overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на все її майно що залишилося, до якого входить будинок [ADDRESS]. Померла [PERSON] за життя не складала заповіт . Позивач думав, що спадщину після матері прийняв його молодший брат [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті брата позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено та роз'яснено, що він пропустили строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємець, проте протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, тому просить визначити для нього додатковий строк. Позивач у судове засідання не зя'вився, від його представника за довіреністю надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що вона підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, покладаються на розсуд суду. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про смерть виданого 12.11.2014 року Довгинцівським відділом РАЦС реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 4), згідно свідоцтва про народження позивача померла [PERSON] є його матір'ю (а. с. 7 копія свідоцтва про народження). Після смерті матері відкрилась спадщина на все її майно що залишилося, до якого входить будинок [ADDRESS].(а.с. 9). Померла [PERSON] за життя не складала заповіт . Позивач думав, що спадщину після матері прийняв його молодший брат [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті брата позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено та роз'яснено, що він пропустили строк на подачу заяви про прийняття спадщини. (а.с. 11). Позивач є спадкоємець, проте протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи вказані у заповіті. Згідно ст. 1233 цього ж кодексу Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як причини пропувку позивачем строку для прийняття спадщини поважні, а саме він вважав, що спадщина прийнята його молодшим братом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на все її майно що залишилося, до якого входить квартира [ADDRESS]. Позивач є єдиним сином померлої. 25.03.2009 року було складено Заповіт [PERSON] андріївною у присутності нотаріуса Четвертої криворізької нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано за № 1208, за яким все належне майно вона заповіла позивачеві. Позивач не міг вчасно звернутися до нотаріуса для переоформлення спадщини, за сімейнити обставинами, так як хворів та був у відрядженні. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено та роз'яснено, що він пропустили строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємець, проте протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, тому він просить визначити для нього додатковий строк. Позивач у судове засідання не зя'вився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що він підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, покладаються на розсуд суду. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] його матір'ю є [PERSON] (а.с. 14 копія свідоцтва про народження). [INFO] померла мати позивача [PERSON] .(а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно що залишилося, до якого входить квартира [ADDRESS]. (а.с. 12). Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але приватним нотаріусом [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 4). Позивачем було пропущено строк за поважних причин так, як він хворів та знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с. 10) та був у відрядженнях по різних містах України (а.с. 11). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті залишилося майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивач є єдиним сином померлої та заповіту померла не зробила. Спадкоємецею першої черги за законом на спадщину є позивач. Позивач не міг вчасно звернутися до нотаріуса для переоформлення спадщини, так як у нього була психологічна травма після смерті матері. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено та роз'яснено, що він пропустили строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємець, проте протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, тому він просить визначити для нього додатковий строк. Позивач у судове засідання не зя'вився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про те, що він підтримує заявлені позовні вимоги. Представник відповідача - Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради - в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, покладаються на розсуд суду. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його матірю є [PERSON] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). [INFO] померла його мати [PERSON] (а.с. 3 копія свідоцтва про смерть). [PERSON] за життя належав будинок [ADDRESS]. (а.с. 13 свідоцтво про право на спадщину за законом). Приватним нотаріусом [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 4). Позивачем було пропущено строк за поважною причиною. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 19.10.2013 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000 грн. для придбання автомобіля SSANG YONG KORANDO у безпроцентну позику строком на 1 рік, тобто до 19.10.2014 року. Відповідач зобов'язався повернути отримані кошти не пізніше 19.10.2014 року. Проте, в строки визначені в розписці кошти не повернув, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 100 000 грн. та 1000 грн. судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, при цьому суду пояснив, що через відсутність грошей його довіритель не повернув позику. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як убачається з боргової розписки 19.10.2013 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000 грн. у безпроцентну позику строком на 1 рік, тобто до 19.10.2014 року. Однак , в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач позику не повернув. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Визнання позову не порушує нічиїх прав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 1000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 25.10.2015 року о 12 год.30 хв. у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi» д.