Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог, з урахуванням пізніше поданих заяв по суті справи, посилається на те, що 23.10.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (з 21.05.2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі по тексту - КБ «ПРИВАТБАНК», банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за кредитним договором № б/н, станом на 25.03.2019 року, утворилась заборгованість у розмірі 12352,44 гривень, що складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1324, 97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 8601,16 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання,1600,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 гривень - штраф (фіксована частина), 576,31 гривень - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з неї судовий збір. Відповідачка в порядку ст. 178 ЦПК України подала заяви по суті справи, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог, зазначивши, що Банк безпідставно зазначає про отримання нею на картковий рахунок кредиту у розмірі 21600,00 грн. Будь-яких доказів на підтвердження зарахування вказаних коштів на її особовий картковий рахунок та передачі їх в користування позичальника позивачем не надано. У анкеті-заяві позичальника від 23.10.2007 року процентна ставка не зазначена.?Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Проте, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 25.03.2019 року становить 14851,84 грн. і складається з 1324,97грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 8601.16 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 1600,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) і 576,31 грн. - штраф (процентна складова). Отже, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк, крім тіла кредиту, просить стягнути також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині пені та штрафів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.10.2007 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору, проте посилання на інтернетресурс не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. При цьому, позивач не надав суду підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 23.10.2007 про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, зважаючи на те, що додані позивачем Тарифи банку, також не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги банку визнала частково, вказав, що визнає позов частково та просить залишити до сплати заборгованість за кредитом в розмірі 1324,97 грн., з наслідками визнання позову вона ознайомлена, що підтверджується її письмовою заявою, наявною в матеріалах справи (а/с 156). Факт укладання договору про надання банківських послуг та користування кредитними картками відповідачем у не заперечувалось. Проте, відповідач вказала, що її з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами на обслуговування кредитних карт не ознайомлювали, та останні вона не підписувала. Клопотань, у тому числі щодо призначення експертизи, до суду не заявила. Здійснюючи оцінку обставин (фактів), якими обґрунтовані вимоги та заперечення учасників справи, та поданими ними доказами, суд звертає увагу на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 23.10.2007 року між КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у спосіб подання письмової згоди відповідача на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно заяви від 23.10.2007 р. відповідач письмово погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, та виявила бажання отримати кредитку «Універсальну, 55 днів пільгового періоду». В зазначеній заяві міститься також згода відповідачки з тим, що при порушенні позичальником строків платежу з будь - якого із грошових зобов`язань, які передбачені даним договором більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк буде вимушений звернутися до суду, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, а також відповідачка погоджується з тим, що банк має право в будь - який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт (а/с 10). На підтвердження позовних вимог банком надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису відповідачки (а/с 10-33). Водночас, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем 23.10.2007 р., базова відсоткова ставка в місяць становить 1,9 %, наявна щомісячна комісія за кредитне обслуговування у розмірі 1% на залишок непогашеної заборгованості протягом пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./ 10$ и не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що йде за звітним. Розмір комісії за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочки на суму більш як 50 грн./ 10$) становить 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн./ 2$ (а/с 11). Відповідно до довідки банку від 24.07.2019 №30.1.0.0/2-20190414/435 клієнт [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 23.10.2007 року, отримала картки № [NUMBER] , № [NUMBER] зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня 07.018 року (а/с 135). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.10.2007 року, укладеного між Приватбанком та [PERSON] станом на 25.03.2019 року погашено заборгованості за тілом кредиту - 349,88 грн., погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту - 473,32 грн., погашено заборгованості по нарахованим відсоткам та по простроченим відсоткам - 0,00 грн., погашено заборгованості по пені (штрафам), комісії - 1700,00 грн., заборгованість за тілом кредиту складає 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 1324,97 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 8601,16 грн., заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1600,00 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом -11526,13 грн., 826,31 грн. - заборгованість по судовим штрафам, що разом складає 12352,44 грн. (а.с.8-9). Згідно виписки по основній картці № [NUMBER] за період з 01.10.2007 по 01.07.2019 проводився рух коштів як шляхом поповнення картки, так зняття відповідачем коштів з картки (а/с 79 - 85). Оцінивши подані до суду докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про укладання між банком та [PERSON] кредитного договору, оскільки у письмовій формі сторони домовились про розмір кредитного ліміту, сплату процентів за користування кредитними коштами, порядок і терміни щомісячного виконання зобов`язання, порядок нарахування та розмір штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Проте, суд звертає увагу на те, що сторонами не було узгоджено в належній формі порядок і розмір нарахування пені за прострочене зобов`язання. Посилання представника позивача на те, що пеня нараховувалась відповідно до Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, судом не приймаються до уваги, враховуючи відсутність на них підпису відповідачки. Суд не може розцінювати зазначені Умови як стандартну (типову) форму договору приєднання. При цьому, суд керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, в якій Судом зроблено висновок про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вирішуючи наявний спір, суд керується ст. 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного законодавства, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи зазначене, встановивши не дотримання з боку відповідача умов укладеного договору, суд звертає увагу на заявлені банком вимоги, відповідно до яких та до розрахунку заборгованості, банком не ставиться питання про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами (останні заявлені у розмірі нуль грн.). Крім того, аналізуючи заявлену банком заборгованість, суд не приймає до уваги суму нарахованої пені у розмірі 8601,16 грн. - за прострочене зобов`язання та у розмірі 1600,00 грн. - за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., оскільки ані заява позичальника від 23.10.2007 р., ані довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем 23.10.2007 р., не містить домовленості щодо порядку нарахування та розміру пені. Водночас, суд звертає увагу на те, що банком заявлена, зокрема, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1324,97 грн. Разом з тим, відповідно до виписки по основній картці № [NUMBER] 31.12.2014 р. відповідачці було знижено кредитний ліміт до 720 грн. Таким чином, на момент виникнення безперервної заборгованості з 01.12.2016 р. відповідачки перед банком, [PERSON] не могла отримати кредитних коштів більше, ніж 720 грн. Зазначене підтверджується і розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.10.2007, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , із якого вбачається, що станом на 01.05.2016 р. у відповідачки виникла заборгованість за «тілом кредиту на звітну дату» (кол.5) у сумі 719,60 грн., до якої в подальшому безпідставно додавались «відсотки погашені за рахунок кредиту» (кол.4) (а/с 6). І саме на суму простроченого тіла кредиту в межах кредитного ліміту, з врахуванням домовленостей, відображених у заяві позичальника від 23.10.2007 р., банк мав право нараховувати штрафні санкції за формулою: 250 грн. + 5% від суми позову. При цьому судом приймається до уваги часткове визнання відповідачкою в судовому засіданні позовних вимог банку на суму 1324,97 грн. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У зв`язку із викладеним,

Outcome: partial