Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду17.05.2017 року з позовом до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації та ведення реєстру громадян [PERSON] міської ради Харківської області про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням,зняття з реєстраційного обліку,посилаючись на те,що він є власником квартири,яка розташована за адресою: Харківська область,м.Лозова,м-н.4[ADDRESS]. Окрім нього в даній квартирі зареєстрована його колишня невістка- Маркова(Клименко) К.О., дружина його покійного сина. Після смерті сина відповідач чинила перешкоди у користуванні квартирою, а саме: не пускала до квартири,не давала правовстановлюючі документи на неї та документи його рідних. Під час оформлення спадщини йому довелося виготовляти дублікати цих документів. В березні 2009 року [PERSON] звільнила квартиру та передала ключі від неї. Проте, добровільно знятися з реєстрації не бажає, особисті її речі у квартирі відсутні, витрати по утриманню квартири вона не несе. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і прохає визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: Харківська область,м.Лозова,м-н.4[ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає(а.с.46). Відповідач у судове засідання не з»явився, надав телефонограму, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду (а.с.48). Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував(а.с.28). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про прийняття спадщини власником квартири, яка розташована за адресою: Харківська область,м.Лозова,м-н.4[ADDRESS] є [PERSON]П.(а.с.7-11). Із копії заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2016 року вбачається,що припинено право спільної часткової власності [PERSON],[INFO], ідентифікаційний номер2799600482 на 1/8 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Лозова,Харківської області,м-н.4[ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/8 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Лозова,Харківської області,м-н.4[ADDRESS],що раніше належала [PERSON]О.(а.с.12-14). Як зазначив позивач у своєму позові, окрім нього в даній квартирі зареєстрована його колишня невістка- Маркова(Клименко) К.О., дружина його покійного сина. Після смерті сина відповідач чинила перешкоди у користуванні квартирою, а саме: не пускала до квартири,не давала правовстановлюючі документи на неї та документи його рідних. Під час оформлення спадщини йому довелося виготовляти дублікати цих документів. В березні 2009 року [PERSON] звільнила квартиру та передала ключі від неї. Проте, добровільно знятися з реєстрації не бажає, особисті її речі у квартирі відсутні, витрати по утриманню квартири вона не несе. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цією статтею передбачено випадки, в яких саме за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї зберігається право на користування жилим приміщенням. Згідно з ч. 4 вказаної статті з дня закінчення строку відповідних обставин право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців. З огляду на правові\~позиції п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2\~(зі змінами), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає,її речей немає. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить держави судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 640,00 грн..

Outcome: approved