Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач, звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 787653 від 22.04.2016р., Ізмайло - відповідач, 27.10.2017р. отримав кредит у вигляді кредитного ліміту у розмірі - 19000.00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму - 21219.00грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 15.09.2021р. за даною справою відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справи в порядку ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.04.2016р. між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено заяву про приєднання до договору № 787653 комплексногобанківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] в гривні. Також встановлено, що 25.10.2017р. між банком та позичальником було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) з вставленим лімітом - 19000.00 грн. на споживчі потреби строком на 36 місяців з процентною ставкою 28 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У розрахунку заборгованості наданому позивачем, станом на 01.09.2021р., за [PERSON] , значиться заборгованість у розмірі - 21219.00 грн., що складається з наступного: - 19000.00 грн., основний борг (кредит), - 2193.07 грн., заборгованість за процентами, - 7.00 грн. комісія, 17.33 грн. 3 % річних, - 1.60 грн. інфляційні втрати; Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за користування кредитом. Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved