Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Позивач зазначає, що за життя його мати [PERSON] вчинила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Вказує, що він спадщину після смерті матері прийняв, так як подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та зазначає, що інші спадкоємці першої черги та спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні. Щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач звертався до Вінницької районної державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що спадковий житловий будинок відноситься до категорії колгоспних дворів. При цьому позивач зазначає, що станом на 15.04.1991 головою та єдиним членом колгоспного двору була його мати [PERSON] , яка проживала одиноко, інші члени колгоспного двору відсутні. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 39). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 при відкритті провадження за клопотанням позивача витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи № 109/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39). В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача, адвокат Герасимишина Т.В. подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Гавришівської сільської радиподав суду письмові заяви про розгляд справи без участі представника сільської ради, з вказівкою, що позов визнає. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 05.03.2019 (а.с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с.10). Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 18.02.1964, згідно якого матір`ю значиться [PERSON] , в графі батько проставлено прочерк (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшло ціле домоволодіння [ADDRESS] , яке належало їй як голові колгоспного двору та на яке станом на 1991 рік вона не втратила право на майно двору, що підтверджується копією Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 12), копіями погосподарських книг Стадницької сільської ради, згідно яких станом на 1991 рік головою та єдиним членом колгоспного двору вищевказаного будинковолодіння була [PERSON] , інші члени колгоспного двору відсутні (а.с. 16 - 18), копією довідки Гавришівської сільської ради № 166 від 07.07.2020, згідно якої головою та єдиним членом колгоспного двору була [PERSON] , яка проживала в даному дворі та вела господарство одиноко, станом на 15.04.1991 інших членів колгоспного двору в зазначеному домоволодінні не було (а.с. 19). Згідно з відомостями технічного паспорта, а також копії акту обстеження технічного стану житлового будинку від 19.11.2020, затвердженого сільським головою Гавришівської сільської ради, та копії звіту про визначення вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 20.10.2020, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку літ. А; сараю з погребом літ. Б; вбиральні літ. В (а.с. 13-15, 54, 55 - 71). Згідно з копією Витягу з рішення 15 сесії 21 скликання с. Стадниця «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок» від 10.03.1994 [PERSON] була передана земельна ділянка для ведення особистого господарства розміром 0, 21 га (а.с. 20). Рішенням Стадницької сільської ради 29 сесії 5 скликання від 02.10.2009 «Про внесення змін до рішення 15 сесії 21 скликання Стадницької сільської ради «Про передачу безоплатно земель у приватну власність» від 10.03.1994, в зв`язку з уточненням цільового призначення земельної ділянки, адреси розташування земельної ділянки вищевказане рішення 15 сесії 21 скликання Стадницької сільської ради від 10.03.1994 вирішено викласти у новій редакції, а саме: передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0, 21 га, з них для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 21 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 109/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син померлої, позивач по справі [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Таким чином, позивач спадщину прийняв, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відсутні, будь-яких інших заяв в копіях матеріалів спадкової справи не виявлено (а.с. 78 - 150). Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] та звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак оскільки спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, позивачне має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері в нотаріальній конторі та оформити своє право власності на вказаний спадковий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №323/02-31 Вінницької районної державної нотаріальної контори від 05.03.2020 (а.с. 23). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався виходячи з рівності часток всіх членів двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983 № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Тому враховуючи право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому, на виділ його частки виходячи із засад рівності часток, та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, як єдиний член колгоспного двору станом на 15.04.1991, [PERSON] набула право власності на все майно колгоспного двору, та в свою чергу все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] - позивачу по справі, тому позивач правомірно просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ,іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved