Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3-0005/14-BZW від 30.01.2014 у сумі 26028,23 грн., яка складається з: 13338,21 грн., - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 9314,90 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 3375,12 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ «Банк Форум» (далі банк) та відповідачем [PERSON] (далі позичальник) 30.01.2014 було укладено договір № 3-0005/14-BZW (далі Договір), на підставі підпунктів 1.1, 1.3 якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 17000 грн. на споживчі потреби. Кредитні кошти надано строком по 29.07.2015. Згідно п. 1.1 Договору позичальник зобов'язується повертати (погашати) банку кредит та сплачувати проценти та комісії в порядку, в розмірі (сумі) та в строки (терміни), визначені цим Договором. Пунктом 2.4 Договору передбачено, що позичальник здійснює повернення (погашення) кредиту щомісячно частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в сумах та терміни згідно з Графіком погашення кредиту, що наведений в Додатку 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною Договору, шляхом переказу коштів на рахунок для погашення кредиту та сплати процентів таким чином, щоб забезпечити повне повернення (погашення) кредиту до настання кінцевого терміну повернення (погашення) кредиту згідно з п.1.3. Договору. Днем повернення (погашення) кредиту (його відповідної частини) вважається день зарахування коштів на рахунок для погашення кредиту та сплати процентів, якщо зарахування відбулося протягом операційного часу банку, а якщо зарахування відбулося після закінчення операційного часу банку, - наступний за ним робочий день. Відповідно до п. 3.2 Договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти в гривні, що нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.2 Договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день його повернення (погашення) в повній сумі; використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2 Договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році (365 або 366 днів). Відповідно до п. 3.2 Договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 38 % річних з можливим збільшенням їх розміру до рівня, зазначеного у пп. 3.3 Договору без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених цим договором, а саме: внаслідок порушення позичальником одного, декількох або всіх відповідних ообовязків. Вперше проценти нараховуються за період від дати надання кредиту по останній календарний день місяця надання кредиту і підлягають сплаті в період з першого по десятий календарний день місяця, наступного за місяцем надання кредиту, в подальшому за період з першого по десятий календарний день кожного наступного місяця, а востаннє -за період з першого календарного дня останнього місяця користування кредитом по день, що передує повному та остаточному поверненню (погашенню) кредиту та підлягають сплаті в день повного та остаточного повернення (погашення) заборгованості за кредитом (кінцевий термін повернення (погашення) заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.2.2 Договору банк має право вимагати дострокове повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно п. 3.3 Договору сторони домовились, що у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником одного, декількох або всіх своїх обовязків, передбачених п.п. 5.3.7 п. 5.3 Договору з дня, наступного за останнім днем строку, встановленого для виконання позичальником вищевказаних обовязків, розмір процентної ставки, визначений в п. 3.2 Договору збільшується на 10 % річних. Відповідно до п. 4.1 Договору з метою погашення вимог банка за цим Договором позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку вказаного в п. 2.2. цього Договору та з будь- яких інших поточних рахунків позичальника, в тому числі тих, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, як з тих, що відкриті, так і з тих, що будуть відкриті в банку. Таке доручення може бути реалізоване банком за умови початку перебігу строку/настання терміну виконання позичальником своїх зобов'язань, в тому числі достроково у випадках, передбачених цим Договором, щодо погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів та/або комісій з моменту початку перебігу такого строку/настання такого терміну і в сумі, яка дорівнює сумі заборгованості позичальника перед банком, включаючи можливу неустойку (штраф, пеню), а у випадку недостатності коштів для повного виконання зобов'язань позичальника за цим Договором - кошти в наявній (доступній) сумі. Згідно пп. 5.3.2 Договору позичальник зобовязаний забезпечувати своєчасне та в повному обсязі повернення (погашення) кредиту (п. п. 1.З, 2.4 Договору), сплату процентів та комісій (п. п. З.2, 3.4 Договору), а також, на вимогу банку, сплату можливої неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків, завданих, зокрема, внаслідок невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх обов'язків за цим Договором; Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим Договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору. Згідно п. 7.3 Договору сплата неустойки (пені, штрафу) не звільняє позичальника від виконання в натурі відповідних зобов'язань (обов'язків) за цим Договором. Згідно додатку №1 до Договору позичальник зобовязувався сплачувати кредит останнього дня кожного місяця. Відповідно до меморіального ордеру №531388 від 30.01.2014 [PERSON] отримав кредит у сумі 17000 грн. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого сума боргу відповідача перед позивачем за Договором станом на 01.03.2016 склала 26028,23 грн., з яких: 13338,21 грн., - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 9314,90 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 3375,12 грн. сума пені з розрахунку подвійної ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами в гривні. Згідно зі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р м. Красний Луч Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є субєктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобовязань. Крім того, суд звертає увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані розяснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобовязані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку штрафні санкції позивачем нараховані станом на 01.03.2016, тобто фактично після 14.04.2014 дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. Отже, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позивачем неправомірно нарахована пеня у загальній сумі 3375,12 грн., тому у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] пені слід відмовити. Решта вимог позивача є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, тому підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог (за подачу позову та за витрати на публікацію оголошення про виклик відповідача). На підставі викладеного,

Outcome: partial