Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року в сумі 699436,39 гривень, а також судовий збір в розмірі 3654,00 гривень, оскільки відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання за укладеним вищевказаним кредитним договором. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-207/009/2008, відповідно до умов якого, банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 34500,00 дол. США з процентною ставкою у розмірі 5,99 % та процентною ставкою по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщенні в банку строком на 366 (триста шістдесят шість) днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-CHL-207/009/2008 з [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року у повному обсязі таких зобов'язань. 20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги в обсязі та на умовах, що існують на момент набрання чинності за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року та договором поруки №SR-CHL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року. Відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконували, у зв'язку з чим за ними виникла заборгованість станом на 13 листопада 2014 року: 23572,64 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 13 листопада 2014 року складає 371260,21 гривень - сума заборгованості за договором кредиту; 328176,18 гривень - пеня, нарахована на суми заборгованості у розмірі 1% на кожен день прострочення кредиту. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року станом на 13 листопада 2014 року складає 699436,39 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві є клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.73,76). Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей, міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-207/009/2008, відповідно до умов якого, банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 34500,00 дол. США з процентною ставкою у розмірі 5,99 % та процентною ставкою по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщенні в банку строком на 366 (триста шістдесят шість) днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору (а.с.4). 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-CHL-207/009/2008 з [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року у повному обсязі таких зобов'язань (а.с.9). 20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.15). Відповідно до вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги в обсязі та на умовах, що існують на момент набрання чинності за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року та договором поруки №SR-CHL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року (а.с.18). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 02 вересня 2014 року позивачем було надіслано відповідачам [PERSON] і [PERSON] досудову вимогу №б/н про погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року (а.с.10,11). Відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконували, у зв'язку з чим за ними виникла заборгованість станом на 13 листопада 2014 року: 23572,64 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 13 листопада 2014 року складає 371260,21 гривень - сума заборгованості за договором кредиту; 328176,18 гривень - пеня, нарахована на суми заборгованості у розмірі 1% на кожен день прострочення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року (а.с.20). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобов'язання, а тому аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved