Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача надміру виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 14234,80 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2013 року [PERSON], було призначено пенсію за віком та помилково виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 14234,80 гривень. Відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 9 липня 2003 року (зі змінами та доповненнями) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Посаду, яку обіймала відповідач - є викладач по класу домри, яка не дає права на вказану грошову допомогу. 10 червня 2013 року [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області із заявою про призначення пенсії. Згодом було виявлено, що під час призначення пенсії за віком [PERSON] спеціалістами Управління було допущено помилку, внаслідок чого, відповідачу помилково виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 14234,80 грн. З цих підстав позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом у звязку з небажанням відповідача повернути неналежним чином отримані платежі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, але до суду надала заяву з клопотанням справу слухати при її відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області. 10 червня 2013 року [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Михайлівському районі із заявою про призначення пенсії за віком. З 20 червня 2013 року [PERSON] було призначено пенсію за віком та виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 14234,80 гривень. Відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 9 липня 2003 року (зі змінами та доповненнями) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 з наступними змінами та доповненнями, право на вказану грошову допомогу мають директори, їх заступники з навчально-виховної роботи, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи позашкільних навчальних закладів. Посаду, яку обіймала відповідач - є викладач по класу домри, яка, за твердження позивача, не дає права на вказану грошову допомогу. Таким чином, період роботи на цій посаді помилково був включений до розрахунку спеціального стажу роботи. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплати, а також добросовісність набувача презюмуються. Згідно ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). В матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді виплаченої відповідачу одноразової грошової допомоги в сумі 14234 грн. 80 коп. є обєктивним наслідком поведінки відповідача [PERSON] Позивачем також не надано доказів того, що [PERSON] скоїла будь-які зловживання зі свого боку або подала Управлінню недостовірні дані під час нарахування та виплати одноразової допомоги. Наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була добровільно виплачена позивачем відповідачу як засіб до існування, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 14234 грн. 80 коп., які є сумою одноразової грошової допомоги, призначеної їй Управлінням ПФУ, так і не встановлено наявності рахункової помилки, а також виплата коштів проведена позивачем добровільно, то відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~поверненню зазначена сума не підлягає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed