Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 06.08.1976 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, 25.06.2019 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 33921,81 грн., вихідну допомогу у вигляді трьох середньомісячних заробітків у сумі 12000,00 грн., середній заробіток у розмірі 6188,00 грн., а також компенсацію за спричинену моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 30.08.2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 04.11.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений судом п`ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.08.1976 року перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», 25.06.2019 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.6-8) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] , АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі у розмірі 33921,81 грн. (а.с.9) Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Середньоденний заробіток позивача складав 182,00 грн. і сума середнього заробітку на 28.08.2019 року становить 6188,00 грн., згідно розрахунку наведеного у позові (а.с.3) Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, ухвала суду про витребування доказів залишена без виконання, тому, суд вважає, що доводи позивача не спростовані, необхідно позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 33921,81 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.06.2019 року по 28.08.2019 року включно у сумі 6188,00 грн. Згідно положень ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] , тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2000 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Крім того підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору стосовно вимоги про стягнення молральної шкоди у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial