Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до нного суду з позовом про визнання заповіту недійсним, вважаючи, що він як син померлого звернувшись до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області з заявою про прийняття спадщини дізнався, що за життя [PERSON] , 28.02.2018р. склав заповіт який посвідчено Полтавським міським приватним нотаріусом Шкляром Ю.В., за змістом якого заповів усе своє майно гр. [PERSON] , що і стало підставою для звернення в суд. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти позовнх вимог, які спростовуються судово-медичними експертизами. У судовому засідання третя особа не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] , помер батько позивача, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 12.04.2018р.(а.с.12). Також встановлено, що після померлого, [PERSON] залишилось спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 87, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із позову вбачається, що 11.04.2018р., позивач, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шимки О.М. із заявою про прийняття спадщини на підставі чого відкрито спадкову справу. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру за № 51547704 від 11.04.2018р., встановлено, що 28.02.2018р. [PERSON] складено заповіт (номер у спадковому реєстрі 62078142), який посвідчено Полтавським міським приватним нотаріусом Шкляром Юрієм Володимировичем. Також у приватного нотаріуса Шимки О.М., позивач отримав повний витяг № 00019932695 від 11.04.2018р. з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть у якому зазначено, що причиною смерті [PERSON] стало навмисне самоушкодження шляхом повішання у лісовому масиві, а також зазначено про те, що заявником про дану подію є [PERSON] . У позові також зазначено про те, що після похорону, позивачем у будинку померлого батька у особистих речах знайдено медичну карту та сильнодіючі ліки яків він приймав останнім часом. Та в лікарських заключеннях значились рекомендації лікарів звернутись за консультацією до невролога та невропатолога, що вказує на те, що померлий на момент складання заповіту міг не усвідомлювати свої дії, що стало підставою для позивача звернутись до суду із даним позовом. Пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вказує що: оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно висновку експерта № 73 від 19.09.2019р. (а.с.56-71), встановлено, що ознак психологічного впливу , що могли суттєво вплинути на прийняття рішення [PERSON] , щодо вчинення нотаріальних дій 28.02.2018р., в діях [PERSON] виявлено не було, оскільки діагностовано цілеспрямованість його діяльності відповідно до своїх намірів щодо вчинення нотаріальних дій 28.02.2018р. За таких підстав, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Шкляр Юрій Володимирович, про визнання заповіту недійсним, слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог, оскільки у судовому засіданні спростовано твердження позивача про те, що його покійний батько під час складання заповіту не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до ч.2 ст. 134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. В судових дебатах представник відповідача, [PERSON] , а не вона особисто, подав заяву про стягнення судових витрат із позивача, тому суд вважає, що відповідачка не підтримала клопотання свого представника і окрім цього не надала попереднього розрахунку своїх судових витрат, тому у задоволенні заяви її представника слід відмовити з підстав ч. 2 ст. 134 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed