Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про компенсацію матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 15 червня 2010 року було внесено зміни до Статуту підприємства ТОВ «Мегапрод» , яким було введено до його складу учасників [PERSON] та збільшено статутний фонд за рахунок внеску учасника на 11 725 грн.. Також наказом від 01.04.2010 року [PERSON] призначено комерційним директором підприємства. 04.08.2011 року відповідач стає власником підприємства ТОВ «СКІФ» та веде ту ж саму господарську діяльність, що і ТОВ «Мегапрод», а саме виготовлення маргарину. Даний факт відповідач приховував від ТОВ «Мегапрод», користуючись матеріальними ресурсами, коштами, компонентами, доступом до клієнтської бази, рецептурами підприємства.. Разом з тим, будучи учасником ТОВ «Мегапрод», відповідач постійно порушував свої зобов'язання, щодо управління підприємством ТОВ «Мегапрод» , не дотримувався положень статуту та розвивав своє підприємство, тим самим наносив матеріальні збитки ТОВ «Мегапрод» ТОВ «Мегапрод» сплатив за рекламу у мережі Інтернет кошти у розмір 6840 грн., однак відповідач надрукував на рекламі свій номер телефону, тим самим рекламував своє підприємство ТОВ «СКІФ» тим самим переманював потенційних покупців. Також, відповідачем розповсюджувалась інформація, що ТОВ «Мегапрод» виготовляє неякісну продукцію, тим самим наносячи матеріальні збитки у вигляді не отриманої вигоди. Так, в наслідок дій відповідача , в період з 01.12.2012 року по 15.03.2013 року втрачений прибуток за незаконне використання реклами склав 14 6805,75 грн. Також, відповідач, маючи доступ до комерційної таємниці підприємства, користаючи його інтелектуальною власністю, клієнтською базою підприємства, пропонував розірвати ділові стосунки з ТОВ «Мегапрод», та переукладав договори з його підприємством, робити закази продукції на його підприємстві. Таким чином, сума збитків по переукладенню договорів за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року склала 16 3800,00 грн. Відповідач, маючи доступ до рецептур ТОВ «Мегапрод», які є комерційною таємницею, користуючись рецептурою підприємства, виготовляючи аналогічні продукти на своєму підприємстві, наніс збитки у розмірі 150000 грн., а також сума втраченого прибутку за незаконне використання рецептур ТОВ «Мегапрод» складає 243442,56 грн. Також, відповідач в період роботи отримував грошові кошти ТОВ «Мегапрод» на бензин у розмірі 43 270 грн., однак використовував у власних цілях. Відповідач, як комерційний директор ТОВ «Мегапрод» , займався отриманням компонентів для виготовлення маргарину , проте фактично постійно недопостачав до складу підприємства близько третини сировини на загальну суму 70200 грн.. Таким чином, внаслідок дій відповідача, ТОВ «Мегапрод» було нанесено матеріальну шкоду у розмірі 704047,75 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати дії відповідача , такими що спричинили нанесення ТОВ «Мегапрод» матеріальних збитків, а також стягнути суму нанесених ним матеріальних збитків у розмірі 704047,75 грн та судові витрати. 12 червня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод», третя особа: [PERSON] про повернення грошових коштів за позикою шляхом стягнення, відшкодування збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначив, що [PERSON] був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» з червня 2010 року на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Мегапрод» від 21 квітня 2010 року, затверджених протоколом №4 . Згідно розділу 2 Статуту ТОВ «Мегапрод», зазначено, що учасниками ТОВ «Мегапрод» було дві особи - [PERSON] та [PERSON] За згодою сторін та з метою покращення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мегапрод», як співвласник ТОВ «Мегапрод», надав грошову позику у готівковій та безготівковій формі, а саме 59500,00 грн. у якості зворотної фінансової допомоги ТОВ «Мегапрод», кошти були перераховані на поточний рахунок ТОВ «Мегапрод», а грошові кошти у сумі 168 000,00 грн., шляхом внесення готівкою у ТОВ «Мегапрод» В подальшому було досягнуто домовленості з [PERSON], щодо оформлення всіх його позичок ТОВ «Мегапрод» у письмовій формі, у зв'язку з чим було укладено договір, згідно якому всі внесені гроші поверталися за графіком та за користування сумами позики ТОВ «Мегапрод» сплачувались відсотки у розмірі 3,5 % на місяць. Строк повернення грошей в повному обсязі, згідно графіку, що є додатком до Договору укладеного 31.08.2012 року та підписаний сторонами сплив 17.01.2013 року. Але ТОВ «Мегапрод» у зазначений строк не повернув 123 000,00 грн. та відсотків за користування грошима. У зв'язку з чим, позивач за зустрічним позовом, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Мегапрод» суму простроченого боргу у розмірі 123 000,00 грн. за Договором від 31.08.2012 р., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а також стягнути 3,5 % за щомісячне користування грошовими коштами за період з 19 грудня 2012 року по 19 квітня 2014 року у розмірі 31 115 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року провадження по цивільні справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкодив частині позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» грошових коштів у сумі 11 725,00 грн - внесених у 2010 році в якості сплати за частку у статутному фонді ТОВ «Мегапрод» виплатити суму прибутку за 2010,2011, та 2012 роки, пропорційно частки у статутному фонді ТОВ «Мегапрод» та відшкодування матеріальної шкоди шляхом зобов'язання ТОВ «Мегапрод» виплатити суму вартості майна пропорційно частки у статутному фонді ТОВ «Мегапрод» - 20% - закрито. В судовому засіданні представник позивача Олешко Ю.Г. позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі просили відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Суд ,заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов не підлягає задоволення, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового чи трудового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» з червня 2010 року на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Мегапрод» від 21 квітня 2010 року, затверджених протоколом №4/а.с.83-86,87/ та подальшої реєстрації зміни до Статуту ТОВ «Мегапрод» від 15.06.2010 року. /а.с.71-82/ Також, наказом № 01/04/10/5 від 01 квітня 2010 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду заступника директора до ТОВ «Мегапрод»/а.с.8/ Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідач внаслідок своїх дій, а саме: ТОВ «Мегапрод» сплатив за рекламу у мережі Інтернет кошти у розмір 6840 грн., однак відповідач надрукував на рекламі свій номер телефону, рекламував своє підприємство ТОВ «СКІФ» і тим самим переманював потенційних покупців. Також, відповідачем розповсюджувалась інформація, що ТОВ «Мегапрод» виготовляє неякісну продукцію, тим самим наносячи матеріальні збитки у вигляді не отриманої вигоди у розмірі 14 6805,75 грн. Також, в період роботи [PERSON], отримував грошові кошти від ТОВ «Мегапрод» на бензин у розмірі 43 270 грн., однак використовував у власних цілях. Також, [PERSON] , як комерційний директор ТОВ «Мегапрод» , займався отриманням компонентів для виготовлення маргарину, проте фактично постійно недопостачав до складу підприємства близько третини сировини на загальну 70200 грн.. Таким чином, внаслідок дій відповідача, ТОВ «Мегапрод» було нанесено матеріальну шкоду у розмірі 704047,75 грн. Проте будь-яких доказів взаємозв'язку того, що зниження продажу товару, завдало майнових збитків у вигляді упущеної вигоди підприємства, позивачем суду не надано. Доводи позивача в цій частині ґрунтуються виключно на припущеннях. Не може відповідач також нести відповідальність, відповідно ст. 22 ЦК України, оскільки вказана норма права є загальною і застосовується до правовідносин які виникли сумісно із спеціальним законом такої відповідальності. Позивач посилається на те, що Відповідач, маючи доступ до рецептур ТОВ «Мегапрод», які є комерційною таємницею, користуючись рецептурою підприємства, виготовляючи аналогічні продукти на своєму підприємстві наніс збитки у розмірі 150000 грн., а також сума втраченого прибутку за незаконне використання рецептур ТОВ «Мегапрод» складає 243442,56 грн. Відповідно до ст.ст.420, 421, 422 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) комерційні таємниці належать до об'єктів права інтелектуальної власності. Суб'єктами права інтелектуальної власності є творець об'єкта права інтелектуальної власності та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності. Право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених ЦК України, іншим законом чи договором. Статтями 505-508 ЦК України регулюються правовідносини, пов'язані з комерційною таємницею. Відповідно до статті 505 Цивільного Кодексу України, комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці. Відповідно до ст.506 Цивільного Кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на комерційну таємницю є: право на використання комерційної таємниці; виключне право дозволяти використання комерційної таємниці; виключне право перешкоджати неправомірному розголошенню, збиранню або використанню комерційної таємниці; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю належать особі, яка правомірно визначила інформацію комерційною таємницею, якщо інше не встановлено договором. Проте, враховуючи, що позивачем в порушення частин 1, 4 ст.60 ЦПК України не надано суду доказів які підтверджують порушення його прав відповідачем, а обґрунтування позовних вимог зводяться до переоцінки позивачем доказів, які в свою чергу не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, суд звертає увагу, що позивач не оперував жодним офіційним документом підприємства. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого позову, а тому у його задоволенні необхідно відмовити. Що, стосується позовних вимог за зустрічним позовом то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що унормовано ч.1 ст.628 ЦК України. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, як то визначено ч.1ст.638 ЦК України. В ході судового розгляду встановлено, що за згодою сторін з метою покращення фінансово - господарської діяльності ТОВ «Мегапрод», [PERSON] надав ТОВ «Мегапрод» поворотну фінансову допомогу у розмірі 59 500грн. /а.с.142-144/ Факт надання [PERSON] поворотної фінансової допомоги на суму 59 500 грн. підтверджується платіжними дорученнями №40, 28,37,/а.с.42,43,44/ Проте, відповідач не виконав зобов'язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до пп.14.1.257 та п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Відповідно зазначеного визначення, договором, за яким надається поворотна фінансова допомога є лише договір позики. Істотними умовами договору поворотної фінансової допомоги є чітко визначена сума такої допомоги (сума позики) та чітко визначений строк її повернення. Таким чином, за своєю правовою природою договір про надання поворотної фінансової допомоги є договорами позики. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові норми, що регулюють зобов'язання, які виникли із договору позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за визначеними договором ,суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за договорами поворотної фінансової допомоги у розмірі 59 500грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Мегапрод» суми боргу у розмірі 63 500 грн. та 3,5% - за користування грошовими коштами за період з 19 грудня 2012 року по 19 квітня 2014 року слід відмовити, оскільки вони є необґрунтованими та недоведеними. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, за загальним правилом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оскільки, завдання моральної шкоди [PERSON] не підтверджена жодним доказом по справі, не надано жодного доказу на підтвердження даних обставин, позивачем за зустрічним позовом не доведено , що саме внаслідок винних дій відповідача за зустрічним позовом він зазнав душевних страждань, а тому вимоги про завдання моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими. Суд повного і всебічного з'ясувавши обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за основним позовом не підлягають задоволенню в повному обсязі, що стосується зустрічних позовних вимог то вони підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 595 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial