Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 26.02.2000 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народились спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. В результаті спільних розмов, позивач прийшов до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання сторін припинено, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На думку позивача, оскільки вони повністю розірвали фактичні шлюбні стосунки та не проживають разом майже один рік, то заходи щодо примирення подружжя суперечитимуть моральним засадам суспільства, у зв'язку з чим позивач просив суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі та просив не надавати строку на примирення. Відповідач надала суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просила не надавати строку на примирення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області 26.02.2000 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 2. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області, 26.09.2000 року та 09.08.2004 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їхніх дітей, тому позов підлягає задоволенню. Згідно квитанції № 27 від 20.08.2018 року позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved