Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, в якому просить суд визначити, що розмір часток співвласників у спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS], власниками якої є: [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], є рівним, тобто належить по 1/2 кожному. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що згідно з розпорядженням органу приватизації № 12803 від 5 липня 1993 року квартиру [ADDRESS] передано в приватну спільну власність [PERSON] та [PERSON] 4 листопада 1993 року право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». У судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача та представник третьої особи повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно з розпорядженням органу приватизації № 12803 від 5 липня 1993 року квартиру [ADDRESS] передано в приватну спільну власність [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З листа Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 14 серпня 2013 року вбачається, що позивачу було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом не може бути йому видане, оскільки не визначена частка померлої у вищезазначеній квартирі. Відповідно до спадкової справи № 775/2013, яка відкрилась після смерті [PERSON] до третьої нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, то прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк в шість місяців з дня відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом цього строку не надав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved