overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначив, що між ним та відповідачкою, зареєстрований шлюб 8 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №477. З липня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинились. Позивач вважає, що в ситуації яка склалась, між ним та позивачкою втрачено почуття любові та поваги і шлюб став носити формальний характер. Просить шлюб розірвати. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до матеріалів справи між позивачем та відповідачкою, зареєстрований шлюб 8 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №477 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). В ході розгляду зазначеного позову, в судовому засіданні 05.03.2015р. відповідачкою [PERSON] заявлено клопотання про надання строку на примирення (а.с.17). Ухвалою суду від 05.03.2015р. провадження по справі зупинено та сторонам наданий строк для примирення один місяць (а.с.18). Після сплину строку для примирення, ухвалою суду від 06.04.2015р. провадження по справі було поновлено та судове засідання призначено на 12.05.2015р.(а.с.20). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив розірвати шлюб, так як з відповідчкою він не проживає. Також позивач зазначив, що мешкає разом з іншою жінкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка позовні вимоги не визнала, зазначаючи, що кохає чоловіка, та не бажає розлучатись з ним. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася. Сторонам вже надався строк на примирення, яким вони не скористалися. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, у зв'язку з тим, що відповідачка при реєстрації шлюбу не змінювала свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування позову зазначено, що між сторонами зареєстрований шлюб 1 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №308. Від шлюбу мають неповнолітнью дитину сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним. У судове засідання сторони не зявились. Позивач надав заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги проситьзадовольнити в повному обсязі (а.с.16). Відповідачка також надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.17). Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, у звязку з неявкою відповідачки, суд не мав можливості зясувати її думку щодо залишення прізвища або його зміни після розірвання шлюбу. Тому, суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище «Кочеткова». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що 23.03.2011 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу № 6. Згідно Договору Факторингу та Виписки із реєстру Боржників від 23 березня 2011 року, Банк передав Позивачу право вимоги до гр. [PERSON], яке виникло у Банка на підставі нижченаведеного: 15.05.2007 року Банк та Відповідач уклали кредитний договір № 0308/0507/93-231, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 25 000,00 грн. Відповідач, не повертаючи частку суми кредиту та не сплачуючи проценти за Договором, порушив вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, щодо обов`язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості Відповідача перед ТОВ «Кредит Колекшн Груп» становить 18 185,46 грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість не погашена. Просять суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кредит Колекшн Груп» заборгованість за Кредитним договором № 0308/0507/93-231 від 15.05.2007 у розмірі 18185, 46 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи (а.с.7-14) у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2011 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу № 6. Згідно Договору Факторингу та Виписки із реєстру Боржників від 23 березня 2011 року, Банк передав Позивачу право вимоги до гр. [PERSON], яке виникло у Банка на підставі нижченаведеного: 15.05.2007 року Банк та Відповідач уклали кредитний договір № 0308/0507/93-231, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 25 000,00 грн. Відповідач, не повертаючи частку суми кредиту та не сплачуючи проценти за Договором, порушив вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, щодо обов`язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості Відповідача перед ТОВ «Кредит Колекшн Груп» становить 18 185,46 грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість не погашена. Згідно ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином в установлений відповідно до умов договору строк та вимог закону. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 13.07.2007 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що мешкає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені з січня 20013 року, через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судовому засіданні не була присутньою, до суду надійшла заява, в якій відповідачка просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №324, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2007 року (а. с. 5) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №80 від 09.02.2006 року, серія [NUMBER] (а. с. 6). Спір щодо місця проживання сина між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 21.08.2010 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені в 2013 році. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дунаєвським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 96, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 року. (а. с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними не є, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 24.09.2004 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що мешкає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені з 2008 року, через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судовому засіданні не була присутньою, до суду надійшла заява, в якій відповідачка просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №415, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2004 року (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а. с. 5). Спір щодо місця проживання сина між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 27.01.1995 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Разом прожили 2 рако, а вже більше сімнадцять років проживають за різними адресами, через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 35, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.1995 року. (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 30.08.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], діти проживають з відповідачем. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені 16.02.2013 року через різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутності взаєморозуміння. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити. Майнового спору між сторонами немає. У судовому засіданні позивач не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою, до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 421, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60 від 02.02.2010 року, серія [NUMBER] (а.с. 6), та сина - [PERSON], [INFO], виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 220 від 08.05.2003 року, серія [NUMBER] (а.с. 5). Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, до примирення не прагнуть, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу -[PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок 25.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п.48 Правил, а саме: самовільне підключення до електричної мережі поза приладом обліку прихованим способом, виявлена без облікова розетка.

Outcome: partial