Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подачі даної позовної заяви до суду, до досягнення нею повноліття на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, у випадку влаштування дитини до нього, крім того встановити опіку над дітьми, доручивши органу опіки та піклування призначити опікуна або влаштувати дитину до дитячого закладу. В судовому засіданні, позивач підтримав позов повністю, та пояснив, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], з двома малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей - [PERSON] та [PERSON], під час реєстрації народження дітей записані згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно листа КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» від 18.04.2017 року № 870 встановлено, що 11.04.2017 о 07 годині ранку в тяжкому стані із КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №17» був доставлений новонароджений [PERSON], [INFO]. 13.04.2017 новонародженого хлопчика перевезли на стаціонарне обстеження та лікування до КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», спочатку до відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії, потім переведений до відділення нейрохірургії, де і знаходився з клінічними діагнозами. Основний діагноз: Закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку І-ІІ ст., лінійний перелом лівої лобної та тімяної кістки; Ускладнення: Судомний синдром Епістатус; Супутний діагноз: Аномалія Денді-Уокера; Фоновий: Білково-енергетична недостатність 3 ст. Причиною травми у дитини з тяжкими наслідками були байдужість матері та її неспроможність забезпечити відповідний догляд за новонародженим сином. Період лікування дитини відображений у документах лікарні. На цей час після виписки молодшої дитини з лікарні, гр. [PERSON] проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS], м Кривий Ріг, разом із своїми обома дітьми у її рідної бабусі - [PERSON], оскільки в квартирі за вказаною вище адресою немає умов для проживання малолітніх дітей, житло потребує ремонту. Дана ситуація склалась внаслідок неналежного відношення матері [PERSON] до виконання своїх батьківських обовязків, яка не спроможна забезпечити дітей необхідним доглядом та умовами для життя та розвитку. Старша донька, [PERSON], дитячий дошкільний заклад не відвідує, мати не займається її розвитком та підготовкою до майбутнього навчання в школі. За повідомленням Інгулецького відділення поліції Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 09.06.2017 № 484/2-5519, з гр. [PERSON] неодноразово проводилась профілактична робота, направлена на недопущення порушень діючого законодавства України щодо відношення матері до своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей, збереження їх життя та здоровя. Вона притягувалась до відповідальності за частиною 1 ст.184 КУпАП згідно постанови Інгулецького районного суду від 19.01.2017 року. Неодноразово до виконкому Інгулецької районної у місті ради звертались мешканці та керівництво ТСББ будинку №2А по вул. О.Станкова зі скаргами на поведінку гр. [PERSON], але [PERSON] належних висновків не зробила, не в змозі створити дітям належних умов для повноцінного здорового життя дітей. Матеріали щодо [PERSON] направлені в Криворізьку місцеву прокуратуру №1, для прийняття рішення згідно чинного законодавства України, за ст. 166 «Злісне невиконання обовязків по догляду за дитиною» КК України. На думку представника позивача, вказана вище поведінка [PERSON]В та подальше перебування малолітніх дітей в її сімї створює безпосередню загрозу їх здоровю та життю. 06.06.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради під час розгляду питання про стан виконання матірю [PERSON] батьківських обовязків, вона особисто погодилася із відібранням від неї двох її дітей без позбавлення батьківських прав для вирішення життєвих проблем. Підставою для звернення органу опіки та піклування до суду з даною позовною заявою є необхідність захисту законних прав та інтересів дітей, які за своїм віком не можуть їх самостійно захищати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила всі обставини, які викладені в позові, пояснивши, що вона дійсно не виконує свої батьківські обовязки стосовно своїх дітей, допускає байдужість до їх долі, а також зазначила, що на цей час вона не спроможна забезпечити своїх дітей необхідним доглядом та умовами для їх повноцінного життя, здоровя та розвитку і з цих причин вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Представник третьої особи - Криворізького міського центру соціальних служб для сімї дітей та молоді в судовому засіданні зазначила, що вона підтримує всі обставини, викладені в позові, просить задовольнити позов повністю. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з якими проживає за адресою: [INFO] (а.с.7-10). Згідно листа КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» від 18.04.2017 року № 870 встановлено, що 11.04.2017 року о 07 годині ранку в тяжкому стані із КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №17» був доставлений новонароджений [PERSON], [INFO]. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, закритий перелом правої тімяної кістки. Забій головного мозку середнього ступеню тяжкості. Судомний синдром. Білково-енергетична недостатність ІІІ ступеню. 13.04.2017 року дитина була переведена до дитячого нейрохірургічного відділення обласної дитячої клінічної лікарні міста Дніпра. Перевод узгоджено з обласним дитячим нейрохірургом [PERSON] Мати [PERSON] від госпіталізації до дитячого відділення відмовилася. Лікування дитини було за рахунок бюджетних коштів (а.с.17). Згідно листа КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» № 402 від 20.04.2017 року дитина [PERSON], [INFO], поступив на стаціонарне обстеження та лікування до КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» спочатку до відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії, потім переведено до відділення нейрохірургії, де новонароджений і знаходився з такими клінічними діагнозами. Основний діагноз: Закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку І-ІІ ст., лінійний перелом лівої лобної та тімяної кістки; Ускладнення: Судомний синдром Епістатус; Супутний діагноз: Аномалія Денді-Уокера; Фоновий: Білково-енергетична недостатність 3 ст. (а.с.18). Згідно постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] 19.01.2017 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання покладених на неї обовязків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], а саме: мати не створила належних умов для всебічного розвитку доньки, в квартирі брудно, не має продуктів харчування, не має засобів гігієни (а.с.23). Згідно з Рішенням Інгулецької районної у місті ради від 21.06.2017 року № 175 встановлено, що на цей час після виписки молодшої дитини з лікарні, гр. [PERSON] проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS], м Кривий Ріг, разом із своїми обома дітьми у її рідної бабусі [PERSON]. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Інгулецької районної у місті ради під час розгляду питання про стан виконання матірю [PERSON] батьківських обовязків, вона особисто погодилася із відібранням від неї двох її дітей без позбавлення батьківських прав для вирішення побутових проблем. Цим рішенням було вирішено вважати доцільним відібрати від відповідача її малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав (а.с.6). Згідно з Актом оцінки потреб дитини та її сімї в квартирі, де проживає відповідач з малолітніми дітьми, не дотримуються санітарно гігієнічних норм (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як викладено вище, судом було встановлено, що відповідач по справі мати малолітніх дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню своїх дітей, не спроможна забезпечити їх необхідним доглядом та умовами для життя та розвитку, з причини неналежного ставлення до своїх батьківських обовязків, внаслідок чого було тяжко травмовано її новонародженого сина, [PERSON], [INFO], якого було госпіталізовано. Відповідач в судовому засіданні ці обставини підтвердила повністю, визнала, що проявляла байдужість до дітей та не заперечує той факт, що на цей час вона не в змозі доглядати своїх дітей належним чином. На думку суду, таке ставлення відповідача до своїх батьківських обовязків є неприпустимим, оскільки створює небезпеку для життя та здоровя її малолітніх дітей. Отже, якщо діти залишаться проживати разом з матірю виникає певний ризик для їх фізичного та морального здоровя. При цьому, як зазначалося вище, відповідач особисто в судовому засіданні підтвердила те, що вона на цей час не має можливості виконувати свої батьківські обовязки належним чином, не може забезпечити своїх дітей необхідним доглядом та відповідними умовами для їх життю та розвитку. Таким чином, судом встановлені підстави, які визначені у ч. 1 ст. 170 СК України, отже вимоги щодо відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення її батьківських прав, а також встановлення над дітьми опіки, з дорученням органу опіки та піклування призначити опікуна або влаштувати дитину до дитячого закладу підлягають задоволенню повністю. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Крім того, відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. В даному випадку, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача аліменти з урахуванням наступних норм діючого законодавства на момент постановлення цього рішення. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2\~ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3\~ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4\~ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким збільшено розмір аліментів, хоча і відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобовязань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у Закону зворотної дії в часі. За даних обставин суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову із стягненням з відповідача на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, у випадку влаштування дитини до нього аліментів на утримання їх малолітніх дітей, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти за період з моменту звернення позивача до суду 06.07.2017 року по 08.07.2017 року\~стягнути в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору,\~згідно з ч.3\~ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved