Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою , в якій просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 5 049 грн, покликаючись на право регресу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 27 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання призначене на 11:30 год 29 липня 2021 року не з`явилася. Позивач бере участь у справі через свого представника адвоката Каплю Аліну Степанівну, яка скористалася правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Відзиву на позовну заяву не подав. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України). За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 28 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Даною постановою встановлено, що відповідач 30 листопада 2017 року о 02.00 год по проспекту Червоної Калини, 123 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Крім того, [PERSON] 30 листопада 2017 року о 02.00 год будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по проспекту Червоної Калини, 123 у м.Львові між автомобілем марки «ВАЗ 2106» номерний знак [NUMBER] та автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки наведена постанова набрала законної сили, тому доказуванню не підлягають факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення відповідачем правил дорожнього руху з пошкодженням транспортних засобів та залишення місце пригоди. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ВАЗ 2106» номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АК/5097259 позивача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Позивачем указаний випадок визнано страховим (страховий акт № 180000145873 від 29 березня 2018 року та потерпілому [PERSON] за його заявою виплачено 5 049 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 3Р023327 від 30 березня 2018 року. Натомість за положеннями ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) (ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). З урахуванням наведеного позивач отримав право вимагати в порядку регресу від відповідача як страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та самовільно залишив місце пригоди. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов переконання про стягнення з відповідача на користь позивача 5 049 грн суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2 270 гривень.

Outcome: approved