Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь 28557,57 грн. недовиплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2014 року між ним та Відповідачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Авто-Каско» Ак-14-с-02 №0000101 (надалі - Договір), відповідно до умов якого застрахованим є належний Позивачу на праві власності транспортний засіб автомобіля марки ВМW XI, реєстраційний номер [NUMBER]. 04.03.2015 року, керуючи застрахованим автомобілем, Позивач не врахувала дорожньо-транспортної обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого зіткнулася із автомобілем марки «Тойота Корола», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.03.2015 року, Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року у справі №756/3155/15-ц. В подальшому позивач звернулася до Відповідача із заявою про настання страхового випадку. 11.03.2015 за результатами огляду пошкодженого автомобіля позивача, проведеного за участі представників Відповідача, оцінювачем ФОП [PERSON] складено звіт №12/03/15Н про оцінку вартості розміру майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, за яким вартість матеріального збитку становить 68973, 88 грн. Будь-яких рекомендацій Позивачу щодо обрання станції технічного обслуговування для усунення пошкоджень автомобіля Відповідачем не надавалося. Зважаючи на відсутність реагування Відповідача, необхідність щоденного користуванням автомобілем та високу вартість відновлювального ремонту, визначену у звіті про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, Позивач самостійно знайшов менш коштовну станцію технічного обслуговування, звернувшись до ФОП [PERSON] Згідно акту виконаних робіт №ПП-0000025 від 27.03.2015 року фактична вартість відновлювального ремонту склала 47 500 грн. 43 коп. Згідно квитанцій від 30.03.2015 року, 31.03.2015 року, 01.04.2015 року, 02.04.2015 року Позивач оплатив виконані роботи у повному обсязі. Разом з тим, за наслідками розгляду страхової справи позивача Відповідачем прийнято рішення про сплату страхового відшкодування в розмірі 18942,43 грн., що була перерахована на користь позивача. Вваж чи такі дії відповідача протиправними, просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи, в яки з посиланням на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. Розмір страхового відшкодування визначено з урахуванням ринкової вартості застрахованого транспортного засобу на момент настання страхового випадку згідно додатку до звіту № 12/03/15Н про оцінку вартості майнової шкоди та становить 2215,99 грн., з яких виплачено 18942,86 грн., а тому невиплаченим лишилося 7273,13 грн. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2014 між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Авто-Каско» Ак-14-с-02 №0000101 (надалі - Договір), за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку, здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, а позивач зобов'язувався сплачувати страхові платежі в визначені Договором терміни та виконувати інші умови Договору. Застрахованим є належний Позивачу на праві власності транспортний засіб автомобіля марки ВМW XI, реєстраційний номер [NUMBER]. 04.03.2015 року з вини Позивача, який керуючи вказаним транспортним засобом, не врахував дорожньо-транспортної обстановки, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення із автомобілем марки «Тойота Корола», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.03.2015 року, Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2015 року у справі №756/3155/15-ц, довідкою про ДТП. 11.03.2015 за результатами огляду пошкодженого автомобіля позивача, проведеного за участі представників Відповідача, оцінювачем ФОП [PERSON] складено звіт №12/03/15Н про оцінку вартості розміру майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, за яким вартість матеріального збитку становить 68973, 88 грн. Згідно акту виконаних робіт ФОП [PERSON] №ПП-0000025 від 27.03.2015 року фактична вартість відновлювального ремонту склала 47 500 грн. 43 коп. Квитанціями від 30.03.2015 року, 31.03.2015 року, 01.04.2015 року, 02.04.2015 року Позивачем оплачено виконані роботи у повному обсязі. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Згідно п. 24.1 Договору страхувальник має право у разі настання страхового випадку на отримання страхового відшкодування в розмірі прямого дійсного збитку, в межах страхової суми, з урахуванням конкретних умов Договору. Означене право Позивача кореспондується із відповідним обов'язком страховика, передбаченим у п.20.1. Договору, згідно якого останній у разі настання страхового випадку зобов'язується здійснити страхове відшкодування страхувальнику. Згідно із п.23.6 Договору, при встановленні в Договорі страхової суми, за розміром меншої ніж ринкова вартість ТЗ, при частковому пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається за формулою. Проте, у п. 5.10. Договору сторонами визначається дійсна (ринкова) вартість застрахованого автомобіля у розмірі 400 000 грн. Окрім того, пунктом 11 Договору встановлена страхова сума у розмірі 400 000 гривень. Таким чином, оскільки, розміри встановлених у Договорі страхової суми та ринкової вартості збігаються (400 000 грн.), розмір страхового відшкодування відповідає розміру прямого дійсного збитку. Іншого умовами договору не встановлено. Крім того, стороною відповідача, позивачу (лист від 17.04.2015 р. № 1654-ВРСВ), та суду в запереченнях на позов надано суперечливі дані щодо здійсненого ним розрахунку страхового відшкодування на користь позивача, що унеможливлює встановити достовірні обставини справи. Враховуючи вищевикладене, судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо виплати позивачу суми страхового відшкодування в повному обсязі, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок сплати судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved