Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до [PERSON] про зменьшення розміру аліментів.В позовній заяві посилався на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.03.3014 року стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 800 грн. Також вказував, що він систематично приймає участь в утриманні сина, надавав матеріальну допомогу, придбавав іграшки та сплачував кошти за дитячий садочок. На даний час його матеріальне становище скрутне, він ніде не працює, доходу не має. Просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2014 року до мінімального розміру аліментів, який становить не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохав суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають значення для справи. Максимальний розмір аліментів законом не встановлений, оскільки у кожному випадку розмір аліментів визначатиметься судом з урахування потреб дитини і можливостей її матері, батька. Частиною 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 800 грн. до досягнення повноліття дитини, починаючи з 04 березня 2014 року. Вищевказане рішення відповідачем не оскаржувалося, тобто він фактично погодився з розміром стянуваних аліментів. Позивач в судовому засіданні не заперечував, що матеріальний або сімейний стан після набрання рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2014 року законної сили не змінився. Тобто, позивач постійного заробітку як на час постановлення рішення 20 березня 2014 року, так і на даний час не має. При цьому стан здоров'я відповідача не погіршився та не поліпшився. За таких обставин, враховуючи, що дослідженими в справі доказами не встановлені підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Outcome: dismissed