Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.04.1982 року. 31.08.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням з посади інженера-електроніка блока випробувальних стендів (цех №26) науково-випробувального комплексу у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. На момент звільнення заборгованість перед ним по невиплаченій заробітній платі складає 15072,60 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі і вихідної допомоги у розмірі 15072,60 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з часу звільнення 01.09.2017 року по день ухвалення судового рішення за позовною заявою або проведення розрахунку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, де зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Також вказав, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а сааме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, [PERSON] перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01.04.1982 року, звільнений з посади інженера-електроніка блока випробувальних стендів (цех №26) науково-випробувального комплексу 31.08.2017 року за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 4, 9-15). Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 17.10.2017 року № 16-07/1227\~заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 15072 грн. 60 коп. у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги, без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 10469 грн. 72 коп. (а.с. 22). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що фактично визнано представником відповідача у наданих письмових поясненнях. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 15072 грн. 60 коп. Згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для\~звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата позивача (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 170 грн. 76 коп. (а.с. 22). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 23). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення данного рішення, тобто з 01.09.2017 року по 30.10.2017 року становить 24 робочих днів. Сторони погодили між собою розмір середнього заробітку, розмір якого становить 4098 грн. 24 коп. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 15072 грн. 60 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2017 року по 30.10.2017 року включно у сумі 4098 грн. 24 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved