Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № 13/А-08 від 15.02.2008 року у розмірі 72323,63 дол. США; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10\~000 грн. 00 коп., з [PERSON], [PERSON] стягнути на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 13/А-08 від 15.02.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2013 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з [PERSON] договору поруки від 15.02.2008 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року заочне рішення від 28 вересня 2012 року було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 13.11.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України. На адресу суду неодноразово повернені судові повідомлення по закінченню терміну зберігання, у звязку з не отриманням судових повісток відповідачами. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № 13/А-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 45 000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.02.2013 року. Для забезпечення виконання кредитного договору між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] Миколаївною15.02.2008 року був укладений договір поруки. Відповідно до п. 4 договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно до п.5 договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення 5 ( пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Крім того вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання між ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, за умовами якого ПАТ «АкцентБанк» взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником, як солідарні боржники (п.4 договору поруки), з обсягом відповідальності поручителя перед кредитором в 10\~000 грн. Як зазначив в позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 13/А-08 від 15.02.2008 року заборгованість за ним станом на 17.08.2012 року склала 73 775,19 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 17.08.2012 року складає 589 685 грн. 09 коп., яка складається з наступного: 36 263,77 доларів США заборгованість за кредитом (в гривневому еквіваленті складає 289 856 грн. 31 коп.); 25 248,61 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом (в гривневому еквіваленті складає 201 812 грн. 14 коп.); 12 262,81 доларів США (в гривневому еквіваленті складає 98 016 грн. 64 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Заперечуючи проти позову відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність\~ - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~ три роки. Відповідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 6.1, 6.2, 6.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане Позичальником. Сплата штрафу здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквівалента за курсом НБУ на дату сплати. Як\~ вбачається із матеріалів\~ справи, відповідно до\~ п. 6.7 умов\~ Кредитного договору\~ терміни позовної давності встановлено\~ за домовленістю сторін\~ тривалістю\~ у 5 років. Отже, виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для застосування строку позовної давності. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ «Акцент-Банк» суми в розмірі 10 000,00 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів [PERSON], [PERSON]підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі по 1 609 грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: partial