Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 30.01.2019 між ним та відповідачем було укладено договір про надання безпроцентної поворотної позики (фінансової допомоги), за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. на безпроцентній основі, а відповідач зобов`язався їх повернути в строк до 28.02.2019. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений договором строк грошові кошти позивачу не повернув. Станом на дату пред`явлення позову до суду заборгованість відповідача з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені складає 25765,87 грн. З цих підстав просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 25765,87 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до вимог статтей 19, 274 ЦПК України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 30.01.2019 між ПП «Гарант Енерго М» та [PERSON] укладено договір про надання безпроцентної поворотної позики (фінансової допомоги), за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. на безпроцентній основі, а відповідач зобов`язався їх повернути в строк до 28.02.2019. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Пунктом 8 укладеного між сторонами договору безпроцентної поворотної позики сторони погодили, що при простроченні повернення позики до позичальника застосовуються штрафні санкції, передбачені діючим законодавством. Так, пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу отримання відповідачем у борг грошових коштів. Відповідач свої зобов`язання не виконав, борг позивачу не повернув. Станом на 01.04.2019 у [PERSON] існує заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 25765,87 грн., що включає в себе: суму основного боргу - 25000,00 грн., суму інфляційних втрат - 125,00 грн., 3% річних - 65,75 грн. та пеню у розмірі подвійної ставки НБУ - 575,12 грн. Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у загальному розмірі 25765,87 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: approved