Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] /Зина/ [PERSON], [INFO] на його користь авансу в розмірі 1000 /одна тисяча/ доларів США, що станом на 09.02.2017 року, є еквівалентом 26\~912.50 гривень та понесені ним судові витрати. Вимоги обґрунтував тим, що 24 грудня 2014 року він домовився з відповідачем [PERSON] /дошлюбне прізвище Зина / [PERSON] про продаж нею йому квартири [ADDRESS] /перейменованій у 2016 році у вулицю [PERSON] / в м. Знамянка Кіровоградської області. Продавець переконала його, що квартира належить саме їй на доказ чого надала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та взяла на себе зобовязання продати йому цю квартиру до червня 2015 року. Цього ж дня він передав відповідачу в присутності свідка аванс в сумі 1000 /одна тисяча/ доларів США на підтвердження чого [PERSON] /Зина/ [PERSON] власноруч складено відповідну розписку. В подальшому йому стало відомо, що відповідачка продала свою квартиру іншій особі, а тому отримані в якості авансу [PERSON] /Зина/ Н.С. від нього кошти підлягають поверненню. Відповідач кошти не повертає, аргументуючи це тим, що коштів в неї немає. При цьому вона приховує своє місце проживання, реєстрації та номер телефону. Письмові вимоги за вказаною адресою в розписці не отримає. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило. Відповідно до\~\~ ст. 224 ЦПК України,\~\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до приписів ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ішими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, а вони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові №6-176 цс/13 від 13 лютого 2013 року Верховного Суду України, яку відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України мають враховувати суди при застосуванні таких норм права. За таких обставин питання, з чиєї вини не було укладено договір купівлі-продажу, правового значення для повернення авансу не має. Судом встановлено, що [PERSON] /Зина/ [PERSON] одержала від [PERSON] кошти в сумі 1000 /одна тисяча/ доларів США, як аванс для оформлення договору купівлі-продажу за квартиру [ADDRESS] / перейменованій у 2016 році в вулицю [PERSON]/ в м. Знамянка, Знамянського району, Кіровоградської області, що підтверджується оригіналом розписки від 24 грудня 2014 року /а.с. 38/. Крім цього, з розписки з'ясовано, що гроші [PERSON] /Зина/ Н.С. передавались [PERSON] в присутності [PERSON], який дане засвідчив своїм підписом. Станом на 14.08.2005 року відповідачу [PERSON] /Зина/ Н.С. на праві спільної часткової власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8050046 та свідоцтва про право власті на нерухоме майно серії ЯЯЯ №205788 від 08.08.2005 року /а.с. 8-9/. В подальшому відповідачка продала свою квартиру та придбала іншу в [ADDRESS], згідно договору купівлі продажу серія та номер: 212, від 07.04.2016 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2017 року. /а.с. 21/. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач домовився з відповідачем про купівлю у [PERSON] в майбутньому квартири на підтвердження чого передав їй 1000 /одну тисячу/ доларів США, а остання отримавши вказану грошову суму, видала розписку про зобов'язання оформити договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], однак договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача авансу в сумі 1000 /одна тисяча/ доларів США. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 640 грн. та витрати на оплату праці адвоката в розмірі 3500 /три тисячі пятсот/ грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 14.04.2017року.

Outcome: approved