Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути по 1/6 частині з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину відповідно, починаючи з дати ухвалення рішення суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28 серпня 2004 року він уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі судових наказів Приазовського районного суду від 07.12.2018 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дочок по ј частині всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Він працює підполковником поліції з посадовим окладом 3100 гривень, винаймає житло, надає матеріальну допомогу своїй матері, яка перебуває на обліку у лікаря та потребує постійного лікування. За період у шлюбі брав кредит 40000 гривень на ремонт житла, у якому жила їх родина, придбав доньці [PERSON] у кредит телефон, вартістю 2949,00 гривень, на загальну суму кредиту 3237,00 грн.. Кредитні зобовязання досі не погашені, він їх сплачує самостійно без участі дружини. З урахуванням викладеного просить зменшити розмір стягнених аліментів на утримання кожної з доньки з ј частини на 1/6 частину всіх видів доходу. 30 січня 2019 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що обставини викладені позивачем в позовній заяві свідчать про намагання позивачем уникнути обовязку по утриманню дітей шляхом введення суду в оману. Так, позивач приховує, що його щомісячне грошове утримання за основним місцем роботи становить близько 20000 гривень, а не 3100 грн., позивач стверджує, що вимушений винаймати житло в м. Мелітополі, хоча працює в смт. Якимівка, вартість оренди житла за місцем роботи нижча чим в місті за 20 км.. Жодних доказів на підтвердження того, що позивач несе матеріальні витрати на лікування матері, та про наявність кредиту 40000 гривень, придбання у кредит мобільного телефону. Вважає, що слід відмовити в задоволенні позову. Крім того, просить витребувати у позивача відомості про повний розмір його щомісячного утримання за основним місцем роботи, та справу розглянути без її участі. 04 лютого 2019 року від позивача надійшла заява - відзив, в якому позивач підтримав свої позовні вимоги та обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. 13 лютого 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що він не відмовляється сплачувати аліменти на користь своїх дітей, та надав докази на підтвердження своїх доходів, кредитних зобовязань, які просила надати відповідачка. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги на підставах викладених у позові, та просить їх задовольнити, додаючи те, що 25 вересня 2018 року він був переведений з Приморського ВП до Якимівського ВП, а оскільки він був переведений не за місцем свого мешкання, він звернувся до голови Якимівської райдержадміністрації стосовно отримання службового житла, проте отримав відмову про відсутність вільних квартир. Особисті пошуки квартири не дали результату, а тому він винайняв квартиру у найближчому місті Мелітополь, на оренду якої щомісячно він витрачає 4500 гривень. Крім того, має кредити, які ще не сплатив. Також, він як батько дітей, бажає їх балувати та робити додаткові подарунки, оскільки забирає їх по вихідним. Вважає розмір стягнутих з нього аліментів завеликий, а тому просить їх зменшити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи наявний відзив з вимогою про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що за судовим наказом Приазовського районного суду від 07 грудня 2018 року № 2-н/325/34/2018 (325/1993/18) з [PERSON] на користь [PERSON]\~\~було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], з розміру ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.11.2018 року і до повноліття дитини; та за судовим наказом Приазовського районного суду від 07 грудня 2018 року № 2-н/325/33/2018 (325/1992/18) з [PERSON] на користь [PERSON]\~\~було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], з розміру ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.11.2018 року і до повноліття дитини. Тобто відповідачка, звернулася до суду з заявами про видачу судового наказу окремо на кожну неповнолітню дитину, вибравши собі такий спосіб захисту, як стягнути аліменти на утримання дітей по ј частині заробітку (доходу) платника на кожну дитину окремо в порядку наказного провадження. Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, та розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (ст.. 167 ч. 1 ЦПК України.), тобто без дослідження доказів та надання пояснень боржника, а на підставі наданих доказів саме заявником. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно до вимог ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна позиція зазначена в п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~р.\~№3\~«Про практику\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства,\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з наданих доказів та пояснень позивача, [PERSON] працює у Головному управлінні Національної поліції в Запорізькій області та займає посаду Начальника відділення поліції, має посадовий оклад 3100 /а.с. 21/ та має нарахований дохід за період з 01 липня 2018 р по 31 грудня 2018 року у сумі 86268,86 гривень /а.с. 44/. Тобто, середньомісячний нарахований дохід позивача складає 14378,143 гривні. Згідно ст..\~43\~Конституції України,\~кожен має\~право на\~працю,\~що включає\~можливість заробляти\~собі на\~життя працею,\~яку він\~вільно обирає\~або на\~яку вільно\~погоджується. Держава\~створює умови\~для повного\~здійснення громадянами\~права на\~працю,\~гарантує рівні\~можливості у\~виборі професії\~та роду\~трудової діяльності,\~реалізовує програми\~професійно-технічного\~навчання,\~підготовки і\~перепідготовки кадрів\~відповідно до\~суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Надані позивачем довідки спростовують твердження відповідачки про дохід позивача у розмірі 20000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, [PERSON] на даний час призначений на посаду начальника Якимівського ВП [PERSON] Згідно пояснень позивача, наданими у судовому засіданні, він був переведений до іншого відділу поліції, проте службовим житлом його не забезпечили, а тому він особисто зняв собі помешкання у найближчому місті м. Мелітополь, на оренду якого він витрачає кошти у розмірі 3500,00 гривень, що підтверджується копією договору /а.с. 9-12/. Також, на даний час позивач має кредитні зобовязання на суму 47798,35 гривень на ремонт житла, про що свідчить договір про споживчий кредит № 929 від 08 жовтня 2018 року /а.с. 45-50/ з щомісячними погашеннями кредиту у середньому по 4000 гривні, та на суму 3237,00 гривень на придбання мобільного телефону, що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту від 24.12.2018 р /а.с. 51-60/ з щомісячним погашенням кредиту у середньому 680,00 гривень. Крім того, згідно довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Ботієво /а.с. 8/ [PERSON] матір позивача за станом здоровя потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з частинами 8, 9\~\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Тобто, незважаючи на те що батьки дитини живуть окремо один від одного, вони зобов'язані брати участь у вихованні і утриманні своїх дітей, як зазначає стаття 157 СК, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» підкреслює батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей тощо. \~ \~ \~ \~ \~У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, відповідачка, звернувшись до суду з заявами про видачу судових наказів, позбавила можливості позивача довести обставини, які досліджуються судом при вирішенні даної справи. [PERSON] звернулась до суду з окремими заявами про видачу судових наказів про стягнення аліментів на кожну неповнолітню дитину, що не відповідає вимогам пункту 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, згідно якої судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3\~ст. 12 ЦПК України). Таким чином, дослідивши та оцінивши докази, які надані як позивачем, так і відповідачкою, з урахуванням майнового стану позивача, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та зменшити розмір стягнених аліментів на утримання неповнолітніх дітей за судовими наказами.

Outcome: approved