Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем та постійно працював на посаді інженера КП «Теплоенерго». 02.02.2014 року відповідач був звільнений за ст.36 КЗпП України на підставі наказу №50к. Державної фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 років, якою встановлено порушення, в наслідок чого ревізією складено Акт №06-21/07 від 07.04.2014 року. В акті встановлено, що за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 років проведена перевірка правильності нарахування та вплати одноразової грошової допомоги окремим працівникам підприємства, в тому числі [PERSON], на підставі протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету КП «Теплоенерго» від 04.12.2012 року, на суму 1000 грн. Така виплата була здійснена підприємством в грудні 2012 року. Перевіркою встановлено, що нарахуванням та виплатою такої грошової матеріальної допомоги було порушено вимоги додатку №8 до колективного договору КП «Теплоенерго», відповідачем не було надано підтверджуючих документів важкого матеріального становища. Оскільки відповідача було звільнено, сума нарахованої одноразової матеріальної допомоги з відповідача утримана не була. Позивач вважає, що відповідач отримав вказану суму одноразової матеріальної допомоги в розмірі 1000 грн. безпідставно, тому просить стягнути з відповідача на користь підприємства грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави, в розмірі 1000 грн. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] постійно працював на посаді інженера з налагоджень і випробувань 1 категорії КП «Теплоенерго». 02.02.2014 року відповідач був звільнений з цієї посади за п.2 ст.36 КЗпП України на підставі наказу №50к, у зв'язку з припиненням трудового договору. У вказаному наказі №50к від 02.02.2014 року зазначено, що слід виплатити компенсацію за 5,8 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Протоколом спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету КП «Теплоенерго» від 04.12.2012 року постановлено надати [PERSON] матеріальну допомогу у зв'язку з важким матеріальним станом, згідно його заяви та додатку 8 розділу 4 колективного договору, в розмірі 1000 грн. Державної фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 років, якою встановлено порушення, в наслідок чого ревізією складено Акт №06-21/07 від 07.04.2014 року. В акті встановлено, що за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 років проведена перевірка правильності нарахування та вплати одноразової грошової допомоги окремим працівникам підприємства, в тому числі [PERSON], на підставі протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету КП «Теплоенерго» від 04.12.2012 року, на суму 1000 грн. Така виплата була здійснена підприємством в грудні 2012 року. Перевіркою встановлено, що нарахуванням та виплатою такої грошової матеріальної допомоги було порушено вимоги додатку №8 до колективного договору КП «Теплоенерго», відповідачем не було надано підтверджуючих документів важкого матеріального становища. Відповідно до положень ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки грошова сума в розмірі 1000 грн., нарахована та виплачена [PERSON] як засіб до існування, її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, тому слід вважати, що вказана грошова сума матеріальної допомоги набута безпідставно, але поверненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed