Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [INFO]. померла його баба - [PERSON]. Після смерті останньої залишилась земельна ділянка належна останній. Позивач зазначає, що коли він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що він пропустив строк для прийняття спадщини та повідомлено про можливість звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Невчасне подання заяви про прийняття спадщини позивач мотивує хворобою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, натомість його представник - адвокат [PERSON](котрий діє на підставі договору на здійснення представництва у суді (а.с. 13) надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача [PERSON], позов підтримує, просить його задовольнити, одночасно просить витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем (а.с. 33). Представник відповідача - Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з'явився надіславши до Літинського районного суду Вінницької області заяву, згідно якої просить справу слухати без представника сільської ради, у вирішенні спору покладаються на думку суду (а.с. 32). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO]. виконавчим комітетом Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 5). Згідно зі свідоцтва про народження [NUMBER] виданим 02 квітня 1957 року Кожухівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] зазначена матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 16.04.1982 року Кожухівською сільською радою Літинського району Вінницької області [PERSON] зазначений батьком [PERSON] (позивача у справі) (а.с. 7). За наведених обставин підтверджується наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON], як між онуком та бабою. Згідно довідки Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 241 від 22.03.2018 р. [PERSON], 1922 року народження, яка померла [INFO]. до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно довідки Літинської ЦРЛ від 05.06.2018 р. вказується, що [PERSON], 1982 року народження, знаходився на лікуванні в інфекційному відділенні Літинської ЦРЛ з 10.05.2008 р. по 20.05.2008 р.з приводу гострого гастроентероколіту (а.с. 11). Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 1057/02-17 від 26.06.2018 р. встановлюється, що позивач [PERSON] не подав протягом шестимісячного терміну заяви про прийняття спадщини. Одночасно нотаріус повідомляє, що спадкова справа до майна померлої [INFO]. [PERSON] в Літинській державній нотаріальній конторі не заведена. Вказаним листом позивачу роз'яснено про необхідність звернення до суду для визначення судом строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є. Враховуючи викладене, з урахуванням норм європейського законодавства, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову в повному обсязі та визначення [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши, трьохмісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Судові витрати за клопотанням представника позивача слід залишити за позивачем (а.с. 32).

Outcome: approved