Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що Звенигородською місцевою прокуратурою вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] та їх батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа виданого Катеринопільським районним судом від 28.09.2007 [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всих видів доходу щомісячно починаючи з 16.09.2002 і до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину. Катеринопільським районним відділом державної виконавчої служби 04.09.2008 видана довідка № 62 34 про неотримання аліментів [PERSON] від [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у період з 01.03.2008 по 31.08.2008. [PERSON] 15.09.2008 року звернулась до Управління соціального захисту населення Катеринопільської райдержадміністрації (далі - Управління) із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям [PERSON] та [PERSON] . З аналогічною заявою [PERSON] зверталась до Управління 22.04.2009, 02.04.2010, 04.10.2010, 20.04.2011, 05.10.2011, 18.04.2012, 16.10.2012, 03.04.2013, 29.11.2013, 05.05.2014, 07.11.2014, 06.05.2015, 06.11.2015, 05.02.2016, 15.07.2016, 19.01.2017, 20.07.2017, 31.01.2018. Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 № 189 (далі - Порядок), посадовими особами Управління 15.09.2008 прийнято рішення про призначення допомоги [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] . Аналогічне рішення Управлінням прийнято 22.04.2009, 02.04.2010, 04.10.2010, 20.04.2011, 05.10.2011, 18.04.2012, 16.10.2012, 03.04.2013, 29.11.2013, 05.05.2014, 07.11.2014, 06.05.2015, 06.11.2015, 05.02.2016, 15.07.2016, 19.01.2017, 20.07.2017, 31.01.2018. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Катеринопільської райдержадміністрації від 27.03.2019, [PERSON] за 2008 рік виплачено 1669,80 грн., за 2009 рік - 3364,80 грн., за 2010 рік - 5011,80 грн., за 2011 рік - 7199,40 грн., за 2012 рік - 8213,40 грн., за 2013 рік - 8031,60 грн., за 2014 рік -9259,20 грн., за 2015 рік - 8791,80 грн., за 2016 рік - 8015,84 грн., за 2017 рік - 9671,60 грн., за 2018 рік - 34,89 грн., а всього виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 69 264 грн. 13 коп. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Катеринопільської РДА №25, №26, №27від 28.03.2019 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб - [PERSON] протягом 2016, 2017, 2018 років отримав заробітну плату від ТОВ «Дунай Пак» та ФОП [PERSON] в загальній сумі 76 202, 92 грн. Дане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації призначає і виплачує тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевого бюджету. Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Несплата [PERSON] протягом тривалого часу аліментів, зумовила витрату коштів з Державного бюджету на утримання його неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 69 264 грн. 13 коп. Таким чином, бездіяльність Управління соціального захисту населення зумовила витрату коштів з Державного бюджету на утримання синів відповідача у розмірі 69 264 грн. 13 коп. Оскільки покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової державної допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету, враховуючи той факт, що відповідач мав реальну можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини самостійно, тому за вказаних обставин порушення інтересів держави в даному випадку полягає в безпідставній витраті бюджетних коштів на виплату тимчасової державної допомоги [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. У зв`язку з цим, звертаючись до суду із вказаною позовною заявою про стягнення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, Звенигородська місцева прокуратура, реалізуючи свої представницькі повноваження у сфері охорони інтересів держави у бюджетній сфері просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 69 264,13 грн. та судові витрати за розгляд справи судом. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою суду від 25.06.2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, однак, відповідач вищевказаними процесуальними правами не скористався. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно достатті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 8, ч. 9 ст. 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України N 189 від 22.02.2006 року затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно абз. 1 п. 2 вказаного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування), крім іншого, довідку державної виконавчої служби про неможливість стягнення аліментів з одного з батьків дитини внаслідок ухилення від їх сплати. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа виданого Катеринопільським районним судом від 28.09.2007 року, [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всих видів доходу щомісячно починаючи з 16.09.2002 і до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, [PERSON] 15.09.2008 року звернулась до Управління соціального захисту населення Катеринопільської райдержадміністрації із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок Управління соціального захисту населення Катеринопільської райдержадміністрації від 27.03.2019, [PERSON] за 2008 рік виплачено 1669,80 грн., за 2009 рік - 3364,80 грн., за 2010 рік - 5011,80 грн., за 2011 рік - 7199,40 грн., за 2012 рік - 8213,40 грн., за 2013 рік - 8031,60 грн., за 2014 рік -9259,20 грн., за 2015 рік - 8791,80 грн., за 2016 рік - 8015,84 грн., за 2017 рік - 9671,60 грн., за 2018 рік - 34,89 грн., а всього виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 69264 грн. 13 коп. Відповідно до ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Пунктом 12 Порядку передбачено, у випадку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Як встановлено Звенигородською місцевою прокуратурою відповідач [PERSON] протягом 2016, 2017, 2018 років отримав заробітну плату від ТОВ «Дунай Пак» та ФОП [PERSON] в загальній сумі 76 202, 92 грн., що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Катеринопільської РДА №25, №26, №27від 28.03.2019 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб. Вказане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Відповідачу вимогу про повернення виплачених коштів Управління соціального захисту населення не висувало. Вказана бездіяльність Управління зумовила витрату коштів з Державного бюджету на утримання синів відповідача у розмірі 69264 грн. 13 коп. Також слід зазначити, що частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації не зверталося до суду з приводу стягнення з відповідача сум виплаченої соціальної допомоги в зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, а тому прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави оскільки покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової державної допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету, в результаті неповернення [PERSON] суми сплаченої тимчасової допомоги, спричиняється шкода економічним інтересам держави, підриваються основні принципи існуючого економічного ладу та створюються перешкоди для призначення та виплати тимчасової державної допомоги іншим дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі та ухвалює про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 69264,13 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору.

Outcome: approved