Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обгрунтовує тим, що 23.11.2011 р. між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] було укладено договір № 06280264011 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.п. 1, 11 зазначеного договору енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електроенергію в необхідних йому обсягах відповідно до потужностей електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно п. 21 договору споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. За результатами аналізу оплат з»ясовано, що відповідач не сплачує за фактичне споживання електричної енергії. Станом на 01.07.2014 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 39405, 24 грн.. Крім того, 07.10.2013 р. за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками «Київенерго» було виявлено порушення: втручання в розрахунковий засіб обліку (електролічильник) з метою зміни його показників внаслідок чого спожита електроенергія недораховується. На підставі виявлених порушень було складено акт № 20496 від 07.10.2013 р. Акт підписали три представники енергопостачальника та [PERSON] (чоловік [PERSON].) 23.10.2013 р. проведено експертизу електролічильника, знятого під час виявлення порушення за участю споживача та держповірника ДП «Укрметртестстандарт». Згідно висновку експертизи, оформленої актом № 1046, на дисплеї лічильника висвітився напис: «Error МАГН», що свідчить про спрацювання датчика дії магнітного поля. 04.11.2013 р. відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, на якому було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої за порушенням ПКЕЕН за 183 дні. Нарахована сума склала 24 826,29 грн. Оскільки заборгованість відповідачем не погашена, просив стягнути з відповідача 24 826,29 грн. боргу за не обліковану електричну енергію за актом порушень № 20496, 39 405,24 грн. за спожиту електроенергію, 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 6 594,39 грн. та суму сплаченого судового збору. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та зазначив, що відповідачем погашена заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 39 405,24 грн., тому просив стягнути з відповідача лише 24 826,29 грн. боргу за не обліковану електричну енергію за актом порушень № 20496, 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 6 594,39 грн. та суму сплаченого судового збору. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача вважав позовні вимоги незаконними та необгрунтованими та в задоволенні позову просив відмовити. Пояснив, що акт про порушення № 20496 містить невірні дані, деякі дані в ньому відсутні, правова кваліфікація порушень вказана невірно, не конкретизовано, що викликає сумніви в його правомірності. Протокол №1878 від 04.11.2013 року не відповідає вимогам ПКЕЕН, його примірник не було вручено відповідачу, не вказано причетність відповідача до порушення ПКЕЕН. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційної складової в сумі 6594,39 грн., то вважає, що цей розрахунок є арифметично не вірним, оскільки позивач не врахував при їх обрахунку індекси інфляції в період дефляції ( менші від одиниці), інфляційні витрати рахував помісячно, а не за періоди існування відповідної суми боргу шляхом перемноження місячних індексів інфляції, та крім того, використовує індекси як відсоткові показники, визначаючи відсоток від суми боргу, а не шляхом множення індексу на таку суму з подальшим її вирахуванням. Зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційної складової боргу в сумі 6594,39 грн. в період з листопада 2011 року по липень 2014 року лише 06.05.2015 року. Отже, позовні вимоги заявлені поза межами позовної давності в частині вимог, що заявлені за період з листопада 2011 року по 06.05.2012 року. Тому на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України просив суд застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційної складової в сумі 6594,39 грн.. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці визначено Законом України «Про електроенергетику». Згідно ст. 3 вказаного Закону, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються Законом України «Про електроенергетику» та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (Правила), які обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. За змістом ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Пунктами 19, 42 Правил визначено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Прилади обліку електричної енергії (далі - прилади обліку) мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником, а їх вартість та вартість послуг з встановлення оплачена: а) для новозбудованих будинків - забудовниками; б) у разі розділу обліку електричної енергії - організаціями, які здійснюють розділ обліку (п. 8 Правил). Згідно п.п. 9, 10 Правил, споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Згідно п. 14 Правил, у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Згідно п. 11 Правил, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Пунктом 53 Правил передбачено порядок фіксації енергопостачальником порушень правил користування електричною енергією. Вказаним пунктом зокрема визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. №62 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). У судовому засіданні встановлено, що 23.11.2011 р. між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] було укладено договір № 06280264011 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). 07.10.2013 року працівниками ПАТ «Київенерго» було здійснено перевірку приладу обліку електроенергії за адресою: м.Київ, вул. Кукурудзяна, 38. За результатами перевірки було складено акт № 20496 від 07.10.2013 р., в якому зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою : [ADDRESS] порушив статті 26,27 Закону України «Про електроенергетику», п.9,10,42ПКЕЕН, виявлені ознаки втручання в розрахункові засоби обліку ( електролічильник) з метою зміни його показів внаслідок чого спожита електроенергія недонараховується, при цьому зовнішнім оглядом встановлено, що пломби пошкоджень або слідів невідповідностей не мають. Лічильник потребує проведення експертизи ( а.с.16). В додатку до акта про порушення № 20496 ( а.с.17) зазначено, що електро лічильник знято і упаковано в пакет в присутності [PERSON] ( чоловіка відповідачки). Акт було підписано чоловіком відповідачки [PERSON] та його примірник було залишено відповідачці. Будь-яких заперечень до акту при його складанні представником відповідача надано не було. 23.10.2013 року проведено експертизу електролічильника. Згідно висновку експертизи, оформленої актом № 1046, на дисплеї лічильника висвітився напис : «Error MAГН», що свідчить про спрацювання датчика дії магнітного поля ( а.с.21). 04.11.2013 року відбулося засідання комісії з розгляду Актів про порушення, яке оформлено протоколом № 1878, на якому відповідачка не була присутня. Відповідно до протоколу засідання комісії за результатами розгляду акту про порушення встановлено факт порушення Правил відповідачем [PERSON], та прийнято рішення провести нарахування згідно п. 3.5.та за формулою № 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Згідно розрахунку виконаного за вказаною методикою вартість не облікованої електричної енергії складає 24826 грн. 29 коп.( а.с.19). 06.11.2013 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про необхідність сплати нарахованої суми ( а.с.34,39). Станом на 01.05.2015 року заборгованість за актом порушень відповідачем не погашена, не зважаючи на вимогу сплатити вказану заборгованість. Пояснення представника відповідача про те, що акт порушень був складений за відсутності відповідачки, що позбавило її права внести до нього свої зауваження , не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з акту порушень, при його складанні був присутній чоловік відповідачки - [PERSON], він же підписав акт та отримав його копію. Тому відповідачка мала можливість ознайомитися та надати свої заперечення на даний акт. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Таким чином, враховуючи, що відповідачем на час розгляду справи не усунуто порушення, суд знаходить вимоги позивача про стягнення вартості не облікованої електричної енергії законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційної складової боргу в сумі 6594,39 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до приписів ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача інфляційної складової та 3% річних за період з листопада 2011 року по липень 2014 року лише 06.05.2015 року. Отже, вимоги з період з листопада 2011 року по 06.05.2012 року заявлені поза межами позовної давності. За правилом ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, заявленою до винесення ним рішення. Частина 4 ст. 267 ЦК України передбачає, що спив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заявив про застосування строків позовної давності. Крім того, нарахувавши відповідачу 4845,34 грн. інфляційних витрат та 1 749,05 грн. 3% річних, позивач не надав детального розрахунку цих сум та відповідних доказів такого нарахування. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 642 грн.32 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial