Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом і просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, який було зареєстровано 01 липня 2014 року у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку Вікторію, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, постійно між ними виникали спори та непорозуміння, які привели до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з червня 2015 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з відповідачкою, судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за ним. В судове засідання позивач не зявився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згідний, оскільки сімя фактично розпалася. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, з причинами розірвання шлюбу погодилася і проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згідна, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Левицька», неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 липня 2014 року у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку Вікторію, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, постійно між ними виникали спори та непорозуміння, які привели до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з червня 2015 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідні, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки сімя фактично розпалася. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Позивач просить суд залишити витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. за ним. Відповідачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Левицька». Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки він про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved