Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою (уточненою), в якій відповідно до уточнених позовних вимог просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі встановленому для всіх членів КСП «Айдар» Новопсковського району 4,78 га, в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його батько [PERSON] був членом КСП «Айдар» Новопсковського району. Рішенням зборів уповноважених членів КСП «Айдар» Новопсковського району, його було включено до списку осіб-членів даного колективного господарства, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) в цьому колективному господарстві. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Айдар», виданого 13.06.1994 Новопсковською районною радою народних депутатів він значиться під №174, але за життя батькові не був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по невідомим йому причинам. [INFO] батько позивача помер. Спадщину, яка відкрилась після смерті батька позивач прийняв, так як проживав разом з ним, проводив його поховання, після його смерті користувався предметами домашнього побуту, які належали батькові - меблі, посуд, господарський інвентар, город, робить поточний ремонт в будинку та господарських приміщеннях, займається домашнім господарством, тому фактично він вступив в управління спадщиною та володіє спадковим майном до цього часу. Право батька на земельну частку (пай) виникло з моменту включення його до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, а він як спадкоємиць має право на успадкування його права на земельну частку (пай). Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Закотненської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами не згодна, тому що позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Батько позивача повинен був дізнатися про порушення свого права у 1994-1995 роках, оскільки у разі врахування його інтересів під час паювання позивач до теперішнього часу вже мав використати своє право отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку або звернутись до суду з позовом про поновлення пропущеного строку. Але [PERSON] у встановлені чинним законодавством строки до суду не звернувся, отже було пропущено строки позовної давності. Крім того, [PERSON] помер у 1996 році, а позивач звернувся до суду лише у 2017 році, хоча мав звернутись до суду після відкриття спадщини після смерті батька у 1996-1997 роках. Проте, позивачем не надано доказів щодо наявності поважності причин пропуску строку позовної давності та доказів звернення до відповідача з заявою про видачу (витребування) сертифікату на право на земельну частку (пай) у 1994-1997 роках. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких просить відмовити [PERSON] у визнанні права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом з наступних підстав. За інформацією Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області [PERSON] був внесений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) за №174, але згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Айдар» [PERSON] відсутній, отже [PERSON] право на земельну частку (пай) по КСП «Айдар» не реалізував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Закотненською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах по КСП «Айдар» на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 07.08.1970 Закотненською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області, батьком позивача є [PERSON] (а.с. 8). З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до вимог позивача про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом мають застосовуватися положення ЦК У PCP 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховоного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, що відповідає вимогам ст. 529 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач спадщину прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлого [PERSON], оскільки продовжує проживати у будинку спадкодавця, що підтверджується довікою за вих. №344 від 13.05.2017 Заайдарівською сільської ради Новопсковського району Луганської області (а.с. 10). Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 червня 2017 року (а.с. 11), позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що залишилася після [PERSON], який помер [INFO] на підставі того, що відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлого, який не видавався. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49884534 від 15.11.2017, відомості в Спадковому реєстрі про наявність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], відсутні. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як [PERSON] за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Айдар» Новопсковського району. Судом встановлено, що згідно довідки від 27.04.2017 № 31-12-0.23-202/109-17 відділу у Новопсовському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, [PERSON] внесений в списки, що додані до Державного акту на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 13 червня 1994 року по КСП «Айдар» за №174. Площа земельної частки (паю) становить 4,78 умовних кадастрових гектари. Вартість паю станом на 01.07.1995 становить 12348,97 грн., а станом на 01.01.2017 з урахуванням індексу інфляції 1,756 та 4,796 становить 100591,88 грн. (а.с. 5). Згідно ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка витілена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну мастку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, судом встановлено, що [PERSON], померлому [INFO], належало право на земельну частку (паю) розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах по КСП «Айдар» Новопсковського району Луганської області, оскільки він був внесений до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], виданого 13.06.1994 Новопсковською районною радою народних депутатів, що підтверджується довідкою від 27.04.2017 № 31-12-0.23-202/109-17 відділу у Новопсовському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Твердження представника відповідача Новопсковської РДА, що пропущений строк позовної давності безпідставні та судом не приймаються до уваги, оскільки право на земельну частку (пай) у позивача виникло з моменту прийняття спадщини, а у померлого [PERSON] з дати видачі державного акту на право колективної власності на землю. Також суд не приймає доводи третьої особи про те, що [PERSON] право на земельну частку (пай) по КСП «Айдар» не реалізував, оскільки не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), так як це спростовується п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 відповідно до якого член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: approved