Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до відповідачки [PERSON] про позбавлення матері батьківських прав та визначення подальшого проживання малолітньої [PERSON] разом із [PERSON]. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідачка [PERSON], яка є матір'ю його доньки, проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач та Відповідач в шлюбі не перебувають. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Третя особа: Прокурор прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська в судове засідання з'явився, просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] та просив позов задовольнити в частині позбавлення відповідачки батьківських прав. Позивач та його представник не заперечували щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, прокурора та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з повторним свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON] (серія [NUMBER], видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1346 від 09.12.2008 року) батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом із батьком - позивачем [PERSON], [INFO], та бабусею [PERSON], [INFO], що підтверджується Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку від 05.11.2014 № 69-14, виданою Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Решетилівське». Відповідно до Виписки з карти розвитку (форма 112-у) від 07.04.2014 року з 1,5 місячного віку дитини матір пішла із сім'ї, її місцезнаходження невідоме. Весь цей час позивач займався дитиною, доглядав її, забезпечував задовільними умовами проживання та розвитку, дитина забезпечена одягом, взуттям, добрим та якісним харчуванням, має окреме ліжко, стіл для занять, місце для гри, іграшки, інші необхідні речі, що підтверджується Актом обстеження умов проживання № 02/1906 від 10.07.2014 року, виданого Управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради. В той час як Відповідачка [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дитина відвідує Комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №116 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради, що підтверджується Характеристикою на вихованку [PERSON] від 03.06.2014 №131, виданою Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №116 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради. Відповідно з висновком виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 22.04.2015 року №18/3-281, про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] [INFO], Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків. В матеріалах справи є наявні численні докази винної поведінки відповідачки, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітньої дитини її матір'ю підтверджено в ході судового розгляду, тому позовні вимоги позивача в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог позивача про визначення подальшого проживання малолітньої [PERSON] разом із ним, то суд не вбачає законних підстав для їх задоволення оскільки відсутній предмет спору, так як судом відповідачку позбавлено батьківських прав до відношенню до малолітньої дитини. Так, згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. ст. 180,181,184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, таким чином суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial