overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилася [INFO]. 18 липня 2005 року [PERSON] рішенням Суворовського районного суду м. Херсона було визнано недієздатною. 14 травня 2008 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона було встановлено опіку над [PERSON] та призначено їй опікуна [PERSON] З 2011 року [PERSON] перестав надавати щорічні звіти щодо його діяльності як опікуна. З 14 жовтня 2010 року і по теперішній час [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Опікун [PERSON] на протязі 2013 та 2014 років свою доньку не відвідував. Позивач просив суд звільнити [PERSON] від обов'язків опікуна над недієздатною [PERSON] Позивач надав суду заяву, якою просив розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: 18.07.2005 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона [PERSON] було визнано недієздатною. 14.05.2008 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона було встановлено опіку над [PERSON] та призначено їй опікуна - [PERSON]. Згідно довідки комунального закладу Херсонської обласної ради «Херсонський психоневрологічний будинок інтернат» №51 від 22.04.2014 року, недієздатна підопічна [PERSON], [INFO], перебуває на повному державному забезпеченні та постійному місці проживання в КЗ ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок інтернат» з 14.10.2010 року і по теперішній час. На протязі 2013-2014 років опікун [PERSON] підопічну не відвідував. Згідно ст.75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. З огляду на вищевикладене суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, того, що [PERSON] не виконує свої обов'язки як опікуна недієздатної особи, недієздатна [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні та на постійному місці проживання в КЗ ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок інтернат», а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з відповідачем вступив у шлюб 24.11.1995 року. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Їх спільне життя не склалося по причині відсутності взаємопорозуміння, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, у зв'язку з чим позивач просив суд розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законодавством порядку, заяв та клопотань відповідач не надавала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, шлюб між сторонами укладено 24.11.1995 року, про що зроблено актовий запис № 556. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він та відповідач перебувають у шлюбі з 10.10.2009 року. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки позивача з дружиною розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливим з підстав, викладених вище. Крім того позивач зазначив, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим шляхом в умовах свободи та гідності. Позивач просив суд розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб. Позивач надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач надала суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 360641, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 10.10.2009 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 89. Згідно свідоцтв про народження серії І-СГ № 598098 та серії І-СГ № 598099 виданих (повторно)\~Галицьким районним\~у місті\~Львові відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Львівській області, 07.09.2018 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно. Згідно ч.\~2\~ст.\~112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їхніх дітей, тому позов підлягає задоволенню. Згідно квитанції № ПН463570 від 10.09.2018 року позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що з 2008 року по 2010 рік вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах та за цей час у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що у 2010 році вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та діти залишилися проживати з відповідачем, проте у зв'язку з тим, що відповідач вела аморальний спосіб життя та не приділяла дітям належної уваги, діти з 2013 року почали проживати з позивачем, який утримує та виховує дітей самостійно, при тому відповідач допомоги по утриманню та вихованню дітей не надає. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити з урахуванням змінених позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належно повідомлена про час і місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надавала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.10.2008 року та серії [NUMBER] від 17.11.2009 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 686 від 17.03.2014 року, виданої Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON] проживає разом зі своїми доньками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, у зв'язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку обов'язку по утриманню її неповнолітніх дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що його син, зареєстрований в будинку, який знаходиться в [ADDRESS], та належить йому на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 15.01.1975 року. В даному житловому будинок відповідач не проживає з червня місяця 2012 року, точне місце проживання його позивачу не відоме. Відповідач не оплачує комунальні послуги, зазначені витрати несе позивач. Позивач вказав, що оскільки [PERSON] у вказаній домобудівні не проживає більш ніж шість місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню домобудівні та не приймає участь у спільному побуті, не є членом сім'ї, він вважається таким, що втратив право користування нею, у зв'язку з чим просив суд визнати відповідача такими, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивач надав суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, шляхом розміщення оголошення в друкованих ЗМІ, заяв та клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 15.01.1975 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Станіславської Ради депутатів трудящих Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 7, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в с. Станіслав Білозерського району Херсонської області. Згідно довідки виданої Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області [PERSON],[INFO] зареєстрований в [ADDRESS]. Фактично за даною адресою не проживає з червня місяця 2012 року. Відповідно акту-підтвердження складеного депутатом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, Яник Н.І. від 14.05.2014 року, мешканець [ADDRESS], [PERSON] дійсно по місцю реєстрації не проживає з 2006 року. До 2012 року він рідко приїжджав додому, проте з 2012 року не з'являється зовсім. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] У вказаному будинку був зареєстрований відповідач у справі, проте з травня 2009 року в будинку позивача фактично не проживає. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим [ADDRESS] Позивач надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку через оголошення в ЗМІ, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 жовтня 2016 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивача від 25.09.2017 року, довідки Кізомиської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 02-22/717 від 23.08.2017 року, відповідач зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] проте з травня 2009 року за вказаною адресою не проживає, із села вибув. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2008 року відповідач - син позивача. У зв'язку з тим, що реєстрація останнього в житловому будинку суттєво впливає на вартість утримання та обслуговування будинку, [PERSON] просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Представник позивача надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями від 14 березня 1992 року, зареєстрованого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 23 жовтня 1992 року за реєстровим номером 15, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов заявника від 03 січня 2017 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте на протязі 8 років за вказаною адресою не проживає. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з січня 2010 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просив суд визнати відповідача такими, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.09.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягу з рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області №07 від 26.01.2012 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно довідки №1892 від 08.09.2014 року, виданої Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області та акту обстеження житлового будинку на факт проживання від 08.09.2014 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але за вказаною адресою фактично не проживає з січня 2010 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У будинку, крім позивача, зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] з двома дітьми та [PERSON]. Крім того, в будинку зареєстрована відповідач - знайома позивача, яка була зареєстрована за взаємною домовленістю на певний час до її працевлаштування, однак в будинку [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала, не проживає та добровільно, як було домовлено раніше, з реєстрації не знялася. Позивач вказав, що реєстрація відповідача у будинку перешкоджає йому, як власнику, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв'язку з чим просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена в установленому законодавством порядку через розміщення оголошення у засобах масової інформації, заяв та клопотань суду не надала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 11.10.2005 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно із записом в домовій книзі для реєстрації громадян №85 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 20.08.2014 року, виданого комісією виконавчого комітету Білозерської селищної ради Херсонської області, відповідач не має з позивачем ніяких родинних зв'язків, в будинку [ADDRESS] не проживає та не з'являється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше, як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбаченого ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved