Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення про визнання за ним права власності на земельну ділянку розміром 2.30 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, як за спадкоємцем за заповітом його матері. В обґрунтування вимог зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29 грудня 2004 року, та не може оформити належним чином право на спадщину, а саме на належну померлій на підставі державного акту серії ЯА № 364163 від 10.01.2006 року земельну ділянку розміром 2.30 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області з тих підстав, що названий державний акт було фактично видано вже після смерті спадкодавця, в звязку з чим, державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, хоча вказану спадщину він, позивач прийняв своєчасно. Позивач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.17). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність\~ (а.с.2). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.18). Позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.21). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 29 грудня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 402045, виданим на підставі запису акту про смерть №56 від 29 грудня 2004 року, складеним виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить земельна ділянка загальною площею 2.30 га у межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій на підставі\~ державного акту серії ЯА № 364163 від 10.01.2006 року (а.с.9). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 05.10.2016 року за № 382 позивач [PERSON] проживав в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем за адресою: вул. Лікарняна, № 50, с.Криничне, Болградський район, Одеська область (а.с.10). За час свого життя спадкодавець [PERSON]І розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 29.12.1997 року, а саме: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] (а.с.8). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2008 року, справа № 2-ц-1558-2008 позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області було задоволено, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: вул. Больнична, № 50, с. Криничне, Болградський район, Одеська область як за спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 29 грудня 2004 року (а.с.22). У подальшому дане рішення було виконано, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Болградське БТІ» (а.с.23). Положеннями ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За повідомленням Державної нотаріальної контори Одеської області від 22.11.2016 року за № 2295/01-16 спадкова справа до майна померлої 29 грудня 2004 року [PERSON] - не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК не зявлялась (а.с.19-20). Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що позивач прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Положення ст. 1273 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення . Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 29 грудня 2004 року. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 2.30 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.182, 328, 373, 1216-1218, 1225, 1233, 1 ст. 1235, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України та

Outcome: approved