Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 18258,67 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 13 грудня 2017 року в м. Ромни сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ГАЗ, д.н. [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON], в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження. Відповідно до Постанови Роменського міськрайонного суду Сумської областівід 28 грудня 2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. З огляду на те, що потерпілій особі страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в розмірі 18 258,67 гривень, а направлена відповідачу майнова претензія із пропозицію в порядку регрессу добровільно відшкодувати понесені матеріальні збитки позивачу, ним проігнорована, а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. 28 листопада 2018 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11 грудня 2018 року представник позивача направив суду заяву, в якійв казав, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу, за місцем реєстрації, судом направлявся пакет документів разом з ухвалою суду про вікриття провадження у справі, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 28 листопада 2018 року строк, у зв'язку з чим, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 травня 2017 року між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» та гр. [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АК/4183410, предметом якого є захист майнових інтересів, повязаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу ГАЗ, д.н. [NUMBER]. 13 грудня 2017 р. в м. Ромни сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ГАЗ, д.н. [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON] та автомобіля [NUMBER], в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження. Дана ДТП відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля [NUMBER] - [PERSON], який, крім того, перебував в стані алкогольного спяніння, вина якого підтверджується Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2017 року, по справі № 585/4855/17. Постанова набрала законної сили 10 січня 2018 року. На підставі отриманих документів, згідно Аварійного сертифікату № 3271 з оцінки транспортного засобу, Договору про врегулювання страхового випадку, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» було виконано майнове зобовязання та перераховано потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 18258,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26 квітня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] та керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення закріплені й в ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1. «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Крім того, відповідно до п.п. 38.1.1 «в» п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Про виникнення майнової вимоги на підставі умов ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачу було повідомлено шляхом направлення майнової претензії із пропозицію в порядку регрессу добровільно відшкодувати понесені матеріальні збитки, однак відповідач на претензію не відреагував, добровільно кошти позивачу не відшкодував. Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 18 258,67 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved