Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 21.01.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], під час якої належному йому автомобілю [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. Після настання дорожньо-транспортної пригоди учасниками було складено відповідне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до п.2.11 Правил дорожнього руху України (європротокол). Повідомлення було передано до страхової компанії ПрАТ «Європейський страховий союз», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Однак в подальшому з?ясувалось, що за наданим відповідачем страховим полісом застрахована відповідальність іншого транспортного засобу. Згідно висновку №5114 від 16.11.2017 року вартість завданого йому матеріального збитку становить 21087 грн. 30 коп. Вартість проведеної оцінки становить 1500 грн. Крім того, йому було завдано моральної шкоди, оскільки він відчував страх за своє життя та здоров?я під час зіткнення транспортних засобів; його було обмежено в користуванні автомобілем під час ремонтно-відновлювальних робіт; змінився його звичайний уклад життя. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21087 грн. 30 коп., моральну шкоду в сумі 7000 грн., судові витрати в розмірі 5024 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та, посилаючись на викладені в ньому підстав просили стягнути заподіяну позивачу матеріальну та моральну шкоду з відповідача, як особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді та заподіянні йому збитків. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв?язку з цим, судом у відповідності до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.01.2017 року о 14-00 г. на перехресті вул.Юрія\~Савченка та вул.Шмідта в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля Шкода Октавія, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Деу Ланос, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Учасники дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та [PERSON] склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - європротокол без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що відповідає вимогам пункту 2.11 Правил дорожнього руху та пункту 33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», примітки до ст.124 КУпАП. Згідно п.п.11-14 європротоколу від 25.01.2017 року, було складено схему місця ДТП, зафіксовано порушення відповідач знаку переваги руху та видимі пошкодження транспортних засобів. Також в п.14 европротоколу відповідач визнав, що ДТП сталось з його вини. В п.п.7,8 европротоколу зі слів [PERSON] було зазначено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Шкода Октавія, державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована згідно з Полісом №АК/2503884 в ПрАТ «Європейський страховий союз». Проте, в подальшому при зверненні до страхової компанії було встановлено, що відповідно до наданого [PERSON] полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Європейський страховий союз» №АК/2503884 застрахованим транспортним засобом є автомобіль Шкода Октавія, державний реєстраційний номер [NUMBER], а дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля Шкода Октавія, державний реєстраційний номер 120-82АВ. Відповідно до Висновку №5114 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Део Ланос, державний реєстраційний номер [NUMBER], від 16.11.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складає 21087 грн. 30 коп. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України). Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з ч.ч.1,4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вказані правові висновки, наведені в постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15. Враховуючи вищезазначене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги до відповідача [PERSON], як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, під час якої було заподіяно матеріальних збитків позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу Део Ланос, державний реєстраційний номер [NUMBER]. В зв'язку з цим, з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21087 грн. 30 коп., витрати на проведення оцінки вартості заподіяної шкоди в сумі 1500 грн., факт понесення яких підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача [PERSON], позивачу була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості користуватись останнім певний час через його суттєві пошкодження; в понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та на його користь з відповідача [PERSON] слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., частково задовольнивши відповідні позовні вимоги. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1280 грн. (по 640 грн. за задоволену вимогу майнового та немайнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: partial