Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 130 631 грн. 00 коп., з яких 41 735 грн. 00 коп. сума основного зобов'язання та 88 896 грн. 00 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 306 грн. 31 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 1-Т від 08 січня 2014 року, відповідач не виконує своїх зобов'язань, в результаті чого утворилась вказана сума заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 41 (23574) від 11 квітня 2015 року, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08 січня 2014 року між сторонами був укладений договір № 1-Т, відповідно до якого позивач зобов'язується надати, а відповідач зобов'язується прийняти та сплатити за пакет агротехнічних послуг (ПАП) - сільськогосподарське устаткування. Відповідно до п. 4.1. договору, договірна ціна ПАП становить суму, що еквівалентна 50 826 грн. Згідно п. 5.1.2 договору клієнт зобов'язаний сплатити компанії договірну ціну шляхом внесення грошових внесків згідно з розкладом договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до розкладу договору № 1-Т від 08 січня 2014 року сторони дійшли згоди щодо терміну та суми здійснення платежу. При цьому п. 4.6. договору передбачено, що авансовий платіж у розмірі 8 068 грн. клієнт сплачує не пізніше 5-ти робочих днів з дати підписання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Як вбачається, з наданої позивачем копії картки рахунка від 10 лютого 2015 року відповідачем зобов'язання згідно з умовами укладеного договору виконані не були, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 41 735 грн. 00 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 4.9.договору передбачено у разі порушення терміну і порядку сплати вартості (внесення внесків) устаткування (обладнання) клієнт сплачує компанії пеню у розмірі одного відсотка від суми затриманого платежу за кожний день прострочення затримки. Оскільки, останній внесок був здійснений відповідачем 14 серпня 2014 року та наданий позивачем розрахунок пені суд приймає як вірний, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача користь позивача пеню в розмірі 88 896 грн. 00 коп. Таким чином,

Outcome: approved