overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами стягнути солідарно з [PERSON] (місце реєстрації: 21000, [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника датків [NUMBER]) та [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків -13399) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» місце знаходження: проспект Павла Тичини, 1В, офіс «В», Україна, 02152 ідентифікаційний код 36422974, п/р 26001014076000, філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300379) суму заборгованості за Кредитним договором № 50008496 від 10.04.2013 р. на загальну суму у розмірі -335 284,19 грн., яка складається із загальної суми заборгованості за Кредитом розміром 206 677,54 грн., штрафу у розмірі 36 925,22 і. пені у розмірі - 290,63 грн., 3% у розмірі - 2 440,35 грн., збитків у розмірі 23 459,35 втрат від інфляції 65 491,10 грн., а також просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 10.04.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50008496 відповідно до якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 100 690,38 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 12 363,75 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою (надалі за текстом - «Кредит») з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см, рік випуску 2013, а [PERSON] зобов'язалася прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. Загальних умов (надалі за текстом - «Умови кредитування»), що становлять невід'ємну частину Договору, відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем ([PERSON]), визначено відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі. Позивач зазначає, що в свою чергу,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась 15 січня 2015 року після смерті матері [PERSON]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд вислухав представника заявниці, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: Мати позивача-Хомякова [PERSON], померла 15 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ЖД № 398065(а.с.3). Заповіту померла не залишила. Померла [PERSON] є власницею квартири за адресою: м.Одеса, вул.Краснова,11-А, про що свідчить свідоцтво про право власності від 30.05.2011 року(а.с.9). Позивач є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.12.1942(а.с.4) Заявниця є спадкоємицею першої черги до майна [PERSON]. 29 липня 2015 року [PERSON] надала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріус розяснила [PERSON], що вона пропустила встановлений ст.1270 ЦК України 6 місячний строк для прийняття спадщини(а.с.20). Позивач посилається, що пропустила встановолений законом 6 місячний строк у звязку з тривалою хворобою, про що надає довідку з поліклініки від 09.07.2015 року(а.с.8). Вищевикладене і стало причиною пропуску встановленого законом строку. Позивач просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяця. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з таких підстав: позивач, як спадкоємець за законом першої черги до майна померлої матері надала у позові вагомі докази поважності причини пропуску встановленого в законі строку терміном у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини та у звязку із тим, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст.1272 ч.3 ЦК України. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким виключити із актового запису про народження [PERSON], [INFO] відомостей про батька [PERSON],[INFO], стверджуючи, що він не є батьком дитини. Позивач також просив зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі вчинити запис про батька дитини [PERSON] зі слів його матері [PERSON] До суду позивач не з»явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідачка визнала позов. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції до суду не з»явився, про час слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2012 року по 22 грудня 2015 року. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 22.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. 25 листопада 2015 року у [PERSON] народилась дитина [PERSON]. Позивач стверджує, що шлюбні стосунки з [PERSON] були припинені у 2013 році, що більше двох років вони з відповідачкою проживають окремо (він в Російській Федерації вона в Україні), будь-яких стосунків не підтримують. Відповідачка, визнаючи позов, надала такі пояснення: з [PERSON] вони разом не проживають, не підтримують сімейні стосунки більше двох років і позивач не є батьком її дитини [PERSON]. У зв»язку з тим, що на момент реєстрації народження дитини вона [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тому в актовий запис про народження сина і були внесені відомості про позивача. Про факт народження дитини і реєстрацію її народження вона відповідачка- Лаушкіна А.В. не сповіщала. Відповідачка також не повідомила суд про особу, що біологічним батьком дитини. При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до положень ст..136 СК України « особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.» У даному випадку суд встановив, що між [PERSON] В»ячеславовичем і [PERSON] кровне споріднення відсутнє. Вимоги [PERSON] в частині зобовязання відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі вчинити запис про батька дитини [PERSON] зі слів його матері [PERSON] не підлягають задоволенню, тому як не містяться на вимогах закону.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким надати його дітям - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] дозвіл на виїзд за межі України без письмової згоди на те матері дітей - [PERSON] терміном на один рік. Позивач посилався на немотивовані відмови матері надати письмову згоду на виїзд дітей до Турції на відпочинок у період літніх та осінніх канікул. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідачка до суду не з»являється, про час та місце слухання справи сповіщалась судом за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1999 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Сім»я проживає у квартирі [ADDRESS]. Представник позивача пояснив, що у серпні-вересні 2014 року у сім»ї була запланована поїздка на відпочинок до Турції, але [PERSON] без будь-яких пояснень відмовилась їхати сама і надати письмову згоду на виїзд дітям разом з батьком. Аналогічна ситуація склалась і на осінні канікули дітей, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача також пояснив, що на сьогодні в провадженні іншого суду перебуває справа про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] та справа про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком. На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про шлюб, довідка про склад сім»ї і реєстрацію. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав: Ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» передбачає, що оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей, у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. При відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд встановив, що у даному випадку виїзд неповнолітніх [PERSON] і [PERSON] за кордон пов»язаний з їх відпочинком. Суд погоджується з доводами позивачевої сторони, що відпочинок батька з дітьми за кордоном є необхідною складовою для всебічного розвитку дітей зміцненню здоров»я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1500 грн на утримання неповнолітніх [PERSON],[INFO] і [PERSON],[INFO], , стверджуючи, що відповідачка ухиляється від утримання і виховання дітей. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до суду не з»явилась, про час і місце слухання справи сповіщалась судом неодноразово відповідно до вимог закону. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивача, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2008 року актовий запис про шлюб №185, вчинений 21.03.2008 року відділом РАЦС Київського рай управління юстиції в м.Одесі Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №1402 , вчинений 28.08.2008 року відділом РАЦС Київського рай управління юстиції в м. Одесі), неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] ( актовий запис про народження №573, вчинений 2.04.2010 року Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції). З вересня 2011 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, відповідачка залишила сімю. Неповнолітні діти проживають разом з батьком, який самотужки утримує і виховує дітей, мати долею дівчаток не переймається. Позивач вимагає стягнути з матері на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця по 750 грн. на утримання кожної дитини. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку відсутні відомості щодо постійного доходу відповідачки, тому суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі - 750 грн. на кожну дитину з дня звернення до суду з цим позовом батька дітей. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6,10 га, після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO], останнє місце проживання [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишив заповіт, в якому зробив розпорядження, що свою земельну ділянку, яка розташована на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району згідно державного акту серії [NUMBER] заповів своїй доньці, [PERSON]. Заповіт по даним Мошоринської сільської ради не змінено і не скасовано, про що на заповіті мається відмітка. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6, 10 га. Наявність спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Знам?янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору не має можливості у зв'язку з відмовою державного нотаріуса Знам?янської районної державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Нотаріус

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] понад 8 (вісім) місяців без поважних причин, позивач, відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів про правовідносини сторін. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом квартира [ADDRESS] належить позивачу у справі. В зазначеній квартирі, [PERSON], був зареєстрований в квартирі з 2013 року. 30.11.2014 відповідач виїхав за межі України. Те, що відповідач залишається зареєстрованим в квартирі змушує позивача нести додаткові матеріальні затрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, які нараховуються на нього, створює труднощі при спілкуванні з організаціями, що обслуговують будинок та в вирішені інших побутових проблем де потрібна присутність зареєстрованих в квартирі, або їх документи. Враховуючи, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] понад 8 (вісім) місяців без поважних причин, позивач, відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Крім того, згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, оскільки відповідач відсутній за місцем проживання понад шість місяців, у зв'язку з чим, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, є обґрунтованими підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОСББ «Мебик», в квартирі зареєстровано дві особи - [PERSON], [PERSON]. Після продажу [PERSON] [PERSON] квартири, [PERSON] та [PERSON] не знялися з реєстрації, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання в [ADDRESS]. Представник позивача, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, за таких обставин, судом було визнано можливим розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних матеріалів про правовідносини сторін. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОСББ «Мебик», в квартирі зареєстровано дві особи - [PERSON], [PERSON]. Після продажу [PERSON] [PERSON] квартири, [PERSON] та [PERSON] не знялися з реєстрації. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, оскільки відповідачі не являються членами родини позивача, квартира тому вони втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв'язку з чим, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання є обґрунтованими підлягають задоволенню. Разом з тим, роз'яснити позивачу, що згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на підставі договору дарування № 1850 від 10.12.2008 їй належить квартира [ADDRESS]. 12.05.2009 за згодою позивача, в квартирі була зареєстрована [PERSON]. Тривалий час місцезнаходження [PERSON] позивачу не відоме. Відповідач не є членом родини позивача, не сплачує комунальні платежі, не знялася з реєстрації, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Позивач, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала, за таких обставин, судом було визнано можливим розглядати справу у відсутність позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів про правовідносини сторін. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу, на підставі договору дарування № 1850 від 10.12.2008 належить квартира [ADDRESS]. 12.05.2009 за згодою позивача, в квартирі була зареєстрована [PERSON]. Тривалий час місцезнаходження [PERSON] позивачу не відоме. Відповідач не є членом родини позивача, не сплачує комунальні платежі, не знялася з реєстрації, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право на проживання в квартирі [ADDRESS].. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, оскільки відповідачі не являються членами родини позивача, квартира тому вони втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв'язку з чим, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання є обґрунтованими підлягають задоволенню. Разом з тим, роз'яснити позивачу, що згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved