Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 13.10.2014 року з позовом, де прохає стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 281196,88 (Долар США), що за курсом 12.90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2014 року складає 3627439,75 грн. за кредитним договором № 120фл від 20.12.2007 року посилаючись на те, що [PERSON] відповідно до укладеного договору № 120 фл від 20.12.2010 року отримала кредит у розмірі 100000 (Долар США) на термін до 20.12.2010 року. У забезпечення виконання зобов»язання за договором № 120 фл від 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача, як поручителя по даному договору. 24.11.2014 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому прохав суд: - визнати договір поруки №120 фл від 20.12.2007 року укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], в забезпечення виконання перед кредитором громадянкою [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №120 фл від 20.12.2007 року, припиненим; - стягнути з ПАТ КБ Приватбанк на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, прохав задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідача проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний прохав задовольнити. Судом встановлено, що 20.12.2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 120 фл. Відповідно п.п.1.1. кредитного договору №120 фл від 20.12.2007 року між кредитором та позичальником [PERSON], банк надає позичальнику кредит строком на 36 місяців у вигляді поновлювальної кредитної лінії в сумі 100 000 доларів США, зі сплатою за користування 13,6 % річних, та щомісячної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 0,2 %. Згідно п.1 додаткової угоди від 06.01.2009 року до кредитного договору №120 фл від 20.12.2007 року між кредитором та [PERSON] процентну ставку за користування кредиту збільшено до 16,1% річних. У забезпечення виконання зобов»язання за договором № 120 фл від 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно п.1 договору поруки між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] предметом договору є надання поруки перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №120 фл від 20.12.2007 року між кредитором та позичальником, сплата в строк на 36 місяців кредиту у вигляді поновлювальної кредитної лінії в сумі 100 000 доларів США, зі сплатою за користування 13,6 % річних, та щомісячної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 0,2 %. Пунктом 13 договору поруки передбачено порядок внесення змін та доповнень до цього договору, а саме, шляхом укладення додаткової угоди. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] додаткову угоду про підвищення відсоткової ставки не укладено, а тому слід вважати угоду припиненою. Відповідно до п.22 Постанови №5 від 30.03.3012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» ….відповідно до положення частини першої ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Предметом договору поруки є забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань по кредитному договору №120 фл від 20.12.2007 року, строк дії якого витікає 20.12.2010 року. В пункту 11 Договору поруки вказано, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно роз'яснень пункту 24 Постанови №5 від 30.03.3012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» : «сама собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, або до повного виконання поручителем взятих на себе кредитних зобов'язань, не може розглядатись як установлення строку дії договору поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, та годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати» В Постанові визначено, що: «Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому у разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання». Враховуючи, що шестимісячний термін, визначений ч.4 ст.559 ЦК України витік ще 20.06.2011 року порука [PERSON] по договору №120 фл від 20.12.2007 року є припиненою. Відповідно до п.12 договору поруки сторони дійшли до згоди, що строк в межах якого можуть звернутись з вимогою про захист свого інтересу - 5-ть років, однак враховуючи вимоги п.24 Постанови №5 від 30.03.3012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно якого домовленість пункту 11 договору поруки, не може розглядатись як установлення строку дії договору поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Так як договір укладено 20.12.2007 року, а позов подано лише 13.10.2014 року, строк давності передбачений п.12 Договору поруки №120 фл від 20.12.2007 року (п'ять років) витік, як наслідок є припинення поруки [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука за виконання зобов'язань є припиненою, якщо кредитор (ПАТ КБ «Приватбанк») змінив зобов'язання без згоди поручителя, чим збільшив обсяг відповідальності. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову, одночасно задовольняючи зустрічний позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved