Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача на його користь заподіяну його діями внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 98530 грн. та судові витрати у справі Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судове засідання не зявився, але про причини своєї неявки суд не повідомляв. У звязку з зазначеним, зі згоди представника позивача, суд, у відповідності до положень ст..224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку, на приклад, зі знищенням речі. Немайнова та матеріальна шкода, яка завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України та положень п.п.2-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, що заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що його спричинила, за умови що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Під володільцями цих джерел розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав. Суд також враховує, що згідно з положеннями п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння того, хто її спричинив, причинність звязку між шкодою та противоправними діями винного. У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення № 279/9297/15-п року, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Обставини справи складаються з того, що 06 травня 2015 року о 3 годині 50 хвилин на 33 км + 800 м а/д Київ-Одеса водій [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем [NUMBER] в порушення вимог п.2.3. Правил дорожнього руху України, відволікся від керування на звуженні дороги, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху в результаті чого допустив зіткнення з належним мені автомобілем, яким керував водій [PERSON], внаслідок транспортний засіб позивача отримав механічні ушкодження. Згідно, висновку № 87 від 02.06.2015 року вартість відновлювального ремонту мого автомобіля складає 146530,02 грн., при цьому вартість дослідження складає 1000 грн. Оскільки автомобіль відповідача був застрахований ВАТ HACK «ОРАНТА» відповідно до договору АІ 1522437 від 20.09.2014 року, страховою компанією позивачу було виплачено 49000 гривень. Таким чином відповідач виплатити 147530,02 грн-49000 грн. = 98530,02 гривень. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що матеріальна шкода, яка заподіяна позивачу, спричиненням механічних ушкоджень належному позивачу автомобіля, та повинні бути відшкодовані відповідачем, тому, що саме останній винен у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено матеріалами справи. Що стосується вимог позову про відшкодування позивачеві судових витрат суд виходить з положень ст.88 ЦПК України які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved