Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 31 507 грн. 79 коп., яка складається з: за кредитом 17 053 грн. 90 коп., прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 2 724 грн. 92 коп., прострочена комісія за обслуговування кредиту 5 266 грн. 80 коп., штраф 6 462 грн. 17 коп. та судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп., зазначивши, що 25.07.2014 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію про укладення договору № R 091/007-TEK/0046404, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцентовано вищезазначену оферту і надано відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 18\~000,00 гривень. Відповідач, в свою чергу, зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 25.07.2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,99 % річних та 2,31 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Однак, відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем, за укладеним кредитним договором, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по зазначеному договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази та доводи заяви, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 25.07.2014 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію про укладення договору № R 091/007-TEK/0046404, в якій [PERSON] пропонував ПАТ Банк «ТРАСТ» надати йому споживчий кредит, після чого [PERSON] було надано кредит у розмірі 18\~000,00 гривень /а.с.8/. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № R 091/007-TEK/0046404, [PERSON] зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 25.07.2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,99 % річних та 2,31 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом /а.с. 17/. Згідно меморіального ордеру № Loan-56161 від 25.07.2014 року про перерахування коштів, банк 25.07.2014 року надав [PERSON] кредит у сумі 18\~000,00 гривень /а.с. 20/. Судом встановлено, що останній платіж [PERSON] було здійснено 24.12.2014 року в сумі 400,00 гривень, надалі обовязкові щомісячні платежі не здійснювались, внаслідок чого станом на 15.12.2015 утворилась заборгованість у сумі 31\~507,79 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом 17 053 грн. 90 коп., прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 2 724 грн. 92 коп., прострочена комісія за обслуговування кредиту 5 266 грн. 80 коп., штраф 6 462 грн. 17 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Суд критично ставиться до наданих відповідачкою заперечень, в яких вона зазначає, що відповідно до додатку № 1 до кредитного договору в якому сума комісії за обслуговування кредиту 19\~958,40 грн. перевищує суму наданого банком кредиту 18\~000,00 грн. що це є незаконним та ставить її у невигідне становище по відношенню до банку, оскільки вказані обставини їй були відомі на день укладання договору, що вона підтвердила своїм підписом. Крім того суд ставиться критично до доводів відповідача з приводу того, що розрахунки заборгованості які надані позивачем є необґрунтованими, а сума заборгованості недоведеною, оскільки ці доводи є безпідставними та нічим не підтверджуються. Аналізуючи забрані у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 31\~507,79 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом 17 053 грн. 90 коп., прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 2 724 грн. 92 коп., прострочена комісія за обслуговування кредиту 5 266 грн. 80 коп., штраф 6 462 грн. 17 коп., також з урахуванням ст. 88 ЦПК України витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн.

Outcome: approved