Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом 10 серпня 2017 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.05.2016р. [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №2511146477. 10.08.2016 року кредит був достроково сплачений. Однак відповідач продовжив нараховувати відповідачу відсотки, комісію та пеню та вимагати сплати нової заборгованості. В березні 2017 року відповідач, визнавши, що відбулася технічна помилка з його вини, видав позивачу довідку про те, що кредит погашено повністю, однак станом на 28.02.2017 року. Крім того, відповідач вніс недостовірну інформацію щодо позивача як позичальника про прострочення ним платежів по вищевказаному кредиту та про дату припинення зобовязань за договором. У звязку з викладеним, позивач просить суд визнати зобовязання за даним кредитним договором припиненими 10.08.2016р., визнати недостовірною інформацію, надану відповідачем для формування кредитної історії позивача за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року, зобовязавши відповідача спростувати дану інформацію, а також відшкодувати завдану моральну шкоду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив встановити порядок виконання рішення суду, згідно якого воно є підставою для третіх осіб внести зміни до кредитної історії позивача, вилучивши вищевказану інформацію про прострочення виконання зобовязань за кредитним договором №2511146477, а також зазначити про припинення зобовязань позивача саме 10.08.2016р. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Заперечення мотивовані тим, що позивач здійснив останній платіж по кредиту о 21:27, а тому даний платіж технічно не обліковувався як належно здійснений в граничний термін. Також, представник відповідача зазначає, що позивач не надав жодних допустимих доказів того, яка саме інформація підлягає спростуванню та того, що саме відповідач надав третім особами. Крім того, представник відповідача вважає, що недоведеним факт заподіяння моральної шкоди позивачу. На підставі викладеного, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися. За клопотанням позивача суд витребував від третіх осіб належним чином завірену копію кредитної історії [PERSON] З.ясував обставини, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору №2511146477 від 10.05.2016р.(а.с.9), укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», позивач отримав кредит в розмірі 7234грн. строком на 24 місяці із сплатою 0,01% річних та пільговим періодом 3 місяці, протягом якого позичальник звільняється від внесення щомісячних процентів. У випадку внесення позичальником всієї цієї суми до закінчення пільгового періоду, без прострочення внесення щомісячних платежів, зобовязання позичальника вважаються виконаними належним чином і припиненими. Як вбачається з копій квитанцій від 10.08.2016р.(а.с.3), час оплати 17год. 44 хв. та 17 год. 49 хв. та довідки про рух коштів за кредитом від 23.02.2017р.(а.с.10), позивач протягом зазначеного вище пільгового періоду погасив кредит. Згідно даної довідки про рух коштів, відповідач, в порушення зобовязань перед позивачем згідно зазначеного вище кредитного договору, частину погашеної 10.08.2016р. суми заборгованості зарахував в наступний банківський день, продовжуючи надалі нараховувати проценти за кредитом. Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконання, проведеним належним чином. Вищевказані фактичні обставин дають суду підстави вважати, що зобовязання за вказаним кредитним договором припиненні саме 10.08.2016р., в день погашення повної суми заборгованості. Також, як вбачається з копій кредитної історії [PERSON], наданої ПрАТ «ПВБКІ» та ТОВ «УБКІ»(а.с.94-96, 98-99), наявні відомості щодо прострочення виконання зобовязань за кредитним договором №2511146477 від 10.05.2016р. за період з вересня 2016р. по лютий 2017р., а також щодо терміну припинення зобовязань 28.02.2017р., донор інформації, кредитор, користувач бюро ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» - відповідач по справі. Тобто, вказані відомості про прострочення внесенні вже після припинення зобовязань за даним кредитним договором. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені). Вказані фактичні обставини дають суду підстави вважати, що зазначена вище інформація про прострочення та дату припинення зобовязань являється недостовірною, та відповідач неправомірно її поширив. Згідно ст.3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов'язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб'єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Згідно ч.1,4,5,6,7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб'єкта кредитної історії відповідно до цього Закону. За таких обставин, суд доходить висновку, що вищевказану недостовірну інформацію слід визнати неправомірною та зобовязати відповідача її спростувати. Крім того, проаналізувавши зміст даної недостовірної інформації, суд вважає, що вона дає можливість зробити висновок про непорядність позивача, як про недобросовісного позичальника, його сумнівні ділові якості та здатність виконувати свої зобовязання. Дані висновки суду підтверджуються обмеженням по карті позивача, встановлене ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі отриманої негативної кредитної історії(а.с.7). Також, позивачу систематично приходили СМС - повідомленнями попереджувально-погрожуючого характеру, що підтверджується скріншотом з телефону(а.с.8). Зазначені фактичні обставини дають суду підстави вважати, що позивач зазнав душевних страждань з приводу неправомірності порушення його права на недоторканість своєї ділової репутації та дій відповідача. Відповідно до ч.1,2 ст.299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» поняття ділової репутації, яка визначається як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Згідно ч.1,2,4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Враховуючи душевні страждання позивача, відмову відповідача добровільно спростувати поширену ним недостовірну інформацію, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд задовольняє вимогу щодо стягнення моральної шкоди частково, в розмірі 15900,00 грн. , а не в розмірі- 29900грн., як це просив позивач. . Згідно ч.1 ст.267 ЦПК України, суд , який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання. Враховуючи викладене, для безперешкодного виконання рішення, суд вважає за необхідне вставити порядок його виконання, зазначивши, що воно є підставою для третіх осіб по справі внести зміни в кредитну історію позивача, вилучивши з неї інформацію про прострочення виконання зобовязань за кредитним договором №2511146477 за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року, а також зазначити дату припинення зобовязань за даним договором саме 10.08.2016р. Разом з тим, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача з наступних підстав. Твердження представника відповідача, що позивач останній платіж здійснив 10.08.2016р. о 21год. 27хв. не підтверджуються матеріалами справи, зокрема копією квитанцій від 10.08.2016р.(а.с.3), де зазначений інший час, а саме 17год. 44хв. та 17год. 49хв. Також, як вбачається з копій кредитних історій та в силу положень ст.3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій», саме відповідач надає інформацію, що складає кредитну історію. Таким чином, посилання відповідача на відсутність доказів того, що саме ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надав вищевказану недостовірну інформацію спростовується матеріалами справи. Щодо твердження представника відповідача, що позивач не надав жодних доказів нанесення йому моральної шкоди, то суд виходить з презумпції спричинення позивачу моральної шкоди неправомірними діями відповідача та обовязку саме відповідача спростувати таку презумпцію. Дана правова позиція відповідає висновкам ВСУ в постанові № 6-1435цс17 від 27 вересня 2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру 1280грн., та за одну вимогу майнового характеру 640грн., разом 1920грн. На підставі ст.ст.23,277,299,599 ЦК України, ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій»,

Outcome: partial