Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому вказав, що 7 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою розблокувати картковий рахунок на картці [NUMBER], яку відповідач не задовольнив. Нотаріальною довіреністю [PERSON] доручила бути її представником з питань, пов'язаних з користуванням належними їй рахунками. 17 листопада 2015 року позивач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про видачу готівки у розмірі 51000 грн. з карткового рахунку [NUMBER] та 1900 грн. з карткового рахунку [NUMBER]. 11 грудня 2015 року позивач ще раз звернувся з заявою про роз'яснення причин блокування картки та не видавання йому грошових коштів, на що 15 грудня 2015 року відповідач в листі на електронну адресу просив зачекати деякий час. До цього часу відповідач так і не видав [PERSON] належні [PERSON] грошові кошти в сумі 52900 грн., а тому він звертається до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 52900 грн. та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні картковими рахунками №№ [NUMBER], [NUMBER], які відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» до закінчення дії довіреності -26 жовтня 2016 року, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача телефоном просила справу розглянути за її відсутності, проти позову заперечувала. В письмових запереченнях посилалася на ту обставину, що карту позивача було заблоковано з підстав підозри її у шахрайських діях. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрутованим та таким, що підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] має відкриті карткові рахунки №№ [NUMBER], [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк», на яких містяться грошові кошти (а.с. 55-90). ПАТ КБ «Приватбанк» заблокував операції по вищевказаним карткам без надання будь яких обґрунтованих пояснень (а.с. 12). Позивач, уповноважений [PERSON] на отримання грошових коштів, звернувся до відповідача з заявою про видачу готівки, на що відповідь отримав лише в електронному вигляді без наведення обґрунтування. (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 16 ч. ч.1, 2 п.п. 3,4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається зі змісту ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно обмежено право позивача на користування його грошовими коштами, а тому вказані грошові кошти в сумі 52900 грн. з карткових рахунків №№ [NUMBER], [NUMBER], які відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON], який є представником [PERSON] за довіреністю. В частині задоволення немайнових позовних вимог щодо зобов'язання не чинити перешкод у користуванні вищевказаними картковими рахунками суд вважає за потрібне відмовити, оскільки не може наперед вирішувати питання про порушені права позивача, коли такого ще не відбулося. При наявності порушення прав позивач в кожному разі повинен звертатися окремо з позовом, а не відновлюючи наперед не існуючої дії. Це випливає зі змісту ст. 3 ч. 1 ЦК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому судовий збір за майновий позов у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 1066, 1074 ЦК України,

Outcome: partial