Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи, що відповідач проживає та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS], яку обслуговує позивач, та протягом тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.11.2011 року по 01.05.2017 року складає 18534,65 грн. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак надала заяву відповідно якої просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заперечення на позовну заяву, в яких просить застосувати загальну позовну давність тривалістю в три роки. Зазначив, що судовий наказ було винесено 24.01.2017 року у звязку з чим просить застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності відносно заборгованості за послуги з теплозабезпечення за період з 01.01.2011 року по 24.01.2014 року та відмовити в цій частині позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою [ADDRESS], яку обслуговує позивач, та протягом тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.11.2011 року по 01.05.2017 року складає 18534,65 грн., що підтверджується довідкою №561130 від 07.05.2015 року та довідкою № 2303 від 16.05.2017 року по розрахунках за централізоване опалення за період з 01.02.2015 року по 01.05.2017 року. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах, відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Однак, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем [PERSON] за період з 01.11.2011 року по 01.05.2017 року були періодично проведені оплати по заборгованості за послуги з централізованого опалення, у звязку з чим позовну давність було перервано. Оскільки [PERSON] просить застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності за період з 01.01.2011 року по 24.01.2014 року, за який ним були здійснені проплати, тому суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує за спожиті послуги, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги.

Outcome: approved