Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: двокімнатною квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що він відповідно до договору дарування від 24 грудня 2004 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровській області, є власником двохкімнатної квартири загальною площею 43,6 кв.м. житловою площею 29,5 кв.м. яка знаходиться у [ADDRESS], та розташована на четвертому поверсі пятиповерхового будинку. Відповідач - його колишня дружина, з якою він розірвав шлюб 30 вересня 2014 року. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради від 07.06.2017 року за № 3751, в спірній квартирі на сьогоднішній день мають реєстрацію місця проживання три особи, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач фактично тривалий час - з листопада 2008 року - не проживає та не зявляється за даною адресою, не сплачує комунальні послуги, у звязку з чим в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим обєктивно порушуються його права, тому він змушений звернутися за захистом до суду. У судове засідання позивач та його представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надає згоду на ухвалення заочного рішення (а.с.61). Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином /а.с.51/, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 24 грудня 2004 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровській обл., є власником двохкімнатної квартири загальною площею 43,6 кв.м. житловою площею 29,5 кв.м. яка знаходиться у [ADDRESS], та розташована на четвертому поверсі пятиповерхового будинку(а.с.7,8,9). Судом також встановлено, що відповідач є колишньою дружиною позивача, шлюб між ними розірваний на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30.09.2014 року /а.с.10/. Відповідно до довідки №3751 від 07.06.2017 року у квартирі №70 будинку№36 по пр. Перемоги зареєстровані позивач, відповідач та їхня малолітня донька /а.с.11/, але відповідач за цією адресою не проживає з листопада 2008 року (а.с.13). Таким чином, спір між сторонами стосується реєстрації місця проживання відповідача в даній квартирі, яке належить позивачу на праві власності. За встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Відповідач не є членом сімї позивача і, залишаючись зареєстрованою у його квартирі, створює йому перешкоди у користуванні його власністю - не сплачує комунальні послуги, у звязку з чим в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим обєктивно порушуються його права. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~ будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~ цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідач, яка не є членом сімї позивача, зареєстрована за адресою житлового приміщення, яке належить позивачу, раніше проживала там, але з листопада 2008 року добровільно покинула цю квартиру та проживає за іншою адресою: [ADDRESS]. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивача стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеною квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved