Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 25.09.2007 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач - АТ «Альфо-банк» та відповідачем було укладено договір кредиту № Ф070758П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 78333,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.07.2021 року. Також 25.09.2007 року між сторонами було укладено договір кредиту № Ф070759П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 115600,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.09.2022 року. Крім цього, для забезпечення виконання зобов`язань за зазначеними кредитними договорами, 25.09.2007 року між сторонами було також укладено іпотечний договір № 02-23-Ф070758П/Ф070759П-1556, згідно умов якого відповідач надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу. Однак, [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором кредиту-1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.05.2014 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 105935,48 грн. та за договором кредиту -2 станом на 22.01.2014 року наявна заборгованість в сумі 159300,84 грн. Просить суд звернути стягнення, в рахунок погашення заборгованість за кредитними договорами, на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом її продажу від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за ціною 242518,00 грн., з правом отримання витягу з Державного реєстру прав, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ним всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом його передачі йому в управління на період до його реалізації; а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 2425,18 грн. В подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги, а саме: в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] за Договором кредиту №Ф070758П від 25.09.2007 станом на 30.06.2016 в сумі 134144,53 грн. та за Договором кредиту №Ф070759П від 25.09.2007 станом на 05.07.2016 в сумі 240803,29 грн. звернути стягнення на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії АВО №640251, посвідченого 11 грудня 2000 року приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Вербовським В.М. реєстраційний номер 3347, право власності на який зареєстроване Херсонським ДБТІ в книзі 2, номер запису 535, за реєстраційним номером 5043218, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою вартістю 242518,00 грн., яка встановлена як вартість предмета іпотеки за згодою сторін. 30.10.2017 року на адресу суду надійшло заперечення проти позову, згідно якого відповідач позов не визнав, посилаючись на: недоведеність суми заборгованості за кредитним договором; відсутність належного розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором та виписок з особових рахунків; незаконне збільшення банком відсоткової ставки за користування кредитними коштами; пропущення банком строку позовної давності; відсутність висновку та звіту суб`єкта оціночної діяльності щодо іпотечного майна. Крім того, вважав, що неможливо звернути стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з відсутністю доказів неможливості стягнення суми заборгованості. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 16.02.2018 року до суду надійшов зустрічний позов про визнання незаконним підвищення розміру відсотків в односторонньому порядку та зобов`язання здійснити перерахунок. Позов мотивовано тим, що про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом [PERSON] дізнався лише після отримання позовної заяви банку та ознайомлення з розрахунками заборгованості за кредитними договорами станом на 30.06.2016 року, а саме: банком з 09.11.2008 року по 29.01.2009 року в односторонньому порядку було збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами за кредитним договором №1 з 15 відсотків до 21 відсотку річних та що з 09.11.2008 року по 15.02.2009 банком в односторонньому порядку було збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами за кредитним договором №2 з 15 відсотків до 22 відсотків річних. Просив визнати незаконними дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо підвищення розміру відсотків за користування кредитними коштами за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070759П від 25.09.2007 року в односторонньому порядку з 15 відсотків річних до 22 відсотків річних з 09.11.2008 року по 15.02.2009 року та зобов`язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070759П від 25.09.2007 року з урахуванням встановленої відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15 відсотків річних. Визнати незаконними дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо підвищення розміру відсотків за користування кредитними коштами за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070758П від 05.09.2007 року в односторонньому порядку з 15 відсотків річних до 21 відсотків річних з 09.11.2008 року по 29.01.2009 року та зобов`язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити перерахунок заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070758П від 05.09.2007 року з урахуванням встановленої відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15 відсотків річних. 08.01.2019 року від представника ПАТ «Укрсоцбанк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого банк просив залишити без задоволення зустрічний позов, посилаючись на те, що позивачем за зустріним позовом пропущено строк позовної давності, крім того, зауважив, що на адресу [PERSON] направлялися листи про погодження підвищення відсоткової ставки, але останній змінив своє місце проживання, чим порушив умови договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів повідомляти кредитору про зміну місця проживання, місця роботи та інше. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 05.10.2017 прийнято до провадження судді Клімченка М.І. справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 07.07.2021 замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 02.04.2019 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 02.06.2020 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням повідомлення про неможливість надання висновку експерта. Протокольною ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 18.12.2018 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення грошових коштів до сумісного розгляду з позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник за первісним позовом в судове засідання не з`явилися, неодноразово надсилали клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів поважності такого відкладення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З кредитного договору № Ф070758П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 78333,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.07.2021 року вбачається, що відповідно до п. 2.6 розмір процентної ставки переглядається сторонами не пізніше 25 вересня місяця кожного року користуванням кредитом, про що укладається відповідна Додаткова угода між Кредитором та Позичальником. В період дії договору поруки, зазначеного в п.1.3.2 цього Договору, збільшення розміру процентів здійснюється за письмовою згодою поручителя (т.1а.с.14-16). З кредитного договору № Ф070759П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 115600,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.09.2022 року вбачається, що відповідно до п. 2.12 у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами, пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів та комісій, визначених п.1.1.1. цього Договору. Пунктом 2.12.1 передбачено, що про намір змінити розмір процентів за надання Кредиту та/або комісій, Кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду (т1. а.с.17-19). 27.09.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №02-23-Ф070758П/Ф070759П-1556 згідно якого [PERSON] передає в іпотеку у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитними договорами трикімнатну квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с.10-12). З доданого до кредитного договору №Ф070758П від 25.09.2007 розрахунку вбачається підняття процентної ставки з 20.10.2008 по 12.01.2009 рік з 15 до 21%. (т1. а.с. 5-6). З доданого до кредитного договору №Ф070759П від 25.09.2007 розрахунку вбачається підняття процентної ставки з 09.11.2008 по 15.02.2009 рік з 15 до 22%. (т1. а.с. 7-8). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Враховуючи, що будь-яких належних та допустимих доказів щодо направлення Банком на адресу [PERSON] повідомлення про підвищення відсоткової ставки позивачем за первісним позовом не надано, збільшення розміру процентної ставки відбулося не у строк та спосіб, передбачені кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконним підвищення розміру відсоткової ставки та зобов`язання зробити перерахунок. Крім того, представником відповідача у відзиві порушено питання про застосування наслідків спливу позовної давності. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позовна давність згідно ст.256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до положень ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, - у відповідне число останнього місяця строку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не був належним чином повідомлений про підвищення відсоткової ставки за Кредитними договорами, отже не знав та не міг знати про порушення свого права. За таких обставин, суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав відповідачем у січні 2016 року після ознайомлення з заочним рішенням Скадовського районного суду Херсонської області, у зв`язку з чим строк позовної давності спливає у січні 2019 року, тоді як з зустрічним позовом [PERSON] звернувся у лютому 2018 року. З огляду на викладене, суд вважає, що строк позовної давності [PERSON] не пропущений. З приводу позовних вимог за первісним позовом Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З уточненої позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що станом на 30.06.2016 заборгованість за кредитним договором №Ф070758П складає 134144,53 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом 70781грн; суми заборгованості за відсотками 34417,42 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту 18286,75 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків 3186,68; інфляційних витрат за кредитом 4286 грн; інфляційних витрат за відсотками 3186,68 грн. (т1.а.с.143-144). Заборгованість за кредитним договором №Ф070759П складає 240803,29 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом 105970грн; суми заборгованості за відсотками 69507,75 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту 25021,77 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків 27980,81; інфляційних витрат за кредитом 5757,73 грн; інфляційних витрат за відсотками 6565,23 грн. Разом з тим, суд, зважаючи на задоволення зустрічного позову про визнання незаконним підвищення розміру відсоткової ставки та зобов`язання зробити перерахунок, не може погодитися з наданим представником позивача за первісним позовом розрахунку. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Положеннями ч.1 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду серед іншого обов`язково має зазначатися загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Таким чином, враховуючи вказані вище положення норм матеріального права, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, суд при ухваленні рішення в обов`язковому порядку має встановити суму заборгованості. З огляду на вищевикладені положення законодавства та відсутність належного розрахунку заборгованості за кредитними договорами, позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають. У зв`язку з задоволенням позову по суті, питання застосування строків позовної давності судом не розглядається. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України стягненню з позивача за первісним позовом на користь держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved