Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказує, що відповідач зареєстрований у належному позивачу житловому будинку, за місцем реєстрації не проживає з 30 березня 2007 року, його особистих речей у будинку немає, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому майном. У зв`язку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Винник З.Г. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] , своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору дарування будинку від 25 грудня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І., [PERSON] , 1973 року народження отримав у дарунок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до Довідки про склад сім`ї від 05 квітня 2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1998 року народження; [PERSON] , 1973 року народження; [PERSON] , 1988 року народження; [PERSON] , 1989 року народження -відповідач. Відповідно до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до Акту обстеження житлового приміщення від 05 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 30 березня 2007 року за вказаною адресою не проживає по теперішній час. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у житловому будинку [ADDRESS] не мешкає без поважних причин з 30 березня 2007 року. За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном ( має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно з ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, судом було встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача, однак з 30 березня 2007 року не мешкає без поважних причин у житловому будинку [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , визнавши відповідача - [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved