Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 12 грудня 2016 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 жовтня 2005 року у загальному розмірі 23\~327, 19 грн, у тому числі: 1\~267, 52 заборгованість за кредитом, 17\~072, 66 грн. по відкотам за користування кредитом; 3\~400 грн. за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1087, 01 грн.- процентна складова. Також просить стягнути понесені судові витрати у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак в порушення умов договору відповідач зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року у нього утворилась заборгованість у вказаній сумі. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву з проханням справу розглядати у відсутності представника позивача. Суд, вислухавши думку відповідача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності представника позивача, відповідно до положень ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача на підставі наданих доказів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не оспорював суму заборгованості за кредитом, відсотками, визнав суму штрафу, а суму заборгованості за пенею визнав частково, просив застосувати строк позовної давності і та відмовити в позові в частині стягнення пені за межами строку позовної давності. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2005 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», укладений договір кредиту б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з максимальною сумою поповнення кладу 10\~000 грн. Договірні правовідносини між сторонами детально регламентовані Умовами та Правилами надання банківських послуг. Договір між сторонами складають особисто складена та підписана відповідачем - позичальником анкета-заява від 31 жовтня 2005 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, разом з вказаними Умовами і Правилами, про що зазначено у анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка їм особисто заповнена та підписана. В підтвердження укладання даного договору відповідач 31.10.2005 року отримав кредитну картку 41449605323 у валюті гривня. Умовами договору передбачений обовязок позичальника щомісячно вносити платежі у розмірі 7% від суми заборгованості, сплату комісійних та штрафів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до п.8.6. Умов та Правил при порушення клієнтом строків платежів за любим з грошових зобовязань, передбаченим цим Договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн + 5% від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач користувався кредитними коштами, однак внаслідок несвоєчасного погашення заборгованості станом на 31.10.2016 у нього створилась заборгованість у розмірі за кредитом у розмірі 1\~267, 52 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 17\~072, 66 грн., за пенею за період з 5 січня 2013 року по 31 жовтня 2016 року - 3\~400 грн., у звязку з чим нараховані передбачені договором штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1087, 01 грн.- процентна складова. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За нормами ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.\~525 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~відповідач узяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушив, що призвело до створення заборгованості за кредитним договором, розмір якої підтверджений розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, анкетою-заявою позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тарифами банку, а також випискою про рух коштів за кредитною карткою відповідача, які надані позивачем. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведених обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками, а також про стягнення нарахованих відповідно до умов договору штрафів у вказаній сумі є доведеними підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягненні пені суд виходить з такого. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до\~ст. 258 ч.2 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (\~ст. 261 ч.1 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята\~статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.\~ст. 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не скільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами) , які свідчать про порушення прав особи (\~ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до положень ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено до винесення ним рішення стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки з даним позовом до суду, позивач звернувся 12 грудня 2016 року, річний строк позовної давності для звернення з вимогами про стягнення пені за період з 5 січня 2013 року по 30 листопада 2016 року у загальному розмірі 2\~300 грн. пропущений,тому суд відмовляє в цій частині позову про стягнення пені за вказаний період часу, та стягує заборгованість за пенею за період з 31 грудня 2015 по 31.10.2016 у загальному розмірі 1\~100 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути: 1\~267, 52 - заборгованість за кредитом, 17\~072, 66 грн. по відсоткам за користування кредитом; 1\~100 грн. за пенею, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1087, 01 грн. - процентна складова, всього у розмірі 21\~027 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 1\~378 грн.

Outcome: approved