Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача основну суму кредиту в розмірі 6 000 грн.,заборгованість по відсоткам в розмірі 3 611 гривень 23 копійки, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором № 80 укладеним 28 березня 2013 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовної заяви не заперечує, однак просить розстрочити виконання судового рішення строком на 6 місяців, в зв'язку зі скрутним матеріальним станом. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача та відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 28 березня 2013 року між КС «Азов-Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 80, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 6 000 грн. Отримання кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером № 186 від 28.03.2013 року на суму 6 000 грн. /а.с.10/. Згідно з п. 3.1 кредитного договору, плата за користування кредитом становила 48 % річних від суми залишку кредиту на кожен день користування кредитом. Відповідно з п. 3.4 кредитного договору, погашення суми кредиту та відсотків повинно здійснюватись щомісячно до 25 числа кожного місяця рівним сумами в розмірі 640 грн. Однак, відповідачем [PERSON] тільки 07.05.2014 року був сплачений єдиний платіж в сумі 2 780 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 07.05.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками становить 3 611 гривень 23 копійки. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача основної суми кредиту в розмірі 6 000 гривень, заборгованість по відсотках в розмірі 3 611 гривень 23 копійки, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Крім того, відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З доводів відповідача [PERSON] вбачається, що в теперішній час у нього скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим він не має змоги сплатити кредит. На підставі викладеного, суд, враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача [PERSON], вважає можливим розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців з щомісячною оплатою в розмірі 1601 (одна тисяча шістсот одна) гривня 88 копійок.

Outcome: approved