Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до Соломянського районного суду м. Києва суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за у розмірі 34 012,41 грн за кредитним договором №k3XRFТ05000116 від 04.02.2008 року та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 340,12 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору №k3XRFТ05000116 від 04.02.2008 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4339,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договором. У звязку з порушенням зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 08.03.2013 має заборгованість 34 012,41 грн., яка складається з наступного: 4339,00 грн. заборгованість за кредитом; 2,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1562,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26012,58 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1595,83 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2008 згідно заяви №k3XRFТ05000116 від 04.02.2008 [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» надав строковий кредит в розмірі 4339,00 грн. на строк 12 місяців включно з умовами сплати відсотків у розмірі 0,01 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, також комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступного порядку щомісяця період сплати, за який приймається « 05» по « 10» число місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти у сум 491,99 грн., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов ( а.с.7-26). У порушенні умов Договору, Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 08.03.2013 має заборгованість 34 012,41 грн., яка складається з наступного: 4339,00 грн. заборгованість за кредитом; 2,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1562,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26012,58 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1595,83 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 340 грн. 12 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved