Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючим тим, що у випуску №4(4) від 14-20 вересня 2015 року газети «Вечірній Херсон» (автор статті [PERSON]) розміщено фото Херсонського міського голови із написом «коррупционер» та інтервю із виконуючим обовязки голови Херсонської міської партійної організації «ВО» Батьківщина» [PERSON] під назвою «[PERSON] [PERSON] выгнали из партии» згідно із яким [PERSON] публічно звинувачував Херсонського міського голову у корупції та хабарництві. Зокрема у вищезазначеному «інтервю» неправдиво та неправомірно зазначається, що «Например, увольнять одиозных чиновников [PERSON] отказался потому, что это, по его словам, команда профессионалов, с которой ему комфортно работать…. Скорее всего, в то время, когда партийцы разрабатывали систему реорганизации, «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив чем они могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать… ». Зазначена інформація розповсюджена в офіційному засобі масової інформації жодним чином не відповідає дійсності, оскільки викладене ніяк не підтверджується. Вважає, що вказана інформація викладена не як громадська думка, а висловлює факти, що по своїй природі є фактичним твердженням, так як не можуть бути оціночними судженнями прямі звинувачення у корупційній діяльності. Просить визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON] під час інтервю (автор статті [PERSON]) в газеті «Вечірній Херсон» №4 (4) від 14-20.09.2015 року, що опублікована під назвою «[PERSON] [PERSON] выгнали из партии», та зобовязати [PERSON], редакцію газети «Вечірній Херсон» (засновник та видавець ТОВ медіа-група «Вечірній Херсон») та автора статті [PERSON] оприлюднити спростування поширеної недостовірної інформації стосовно Херсонського міського голови [PERSON] протягом 1 тижня, після набрання законної сили рішенням суду, в той же спосіб, в який вона була поширена, а саме: розмістити спростування у друкованому засобі масової інформації газеті «Вечірній Херсон». Представник позивача та позивач у судові засідання не зявились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подала клопотання у якому просила вирішити справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подавав.. Відповідачі [PERSON] та представник газети «Вечірній Херсон» до суду повторно не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, із заявами, клопотаннями на адресу суду не зверталися. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обстави, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.157,158,169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у випуску №4(4) від 14-20 вересня 2015 року газети «Вечірній Херсон» (автор статті [PERSON]) розміщено фото Херсонського міського голови із написом «коррупционер» та інтервю із виконуючим обовязки голови Херсонської міської партійної організації «ВО» Батьківщина» [PERSON] під назвою «[PERSON] [PERSON] выгнали из партии». Відповідно до тексту «інтервю» викладеного у статті зазначається, що «…Например, увольнять одиозных чиновников [PERSON] отказался потому, что это, по его словам, команда профессионалов, с которой ему комфортно работать…. Скорее всего, в то время, когда партийцы разрабатывали систему реорганизации, «команда профессионалов» нашла свой подход к мэру, объяснив чем они могут быть полезны не городу, а именно городскому голове. И сколько на этом городской голова может заработать… ». Зазначена інформація розповсюджена в офіційному засобі масової інформації, в адресу позивача прозвучало звинувачення в корупційній діяльності, яка є кримінальним злочином. Разом з тим, в ході розгляду справи судом не встановлено доказів на підтвердження вказаного. Вказані висловлювання [PERSON] відносно позивача було поширено невизначеному колу осіб у газеті «Вечірній Херсон». Суд оцінює дану інформацію як таку, що є негативною по відношенню до позивача, оскільки містить в собі очевидні звинувачення позивача та порушує його право на повагу до гідності та честі. Крім того, зазначені висловлювання в інтервю [PERSON] є недостовірною інформацією, оскільки відомості вказані в інтервю не підтверджуються доказами, а отже не відповідають дійсності. Статтею 201 ЦК України\~встановлено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до ст.ст.\~94,277 ЦК України, ч. 4\~ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному гарантується право на захист ділову репутацію та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. За змістом вказаних норм законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що особи, які поширюють інформацію, діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15\~постанови від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій(наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Згідно з положенням ст.1 Закону України «Про друковані засоби масової інформації(пресу) в Україні» під друкованими засобами масової інформації(пресою) в Україні розуміються періодичні та такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів(випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Відповідно до ч.3\~ст.277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Стороною відповідача не було надано до суду документів, матеріалів або інших доказів на підтвердження достовірності опублікованої ними інформації у зазначеній вище статті. В силу частини 3\~статті 277 ЦК України, обов'язок по спростуванню негативної інформації покладено на особу, яка її поширила. Як роз'яснив Пленум ВССУ в постанові №1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснити своє особисте немайнове право. Дослідивши повний зміст вказаної статті та наведений фрагмент, беручи до уваги стиль, характер, манеру викладення інформації, суд вважає, що відомості, які містяться в даній статті стосуються позивача, не відповідають дійсності, принижують репутацію позивача, як особи, що є міським головою, носять зневажливо-принизливий характер, та формують стійке негативне ставлення до нього читачів, з огляду на що суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч.1\~ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена(ч.7\~ст.277 ЦК України). Надаючи правову оцінку статті, суд вважає, що інформація яка в ній міститься, за своїм характером викладається саме як фактичні твердження, а не як оціночні судження, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З огляду на приписи наведених норм та встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача спростувати поширену у вказаній статті інформацію підлягають також задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно по 162,40 грн. з кожного. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved