Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS], яка належить йому на праві власності. В зазначеній квартирі також зареєстрований брат [PERSON], який з 1997 року не проживає та не користується нею без поважних причин понад один рік. Користуватися квартирою відповідач припинив з власного бажання, жодних перешкод у користуванні чи проживанні в ній позивач не чинив. На підставі вищевикладених обставин, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, посилаючись на доводи , викладені в позовній заяві. У зв'язку з належним повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що з 1997 року відповідач виїхав з квартири та місце його перебування не відоме, речей у квартирі [ADDRESS] немає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, за можливе розглянути справу в відсутності відповідача, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачу (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.4/), належить квартира [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються копією правовстановлюючих документів, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.03.2013 року /а.с. 5/. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до довідки № 2962від 25.10.2012 року позивач та відповідач зареєстровані у спірній квартирі /а.с. 7/ Згідно акту від 23.10.2012 року та від 20.01.2014 року позивач дійсно зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS], а [PERSON] (відповідач по справі) не проживає за згаданою адресою та більше 10 років та не з'являється там. /а.с. 6,9/. У відповідності до ст.71 ч.1 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що факт непроживання відповідача без поважних причин понад один рік у належній позивачу на праві власності квартирі підтверджено належними та допустимими доказами й відповідно реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися свою власністю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по зверненню до суду . На підставі наведеного та

Outcome: approved