н. [NUMBER], під керування [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Транспортний засіб «Mitsubishi» д.н. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обов'язкового страхування № АІ 7600646 від 20.03.2015 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 04.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до ДТП 25.10.2015 року. Потерпіла у ДТП особа, звернулася із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «УСГ» на вимогу виконання умов полісу обов'язкового страхування №АІ 7600646 від 20.03.2015 року сплатило загальну суму страхового відшкодування в розмірі 5007 грн.09 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 4696 від 17.03.2016 р. в зв'язку з чим просять суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 5007 грн.09 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн. 14.11.2016 року від представника позивача надійшло клопотання в якому він вказує, що відповідач відшкодував суму страхового відшкодування позивачу в сумі 5007 грн. 09 коп. Посилаючись на ст.ст.27, 89, 174, 205 ЦПК України просять прийняти відмову від позову та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Відповідно до положень ст.174 ЦПК України позивач, може відмовитися від позову. Якщо відмова позивача викладена в письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Згідно п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України визначено, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, то суд своєю ухвалою закриває провадження по справі. Згідно ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Як зазначає позивач у клопотанні відповідач визнав позовні вимоги повністю та відшкодування позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 5007 грн. 09 коп., а тому посилаючись на ст.89 ЦПК України просив стягнути судовий збір. Підстав для відмови в задоволенні клопотання судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне клопотання задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що є власником майна, проте зіткнувся з неможливістю розпоряджатися своєю власністю у зв*язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.09.2002 р. № 2-3679/2002 був зобов*язаний сплатити на користь ЗАТ «Утел» борг у сумі 1892 грн. Постановою ВДВС Оболонського РУЮ від 19.05.2005 року серія АА № 892250 на підставі відкритого виконавчого провадження за зазначеним рішенням суду, на його майно було накладено арешт . Згідно з постановою, йдеться про примусове стягнення боргу з його на користь ЗАТ «Утел» в сумі 1893,83 грн. У 2015 році сплатив вказану суму боргу, що підтверджується квитанцією від 13.02.2015 року № 820005501899519, проте арешт не знято через відсутність виконавчого провадження. Зазначаючи , що закінчуючи виконавче провадження державний виконавець повинен був зняти арешт та всі заборони, тому просить суд скасувати постанову про арешт майна боржника на накладення заборони його відчуження відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції від 19.05.2005 року, серія АА №892250. Зняти арешт та заборону відчуження із всього належного [PERSON] майна, накладений постановою від 19.05.2005 року ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09.09.2002 року стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Утел» грошові кошти в сумі 1893 грн. 73 коп. Постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві від 19.05.2005 року накладено арешт на заборону на майно [PERSON] З наданих суду доказів убачається, що вищевказаний борг погашено. З відповіді ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві убачається, що виконавчий лист на виконанні не перебуває та до 2011 року журнали реєстрації виконавчих проваджень знищено. Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає , що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається. Враховуючи виконання боржником рішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 09.08.2008 року, актовий запис № 8 у виконкомі Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. З червня 2013 року шлюб носить формальний характер. На даний в час в нього є інша жінка з якою він має намір укласти шлюб. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 09.08.2008 року, актовий запис № 8 у виконкомі Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 14 травня 2010 року , актовий запис № 513 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. З липня 2013 року проживають окремо. Вважає, що сім*ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Представник позивача позов підтримала, з обставин викладених в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подала заяву в якій зазначила, що позов визнає та просить провести розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2010 року, актовий запис № 513 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 24 вересня 2010 року, актовий запис № 1494 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. З січня 2016 року проживають окремо. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує та просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подала заяву в якій зазначила, що позов визнає та просить провести розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2010 року, актовий запис № 1494 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачкою зареєстрували 12.03.1994 року, актовий запис № 403, у Відділі РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від спільного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, довіри, поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. Крім того, мають різні інтереси, різні погляди на життя, що також не сприяло зміцненню сім'ї. Спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з обставин викладених в позові та просив суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 12.03.1994 року, актовий запис № 403, у Відділі РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області. Від спільного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved