Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліни Володимирівни, Демяненко Тетяни Миколаївни, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просить суд: визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. щодо реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за адресою: [ADDRESS]; визнати протиправними дії та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Кобелєву А.М. внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за названою вище адресою; визнати протиправними дії та скасувати рішення приватного нотаріуса - Саєнко Е.В. щодо реєстрації договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12.12.2011 року; визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса - Демяненко Т.М. щодо реєстрації договору іпотеки № 1807 від 26.06.2007 року та заборону відчуження майна за адресою: [ADDRESS], що належить позивачу. 16.01.2017 року до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS], та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири в тому числі примусового входження до квартири, зміни замків, вселення будь-яких осіб, знімати з реєстрації та виселяти [PERSON], [PERSON] та двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перешкоджати належному функціонуванню систем забезпечення квартири і проживанню сім'ї позивача на її території. Виходячи з викладеного, заявник вважає, що відчуження відповідачами спірної квартири утруднить, а то й зробить неможливим виконання можливого рішення суду в даній справі. Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено у ч. 1, ч. 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України. В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, роз'яснено про те, щорозглядаючизаяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Враховуючи те, що майно на яке просить позивач накласти арешт є предметом спору, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити шляхом накладення арешту на квартиру, в решті заявлених вимог відмовити, вважаючи достатнім застосування одного виду забезпечення позову, а саме арешту. Враховуючи викладене,

Outcome: partial