Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором № 05005904377 від 17.09.2008 року у розмірі 42 009,32грн. та стягнення судових витрат, посилаючись на такі обставини. 17.09.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON]. уклали Кредитний договір № 05005904377, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 99 309,87 строком погашення до 10.09.2013 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 9,99 % річних у валюті отриманого кредиту. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Однак [PERSON] встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом не виконує. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у разі повторної неявки не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України у звґязку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON]. уклали Кредитний договір № 05005904377, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 99 309,87 строком погашення до 10.09.2013 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 9,99 % річних від непогашеної суми кредиту. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Однак [PERSON] встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом не виконує. Невиконання кредитних договорів підтверджується довідками - розрахунком заборгованості станом на 10.11.2013 р. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не здійснювала оплату кредиту, відсотків та пені за його користування у зв'язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 10.11.2013 року за кредитним договором № 05005904377 від 17.09.2008 року складає 42 009,32грн. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, вона порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з відповідачів на користь позивача. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved