Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 31.08.2002 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, через що на даний час припинені шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. \~ \~ \~ \~В наданому клопотанні позивач просив провести розгляд справи за його відсутності та задовольнити позов. Відповідачка також подала заяву про визнання позову, згідно якої остання не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила провести розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачкою, відповідно до положень ч.3 ст.200, ст.206, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2002 року Індустріальним районним у м.Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №550. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, примирення між ними протягом тривалого часу не відбулось та позивач згідно поданої заяви наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала проти цього, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище відповідачки слід залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачкою та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved