Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом\~в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , на його користь борг з урахуванням індексу інфляції в розмірі 12198,78 грн., 3% відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 408,46 грн., загалом 12607, 24 грн. та судові витрати в сумі 1568 грн. 40 коп., з яких 768,40 грн. сплата судового збору, 800,00 грн. витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову вказав, що у [PERSON] є його знайомою, яка 24 серпня 2017 року взяла у нього в борг гроші в сумі 11000,00 грн. на покупку пральної машинки. Договір займу був укладений в письмовій формі, про що свідчить розписка, яку особисто написала відповідач і в якій вона розписалась. Відповідно до умов договору займу відповідач зобов`язалася повернути зайняті кошти в строк до 31 грудня 2017 року. Після закінчення строку договору займу він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, на що отримував відмову. Відповідач стала погрожувати розправою, яку вчинить з позивачем її син після того, як прийде з ув`язнення. Зрозумівши, що досудове мирне врегулювання спору неможливе, змушений звернутися за захистом порушеного права до суду. Оскільки свої боргові зобов`язання перед позивачем відповідач не виконала до цього часу, вважає, що вона зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення згідно нижченаведеного розрахунку. Відповідно до інформації Міністерства фінансів України, яка знаходиться у вільному доступі, загальний індекс інфляції за 2018 рік склав 109,8; в січні 2019 року - 101,0. 11000 грн. х 1,098 х 1,010 = 12198,78 грн. Крім того, відповідачка повинна сплатити 3% річних від простроченої суми боргу, що складає за період з 1 січня 2018 року по 15 лютого 2019 року 408,46 грн. із наступного розрахунку : За період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року : 11000 грн. х 1,098 =12078 грн./ сума боргу с урахуванням індексу інфляції/ 12078 грн. х 3 х 365 : 365 : 100 =362,34 грн. За період з 1 січня 2019 року по 15 лютого 2019 року: 11000 грн. х 1,098 х 1,010 =12198,78 грн./ сума боргу з урахуванням індексу інфляції/ 12198,78 грн. х 3 х 46 дн. : 365 : 100 = 46,12 грн. 362,34 грн. + 46,12 грн. = 408,46 грн. Таким чином, відповідач повинна сплатити позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 12198,78 грн. та 3% річних від суми боргу в розмірі 408,46 грн., а всього 12607,24 грн. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 31 травня 2019 року. 31 травня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 22 липня 2019 року. Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, відзив на позов у визначений судом строк також не подано. Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалив проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно із вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що\~згідно розписки від 24.08.2017 року (а.с. 7) [PERSON] 24.08.2017 року взяла в займ у [PERSON] грошові кошти у сумі 11000,00 грн., з кінцевою датою повернення - 31.12.2017 року. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин з приводу позики\~та вважає за необхідне керуватися главою 71 параграф 1 «Позика»\~ЦК України. Згідно ч.1\~ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно\~ст.537 ЦК України\~боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Відповідно до ст. 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржника має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Згідно\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно\~ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, приймаючи до уваги викладене, приходить до\~наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі розписки від 24.08.2017 року, відповідач отримала від позивача кошти в сумі 11000,00 грн. терміном до 31.12.2017 року. Своїх зобов`язань щодо повернення боргу у розмірі 11 000 грн. 00 коп. відповідач не виконав. Судом враховується, що вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплені підписом відповідача. Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк. Таким чином, право позивача, з приводу якого він звернувся в суд, порушено і воно підлягає захисту в межах заявлених вимог шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 11\~000, 00 грн. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних судом встановлено правомірність нарахування останніх відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім того, позивачем правомірно нараховано проценти від суми позики, з огляду на те, що сторонами не визначено розмір процентів. А тому суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком суми знецінення від інфляції та 3 відсотками річних від суми боргу, що також підлягають стягненню з відповідача. Встановивши наявність складеної відповідачем розписки про отримання у борг коштів, факт не повернення цих коштів у визначений в розписці строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики, а також 3% річних, відповідно до статті 625 ЦК України, а саме: сума боргу з урахуванням індексу інфляції на момент пред`явлення позову становить 12198,78 грн., 3% річних складає 408,46 грн., загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції та річних складає 12607,24 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по справі: сплачений судовий збір 768,40 грн. та оплати юридичних послуг за складання позовної заяви у сумі 800 грн. Згідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат для надання правничої допомоги, позивачем надано квитанцію про оплату у сумі 800 грн. за складання позовної заяви, тому суд вважає, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Також, суд виходячи з положень ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 768,40 грн. \~\~\~\~На підставі викладеного, та

Outcome: approved