Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № СК-44/136/18/55/99СЗ від 31.05.2018 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12940 грн. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання не виконувала, в зв`язку з чим допустила заборгованість у сумі 32632,94 грн., яка складається з заборгованості по сплаті тіла кредиту в сумі 10808,12 грн., заборгованості по сплаті процентів за період з 15.05.2019 року по 20.03.2021 року в сумі 17129,66 грн., суми інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 01.09.2018 року по 28.02.2021 року в сумі 1988,34 грн., трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 01.09.2018 року по 20.03.2021 року в сумі 827,04 грн., трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 01.06.2018 року по 20.03.2021 року в сумі 1879,78 грн., які просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову, не заперечує заочному розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, у визначений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позов не надала. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. В зв`язку з неявкою сторін, згодою представника позивача про заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № СК-44/136/18/55/99СЗ від 31.05.2018 року (далі Договір), укладеного між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем [PERSON] , кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 12940 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, на споживчі потреби, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Цей договір набув чинності з моменту його укладення і діяв до 20.03.2021 року (33 місяці) На виконання вказаного договору, 31.05.2018 року [PERSON] отримала кошти в сумі 12940 грн., що підтверджується даними видаткового касового ордера від 31.05.2018 року. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 78% річних. Згідно пп.10 п.2.4 договору позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 20 числа, вказаного в додатковому договорі про транш. Відповідач належним чином зобов`язання за Договором не виконувала, в результаті\~чого виникла\~заборгованість перед\~позивачем в\~розмірі 27937,78\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~10808,12\~грн.\~-\~заборгованість по\~сплаті тіла\~кредиту,\~17129,66\~грн.\~ заборгованість\~по сплаті\~процентів за\~період з\~15.05.2019\~року по\~23.03.2021\~року,що підтверджується доданими до позовної заяви розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії № СК-44/136/18/55/99СЗ. 04.12.2020 року за вих. № 2922/20 відповідачу була направлена вимога про здійснення проплати простроченої заборгованості по кредиту, яка останньою не виконана. За наведених обставин, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, Договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 01.09.2018 року по 28.02.2021 року в сумі 1988,34 грн., трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 01.09.2018 року по 20.03.2021 року в сумі 827,04 грн., трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 01.06.2018 року по 20.03.2021 року в сумі 1879,78 грн., в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, слідує, що відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи те, що строк дії спірного кредитного договору закінчився 20 березня 2021 року, тому відсутні підстави для нарахування інфляційний втрат та 3 % річних до вказаної дати, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1943 грн. 35 коп. (27937,78 становить 85,61% від 32632,94. 85,61% від 2270 = 1943,35). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial