Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що під час корпоратизації державного Чернівецького обласного підприємства електричних мереж, гуртожиток по провулку Прутському, 5, який у відповідності до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 25.04.1989р. №128/5 та від 21.11.1989р. №327/15, використовувався для проживання малих сімей (працівників підприємства), не увійшов до статутного фонду позивача, але залишився перебувати на його балансі та у користуванні. У відповідності до рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24.04.2007р. №329/7, гуртожиток про провулку Прутському,5 використовується позивачем як гуртожиток для проживання одиноких громадян (працівників товариства). Рішенням Чернівецької міської ради від 30.04.2015р. №1583 надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці гуртожитку по провулку Прутському,5. Стверджує, що у відповідності до Акту обстеження житлових умов від 18.05.2015р. в кімнаті №9 гуртожитку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак, комісією під час складання вказаного акту було встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації .Фактичне місце проживання не відоме. Окрім того, факт не проживання відповідача за місцем реєстрації також підтверджується Актом від 10.07.2000р. у відповідності до якого, відповідач на момент його складення вже не проживав за місцем реєстрації більше 2-х років. Додає, що відповідач перебуває в трудових відносинах з Позивачем та йому було вручено два попередження про зняття з реєстраційного обліку від 01.03.2007р. та від 19.05.2015р. Однак, останній відмовився добровільно знятись з обліку без пояснення причин. Окрім того, необхідність зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані та не проживають у гуртожитку по провулку Прутському, 5 в м .Чернівці є умовою його прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, яка відображена в Акті обстеження технічного стану гуртожитку від 04.05.2015р. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №9 в буд. №5 по провулку Прутському в місті Чернівці та примусово зняти його з реєстраційного обліку В судове засідання представник позивача не з»явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в даній заяві також вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча неодноразово інформувався судом про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Внаслідок чого, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судове засідання представник ЧМР не з»явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала. В судове засіданні представник Міністерства Енергетини та вугільної промисловості України не з'явився. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково , виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку\~\~регулюються: - ч. 1 ст. 3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України; - ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст.71 ч.1 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; -ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, відповідно до п.22 Постанови пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»- вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач. Судам слід враховувати, що гуртожитками є також спеціально побудовані підприємствами, установами, організаціями жилі будинки для малосімейних, щодо яких адміністрацією, органом громадської організації і профспілковим комітетом до початку будівництва прийнято рішення про їх використання як сімейних гуртожитків і вони зареєстровані у виконкомі як гуртожитки. Судом досліджено: -Виписка з рішення Виконавчого комітету від 25.04.1989 року № 128/5 про передачу приміщень в орендне користування /а.с.4/; - Довідка ПАТ « ЕК « Чернівціобленерго» про те, що станом на 25.06.2015 рік на балансі підприємства рахується гуртожиток по пров. Прутському.5 в м . Чернівці /а.с. 5/; - Витяг з протоколу Виконавчого комітету №327/15 від 21.11.1989 року про передачу приміщень в орендне користування, згідно якого, вирішено затвердити гуртожиток Чернівецького обласного підприємства електричних мереж для проживання одиноких громадян по провулку Прутському, 5 в м. Чернівці після переобладнання , як гуртожиток для проживання малих сімей. /а.с. 6-7/; -Рішення Чернівецької міської ради від 30.04.2015р. №1583, згідно якого надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців гуртожитку по провулку Прутському,5 /а.с.8/ - Акти обстеження житлових умов від 18.05.2015 , 10.07.2000 рр. /а.с.9-11/ ; -Попередження [PERSON] про необхідність зняття з реєстраційного обліку в термін до 15.03.2007 року та повторне попередження з вимогою про зняття з реєстраційного обліку до 25.05.2015 року./а.с.13-14/; -Довідка №23/30 від 15.06.2015 року, згідно якої [PERSON] зареєстрований за згаданою адресою та не проживає там /а.с. 17/. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, враховуючи, що факт непроживання відповідача без поважних причин понад один рік у гуртожитку, підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Отже, на підставі зазначеної норми Закону визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обовязок органу реєстрації фізичних осіб, зняти дану особу з реєстраційного обліку та є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Тобто, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є автоматичною підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідач, витрати позивача по зверненню до суду . На підставі наведеного та

Outcome: partial