Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визнати: -недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 серпня 2011 року серії [NUMBER], що виданий приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., відповідно до якого [PERSON], є власником земельної ділянки розміром 1.32 га, яка розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - ведення сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала його померлому батьку [PERSON], [INFO], померлому [INFO] року, на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого Болградською районною державною адміністрацією 10.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551800942; -недійсним витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27685317 від 02.08.2011 року, реєстраційний запис - реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. -за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку розміром 1.32 га, що розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - ведення сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала його померлому батько [PERSON] померлому [INFO] року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Болградською районною державною адміністрацією 10.08.2005 року, яка зареєстрована в книзі записів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010551800938. Свої вимоги мотивуючи тим, що він, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, прийняв спадщину на належне йому майно, в тому числі і земельну ділянку загальною площею 1,32 га розташовану на території Новотроянівської сільської ради. Приватним нотаріусом Агбун М.І. 02.08.2011 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Але виявилося, що при зверненні до нотаріуса про прийняття спадщини, при оформленні документів, позивач помилково надав нотаріусу державний акт на земельну ділянку не свого померлого батька, а свого живого сина, якого також звати [PERSON], [INFO]. Отже, в свідоцтві про право на спадщину помилково вказаний об'єкт спадщини, замість серії і номеру державного акту, розміру та кадастрового номеру земельної ділянки і т.д., який належав померлому батькові позивача, вказано державний акт і земельну ділянку, що належать сину позивача. Зазначене стало приводом для звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.25). Подав заяву про підтримання позовних вимог, наполягав на їх задоволенні, та розгляд справи просив провести у його відсутність (а.с.28). Відповідач Новотроянівська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.26). Вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.50). Заінтересована особа [PERSON] повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.25). Надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.49) Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України зобов'язують кожну сторону (якою відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є позивач та відповідачі) довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. При цьому суд сприяє повному і всебічному з'ясуванню всіх обставин справи. Статтею 328 ЦПК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст.182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим на підставі запису акту про смерть № 57 від 16.11.2010 року, складеним Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 1.32 га у межах згідно з планом, розташовану на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER] від 10.08.2005 року (а.с.17). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги на земельну ділянку, належну його батьку, та підставі чого він отримав свідоцтво про право спадщину за законом після смерті батька [PERSON], на земельну ділянку, розміром 1,28 га, розташовану на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право на земельну ділянку [NUMBER], видана Болградською районною державною адміністрацію 10.08.2005 року, яка зареєстрована в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551800942 (а.с.10). Як, вбачається з матеріалів справи державний акт на земельну ділянку, розміром 1,28 га, розташованої на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належить [PERSON], а саме сину позивача на підставі державного акту на право на земельну ділянку [NUMBER], виданого Болградською районною державною адміністрацію 10.08.2005 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551800942, що підтверджено листом Відділу Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 08.02.2017 року за № 1511-013-181/2-17 (а.с.13). Відповідно до п.3.1 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (із змінами) видача державних актів на право власності на земельну ділянку покладається на Центри державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні, та міські центри державного земельного кадастру ті їх структурні підрозділи. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., [PERSON] від 02.08.2011 року, після смерті батька [PERSON], на земельну ділянку, розміром 1,28 га, розташовану на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Болградською районною державною адміністрацію 10.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010551800942. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час оформлення відповідачем права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, а саме на земельну ділянку розміром 1.32 га, яка розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення - ведення сільськогосподарського товарного виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала його померлому батько [PERSON] [INFO], який помер [INFO] року, належність земельної ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності земельної ділянки [NUMBER] виданого Болградською районною державною адміністрацією 10.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010551800938. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 116, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved