Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення боргу за кредитним договором №005-15040-211211 від 21.12.2011 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредит в національній валюті України - гривні, у розмірі 7178,35 гривень, на придбання товарів. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення суми кредиту та сплачувати відсотки і комісії. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у [PERSON] на 23.07.2013 року заборгованість становить 7434,39 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6010,07 грн., заборгованість за відсотками - 0,37 грн., заборгованість за комісіями - 1423,95 грн., тому позивач вимагає стягнути з неї зазначену суму разом з судовими витратами. У позовній заяві позивач зазначив про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку зі смертю [INFO] [PERSON], судом було залучено до участі у справі її правонаступників - [PERSON] (чоловіка) та [PERSON] (сина). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 21.12.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір №005-15040-211211, за яким банк надав їй кредит в національній валюті України - гривні, у розмірі 7178,35 гривень, на придбання товарів. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення суми кредиту та сплачувати відсотки і комісії. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у [PERSON] на 23.07.2013 року заборгованість становить 7434,39 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6010,07 грн., заборгованість за відсотками - 0,37 грн., заборгованість за комісіями - 1423,95 грн. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть №5397 від [INFO], що було встановлено судом та не було відомо позивачеві. Відповідачі являються спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину у вигляді по ? частки квартири [ADDRESS] загальною вартістю 376390,00 гривень. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості, а також даних про повідомлення позивача щодо смерті [PERSON], відповідачами не надано. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] добросовісно виплачувала кошти по кредиту за свого життя та не мала заборгованості на день смерті зі сплати відсотків і комісії, заборгованість по тілу кредиту на час відкриття спадщини становить 6010,07 гривень. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає, що, з урахуванням вартості спадкового майна, яка значно перевищує суму боргу, вимоги позивача підлягають задоволенню у межах суми боргу по тілу кредиту, оскільки інші нарахування були здійснені після смерті боржника та без повідомлення спадкоємців. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial