Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що між ним та відповідачами був укладений кредитний договір № 934 від 24.11.2006 року, проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідач допускав порушення строків погашення заборгованості, а тому він повинен відшкодувати банку заборгованість за кредитом, за відсотками по кредиту, за простроченими відсотками та пеню, у розмірі 29 653 грн. 88 коп.. що позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача державне мито в розмірі 296, 53 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд. у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ВАТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24.11.2006 року позивач ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 934, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 33 100, 00 грн. на строк до 24.11.2011 року, зі сплатою 17 відсотків річних за користування кредитними коштами. Відповідно до укладеного договору № 934 від 24.11.2006 року відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором. В звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 653, 88 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509. 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 934 від 24.11.2006 року [PERSON] заборгованість складає: сума основного боргу - 27 028, 00 грн.; сума заборгованості по відсотках - 1 920, 76 грн.; сума нарахованої пені за відсотками у розмірі - 101, 00 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved