Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просив суд стягнути спільно з відповідачів на користь Київської міської ради майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 2159,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] 19 вересня 2017 року о 13 год. 20 хв. на затоці «Верблюд» Канівського водосховища р.Дніпро у Оболонському районі міста Києва спільно з гр. [PERSON] грубо порушили правила рибальства, а саме проводили вилов риби з берега сітчастим знаряддям лову «Павук» в кількості 1 шт.. При цьому виловили рибу: щука - 5 шт., плітка - 2 шт., окунь - 2 шт., білизна -1 шт., загальною вагою 1 кг., чим спільно нанесли збитки рибному господарству України на суму 2159 грн. 00 коп. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] порушили п. 3.15 Правил любительського і спортивного Рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановами Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2017 р. у справі №756/13942/17 гр. [PERSON] та у справі № 756/13941/17 гр. [PERSON] визнано винними у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення до [PERSON] та [PERSON] листів від 22.03.2018 р.№7-19/2025-18 та №7-19/2029-18 з пропозицією в місячний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в сумі 1079 грн. 50 коп. Листи повернулись до позивача за закінченням встановленого терміну зберігання. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року було відкрито провадження по справі. 16.11.2018 року Київська міська рада направила на адресу суду пояснення, в яких просила задовольнити позов Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області та стягнути солідарно з відповідачів шкоду завдану внаслідок порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 2159 грн. 00 коп. В судове засідання 14.02.2019 р. позивач не з'явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судові засідання 19.11.2018 р. та 14.02.2019 р. не з'явились про дату, місце та час судових засідань були повідомлені належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання 14.02.2019 р. не з'явився про дату, місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. [PERSON] 19 вересня 2017 року о 13 год. 20 хв. на затоці «Верблюд» Канівського водосховища р.Дніпро у Оболонському районі міста Києва спільно з гр. [PERSON] порушили правила рибальства, а саме проводили вилов риби з берега сітчастим знаряддям лову «Павук» в кількості 1 шт.. При цьому виловили рибу: щука - 5 шт., плітка - 2 шт., окунь - 2 шт., білизна -1 шт., загальною вагою 1 кг, чим спільно нанесли збитки рибному господарству України. Постановою Оболонського районного суду м.Києва у справі 3/756/7186/17 від 16.11.2017 року, гр. [PERSON], 1974 року народження, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих живих ресурсів (а.с.12). Постановою Оболонського районного суду м.Києва у справі 3/756/7185/17 від 23.11.2017 року, гр. [PERSON], 1967 року народження, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією засобу лову сітки «павук» у кількості 1 штука. (а.с.18). Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що вищезазначені постанови про притягнення [PERSON], [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП набрали законної сили, суд вбачає доведеною вину [PERSON], [PERSON] у грубому порушенні правил рибальства. Відповідно до п.6.2 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 N 19, шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 листопада 2011 №1209. Згідно розрахунків матеріальної шкоди від 19.09.2017 р. розмір збитків спричинених спільно [PERSON] та [PERSON] рибному господарству України складає 2159 грн. 00 коп. (а.с.13,19) Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Враховуючи грубе порушення відповідачами правил рибальства у зв'язку з чим була заподіяна майнова шкода рибному господарству України, суд вважає за доцільне стягнути солідарно з відповідачів на користь Київської міської ради майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 2159,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню солідарно на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved