Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що до січня 2012 року він з відповідачкою перебував у шлюбі, від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11.04.2013 року визначено місце проживання дитини разом з відповідачкою. Дане рішення було оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, однак у зв'язку із досягненням з відповідачкою домовленості щодо порядку спілкування із дитиною, від апеляційної скарги відмовився. Однак в подальшому відповідачка відмовилась виконувати домовленість. В зв'язку з чим просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON]. Визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO], особисте спілкування: побачення три дні на тиждень : з п'ятниці по неділю з 9.00 год. ранку п'ятниці до 17.00 год. неділі, за його місцем проживання; спільний відпочинок влітку протягом одного місяця разом із батьком за місцем проживання батька із правом виїзду з міста Херсона в межах території України для спільного відпочинку; необмежене спілкування з донькою [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення [PERSON] з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком, в день побачення [PERSON] з донькою, він має право забирати доньку з дому/дитячого садочка/школи особисто. Зобов'язати [PERSON], за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Стягнути з Відповідача на користь позивача суму сплачених позивачем судових витрат. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, вказавши, що на їх думку запропонований порядок спілкування з дитиною забезпечить її нормальний розвиток. Відповідачка вимоги позивача визнала частково, за умови побачень та спілкування за її присутності. Представник третьої особи поклалася на розсуд суду, щодо задоволення позовних вимог, зазначила що органом опіки та піклування були обстежені житлові умови сторін, та висновком комісії від 11.08.2014 року вирішено рекомендувати встанови дні спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] [INFO]: через тиждень з 11.00 год. суботи до 17.00 год. неділі; спільний відпочинок влітку упродовж одного місяця разом з батьком з правом виїзду з м. Херсона в межах території України; спілкування батька з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного зв»язку. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані ст.ст. 141,157 ,159СК України , ст.15 Закону «Про охорону дитинства», ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з положень ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно зі ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків та прямих контактів. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження видане 16.12.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий заспи № 1183 . [PERSON], 19.03.2014 року змінила прізвище на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб видане 19.03.2014 року Виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м.Херсона, актовий запис № 4. Дитина проживає разом зі своєю матір'ю за її місцем проживання, що не заперечувалось сторонами та було підтверджено висновком Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 11.08.2014 року № 2-49/1861 та актом обстеження житлово-побутових умов від 08.08.2014 року. Сторони не могли знайти порозуміння щодо участі батька у вихованні дитини. Суд також встановив, що спілкування з батьком не перешкоджає її нормальному вихованню. В свою чергу, батьки належно ставляться до виконання своїх обов'язків. Дитина є здоровою, однак в силу малолітнього віку ще не в стані повністю обслуговувати себе у побуті самостійно. Такі обставини визнані сторонами у справі і додатковому доказуванню у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягають. Інших істотних обставин, які б мали суттєве значення у справі, судом встановлено не було. Аналіз вищенаведених норм законодавства України щодо даних правовідносин та встановлених судом обставин дозволяють суду зробити висновок про те, що сторони у справі, які є батьками малолітньої дитини мають ріні права та обов'язки щодо своєї доньки. Отже, позов позивача є обґрунтованим, його права, передбачені ст.141 СК України, ст.15 Закону України «Про охорону праці» обмеженими бути не можуть. В даному випадку, враховуючи, що сторони не можуть дістатися порозуміння щодо способів участі батька у вихованні дитини, право позивача підлягає судовому захисту і такі способи участі у вихованні відповідно до ч.2 ст.159 СК України мають бути встановлені судом. Разом з тим, враховуючи всі обставини, прямо вказані у ст.159 СК України, зокрема, вік дитини, особисту прихильність дитини до матері, а також приймаючи до уваги інші суттєві обставини справи, а саме забезпечення, фактично, періодичної зміни місця проживання дитини, суд не може погодитись з визначеним позивачем часом побачень з дитиною, тому визначає такий час, що відповідає інтересам дитини, та узгоджується з наданим суду висновком органу опіки та піклування. Суд вважає, що обраний спосіб участі у вихованні доньки повністю відповідає можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який забезпечить участь кожного батька в процесі навчання, додаткових заняттях, спілкуванні поза годинами навчального процесу. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. В іншій частині позовні вимоги не піддягають задоволенню, з наведених вище підстав, крім того позивачем не надано відомостей, щодо порушення прав позивача при спілкуванні з дитиною за допомогою засобів зв'язку. Щодо вимог про зобов'язання відповідача повідомляти позивача про кожну зміну адреси проживання та перебування малолітньої [PERSON] [INFO] з обов'язковою вказівкою адреси нового місця проживання або перебування останньої, оскільки відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS], а фактично мешкає за адресою [ADDRESS], суд вважає за доцільним зобов'язати відповідача повідомляти позивача про кожну зміну адреси. За наслідком задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60грн.

Outcome: partial