Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. Посилався на те, що 18.06.2012 року між ТзОВ «ОТП Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002186224, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 25800,32 грн. в обмін на зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти у визначені строки, які зазначені у кредитному договорі, а також сплатити плату за користування кредитним коштами. Вказував на те, що відповідач належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього станом на 20.11.2013 року утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 19934,64 грн. та по відсотках за користування кредитом в розмірі 5897,36 грн., а всього в розмірі 25832 грн. 21.08.2013 року між ТзОВ «ОТП Кредит» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТзОВ «ОТП Кредит» відступило позивачу зобов'язання за кредитним договором №1002186224 від 18.06.2012 року та до позивача перейшло право вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Враховую наведене, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25832 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 19934,64 грн. та заборгованості по нарахованих та не сплачених відсотках в сумі - 5897,36 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримую та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню та заяву відповідача про визнання позову слід прийняти. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 18.06.2012 року між ТзОВ «ОТП Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №1002186224 (а/с 4). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вище вказаного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит в сумі 25800,32 грн. на споживчі цілі строком на 24 місяці під сплату процентної ставки в розмірі 7% річних, окрім того позичальник зобов'язується сплатити інші платежі передбачені «Графіком платежів», який є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 договору про надання споживчого кредиту позичальник зобов'язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконанні всі інші зобов'язання не пізніше 18 червня 2014 року, сума кредиту погашається щомісяця і дату платежу, які визначені графіком платежів, проценти за користування кредитом, а також кошти за обслуговування кредиту сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього станом на 20.11.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 25832 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 19934,64 грн. та заборгованості по нарахованих та не сплачених відсотках в сумі - 5897,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а/с 7). Як вбачається зі змісту до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до договору факторингу №21/08/13 від 21.08.2013 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитним договором, укладеним між банком та боржником в розмірі портфеля заборгованості (а/с 11). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. 2. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступ. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним 18.06.2012 року №1002186224, що підтверджується договором факторингу, копією реєстру боржників, актом приймання-передачі реєстру боржників (а/с 11,15) Судом встановлено, що на момент розгляду справи судом відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved