Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у карєрі РУ в ВАТ «ПівдГЗК» (з 20.01.2014 ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат, з 01.10.2008 по 01.04.2015, внаслідок недосконалості робочого місця, виконував роботи повязані з впливом пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники. \~ \~ \~ \~Крім того, позивач вказує, що працював слюсарем ремонтником управління капітальних та поточних ремонтів обладнання (01.03.2001-14.08.2002) та слюсарем-ремонтником управління залізничного транспорту (30.04.2003-11.05.2004) у ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» - ГЗК, правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», механіком підземної дільниці, зайнятим повний робочий день на підземних роботах ДФ №1 (11.06.1996-27.08.1996), слюсарем-ремонтником УРТУ (02.08.1999-27.11.2000) та механіком дільниці РЗФ №2 (14.03.2008-01.10.2008) у ВАТ «ПівдГЗК» ((з 20.01.2014 ПАТ «ПІВДГЗК), виконував роботи в умовах впливу пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники. У звязку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися запиленістю та фізичним перевантаженням, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця, з вини Відповідачів, Позивачем отримано хронічні професійні захворювання. Так, позивачу встановлено діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень другої стадії), група «В». Легенева Недостатність першого-другого ступеня.(надалі ХОЗЛ). У звязку із заподіянням шкоди, Позивачу 26.01.2016 року визначено ступень втрати професійної працездатності 15%по ХОЗЛ, а 13.12.2016 року повторно було визначено ступень втрати професійної працездатності 15% по ХОЗЛ безстроково. Таким чином,Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв'язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Тривалий процес лікування, позбавляє Позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічних професійних захворювань, Позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, Позивач, в наслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах Позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. Слід звернути увагу на значну глибину душевних страждань Позивача, які викликані, окрім вказаного,безвідповідальною, недобросовісною та цинічною поведінкою Відповідачів по відношенню до Позивача, який тривалий час належним чином виконував свої трудові обовязки, забезпечуючи ціною власного здоровя безперервну роботу та прибуток підприємств, які в свою чергу не виконуючи свій обовязок по створенню безпечних умов праці, знехтували та завдали шкоди здоровю Позивача, а також здоровю десятків тисяч інших працівників, занапастивши та зробивши нестерпним і неповноцінним життя їх родин. На даний час самопочуття Позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає Позивачу душевного болю та страждань. У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача-1 суму моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоровя у розмірі 21358грн., з відповідача-2-257 грн. Сторони в судове засідання не викликались. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Так, у відзиві,\~поданому представником відповідача [PERSON], діючого на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», в строки та за встановленими правилами, відповідач-1 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не підтверджено факт отримання моральних страждань, розмір моральної шкоди не обґрунтований, не доведено наявність вини відповідача. Крім того, у відзиві,\~поданому представником відповідача [PERSON], діючого на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», в строки та за встановленими правилами, відповідач-2 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач усвідомлював можливі наслідки своєї праці, крім того відсутній причинно-наслідковий звязок між винними діями підприємства із наслідками у вигляді захворювання позивача, крім того розмір моральної шкоди не обґрунтований, а позовні вимоги в цілому не обґрунтовані. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у карєрі з 01.10.2008 по 01.04.2015 на підприємстві відповідача-1; а також працював слюсарем ремонтником управління капітальних та поточних ремонтів обладнання з 01.03.2001-14.08.2002, та слюсарем-ремонтником управління залізничного транспорту з 30.04.2003-11.05.2004 у ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» - ГЗК, правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», механіком підземної дільниці, зайнятим повний робочий день на підземних роботах ДФ №1 (11.06.1996-27.08.1996), слюсарем-ремонтником УРТУ (02.08.1999-27.11.2000) та механіком дільниці РЗФ №2 (14.03.2008-01.10.2008) у ВАТ «ПівдГЗК» (з 20.01.2014 ПАТ «ПІВДГЗК) а.с. 18-35. З акту розслідувань причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 08.12.2015 року (а.с. 13-16) встановлено, що позивач має загальний трудовий стаж 36 років 2 місяці, з них в умовах шкідливого впливу 10 років 8 місяців. З п. 16, 17 [PERSON] встановлено, що професійне захворювання виникло, зокрема, через внаслідок недосконалості робочого місця, виконував роботи на підприємствах відповідачів, повязані з впливом пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні показники. Причинами виникнення професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: \~ \~ \~ \~Робоче місце слюсаря чергового та з ремонту устаткування, працюючи у карєрі РУ ВАТ «ПівдГЗК»: Пил, концентрація в мг/м3: 5,2-11,0 при ГДК 2,0 Умови праці слюсаря чергового та з ремонту устаткування, працюючого у карєрі РУ за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості Робоче місце механіка дільниці РЗФ №2 ВАТ «ПівдГЗК»: Пил, концентрація в мг/м3: 24,4 при ГДК 4,0 Умови праці механіка дільниці РЗФ №2за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості Робоче місце слюсаря-ремонтника УЗТ ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» - ГЗК: Пил, концентрація в мг/м3: 6,76 при ГДК 4,0 Умови праці слюсаря-ремонтника УЗТ за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості Робоче місце слюсаря-ремонтника управління капітальних та поточних ремонтів обладнання ВАТ «КГМК «Криворіжсталь» - ГЗК: Пил, концентрація в мг/м3: 25,0 при ГДК 4,0 Умови праці слюсаря-ремонтника управління капітальних та поточних ремонтів обладнання за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості Робоче місце слюсаря-ремонтника УРТУ ВАТ «ПівдГЗК»: Пил, концентрація в мг/м3: 26,2 при ГДК 4,0 Умови праці слюсаря-ремонтника УРТУ за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості Робоче місце механіка підземної дільниці, зайнятого повний робочий день на підземних роботах ДФ №1 ВАТ «ПівдГЗК»: Пил, концентрація в мг/м3: 17,5 при ГДК 2,0 Умови праці механіка підземної дільниці, зайнятого повний робочий день на підземних роботах за концентрацією пилу відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості. За медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу «Про наявність професійного характеру захворювання» №1487 від 10.11.2015, Позивачу встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень другої стадії), група «В». Легенева Недостатність першого-другого ступеня.(надалі ХОЗЛ). У звязку із заподіянням шкоди, Позивачу 26.01.2016 року первинно було визначено ступень втрати професійної працездатності 15%, повторно 13.12.2016 року 15% безстроково (а.с. 9-12). Так, відповідно до ч. ч. 1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до вимог\~ст. 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Крім того,\~статтею 46 Конституції України\~закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Отже, надані позивачем докази підтверджують, що ушкодження здоровя у вигляді отримання професійного захворювання відбулося при виконанні ним трудових обовязків на підприємстві відповідачів. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок професійних захворювань. При цьому, чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, наявність фізичного болю, що викликають складність при звичайних життєвих умовах підтверджуються чисельними медичними виписками із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], що містяться в матеріалах справи (а.с. 36-48). При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги зазначені у позовній заяві обставини про те, що у звязку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у звязку з загальною слабістю, втомою, болями. Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, що в свою чергу призвело до моральних страждань. Відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. Оскільки в письмових матеріалах справи всі перелічені умови знайшли своє відображення, оскільки позивач отримав професійне захворювання безпосередньо через виконання трудових обовязків, тобто підприємство належним чином не забезпечило безпечних умов праці, суд погоджується з необхідністю грошового відшкодування, повязаного зі спричиненням моральної шкоди. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги те, що йому були спричинені моральні страждання, отримання професійного захворювання, безумовно, змінила його нормальний життєвий ритм, проте вирішуючи питання про достатній розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з позицією відповідача-1 щодо того, що позивачем не наведено конкретних достатніх аргументів щодо обґрунтування саме зазначеної у позові суми спричинених збитків, а також враховує думку відповідачів стосовно тривалості роботи на підприємстві кожного з них, зокрема, зальний період роботи в умовах впливу шкідливих факторів складає 128 місяців, з яких в ПАТ «ПГЗК» - 99 місяців, в ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» - 29 місяців. Приймаючи рішення стосовно розміру суми відшкодування, слід звернути увагу на роз'яснення, що містяться у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на його користь з відповідача-1 10000 гривень, а також частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення суми моральної шкоди з відповідача-2 у розмірі 3000 грн., що буде відповідати принципу пропорційності відпрацьованого часу позивачем, а окрім того відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ст.141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. \~Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial