Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2019 по а/д Київ-Знам`янка сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіл «Хундай» д.р.н. [NUMBER] . Згідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 13.01.2020, вказана ДТП сталася з вини [PERSON] . Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хундай» склала 25699 грн. 10 коп. Посилаючись на положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 25699 грн. 10 коп. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року між [PERSON] та HACK «Оранта» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АМ 7624467), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Chery T11 (Tiggo)», д.н.з. [NUMBER] . 31 травня 2019 року о 19 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Київ-Знам`янка 46+200 км., керуючи автомобілем Черрі Тігго, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, при виїзді з другорядної дороги на головну дорогу не надав переваги в русі іншому транспортному засобу, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Хюндай Н-100, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] місце ДТП залишив. Згідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 13 січня 2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 02.07.2019 та розрахунку страхового відшкодування до нього, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] складає 27990 грн. 95 коп. з врахуванням 20 % ПДВ. Згідно страхового акту №ОЦВ-20-32-22087/1 від 10.03.2020 та платіжного доручення № 12491 від 11.03.2020, розмір страхового відшкодування виплаченого власнику транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , склав 25699 грн. 10 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що у випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини «в» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, яке стало причиною ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування, в розмірі 25699 грн. 10 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102 грн.

Outcome: approved