Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить постановити рішення та стягнути в порядку регресу на його користь з відповідача завдану майнову шкоду в розмірі 93 478.21 гривен, а також сплачений судовий збір в розмірі 1402.18 гривен. Свої вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2015 року по вул. Краснова в м. Одеса [PERSON], керуючи автомобілем NISSAN Maxima, державний номер [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження СУ ГУНП в Одеській області від 25.01.2016 року та постановою Київського районного суду м. Одеси по справі про адміністративне правопорушення № 520/2404/16-п від 31.03.2016 року. Транспортний засіб SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на умовах договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000003 від 16.01.2014 року та додатковою угодою № 18 від 15.04.2015 року. На підставі вищезазначених документів та: - заяви ТОВ «Байер» про подію, що має ознаки страхового випадку № 00180310 від 10.11.2015 року, звіту ТОВ «УкрПрофі» про оцінку вартості матеріального збитку, звіту ТОВ «Сател Груп» № 00180310 про оцінку транспортного засобу від 02.03.2016 року, рахунку ТОВ «Оптіма-лізинг» на оплату № 2623 від 25.12.2015 року, страхового акту № 00180310 від 24.03.2016 року та наказу № 00180310 від 25.03.2016 року позивачем виплачено страхове відшкодування на загальну суму 139 408.21 гривен, платіжні доручення № 010876 від 29.03.2016 року на суму 137 288.21 гривен та № 010877 від 29.03.2016 року на суму 2120.00 гривен; - заяви ТОВ «Байер» про проведення доплати страхового відшкодування від 20.04.2016 року, рахунку ТОВ «Оптіма-лізинг» на оплату № 504 від 14.04.2016 року, страхового акту № 00180310доп від 18.04.2016 року та наказу № 00180310/ДОП/ЕК від 25.04.2016 року позивачем сплачено страхове відшкодування на суму 4070.00 гривен, платіжне доручення № 014536 від 26.04.2016 року. Отже, загальна сума виплаченого страхового відшкодування становить 143 478.21 гривен. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано ПрАТ «СК «Галицька» на умовах полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/5888036, то ПрАТ «СК «Галицька» було сплачено на адресу позивача страхове відшкодування в розмірі 50 000.00 гривен, платіжне доручення № 5182 від 14.09.2016 року. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 93 478.21 гривен та підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.69). Надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, надавши згоду на заочний розгляд справи (а.с.71). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого постійного місця реєстрації: вул. Світанок, буд.129, с. Дмитрівка, Болградський район, Одеська область (а.с.64, 67), про що свідчить поштове повідомлення (а.с.70). До суду не прибув, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, пояснень, заперечень до суду не надав. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.71). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що 10 листопада 2015 року по вул. Краснова в м. Одеса, [PERSON] керуючи автомобілем NISSAN Maxima, державний номер [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження СУ ГУНП в Одеській області від 25.01.2016 року та постановою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/2404/16-п від 31.03.2016 року (а.с.5-6,7). Згідно п. 4 ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Транспортний засіб SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на умовах договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000003 від 16.01.2014 року та додатковою угодою № 18 від 15.04.2015 року, страхувальником в договорі є ТОВ «Байер»(а.с.8-12,17-18). 10.11.2015 року страхувальник ТОВ «Байер» звернувся з заявою № 00180310 про подію, що має ознаки страхового випадку до ПрАТ «СК «Уніка» та повідомив про страховий випадок з метою отримання страхового відшкодування (а.с.20), також повідомив про обставини події. ТОВ «УкрПрофі» здійснило розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], звіт від 10.11.2015 року (а.с.21-33). Згідно цього звіту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок пошкодження паспортного засобу SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], без урахування УТС, складає 326 063.92 гривен. Пізніше, на замовлення Страхової компанії «Уніка» про залишкову вартість пошкодженого автомобіля, ТОВ «Сател Груп» надало Звіт № 00180310 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SKODA Rapid, реєстраційний номер [NUMBER], дата оцінки від 02.03.2016 року (а.с.34-41). В результаті виконання оцінки встановлено наступне: ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля SKODA Rapid, реєстраційний номер [NUMBER], складає 271 110.00 гривен. ПрАТ «СК «Уніка» 25.03.2016 року затвердила страховий акт № 00180310 про розмір страхового відшкодування, який склав 139 408.21 гривен. Також наказом № 00180310 від 25.03.2016 року, встановив порядок його виплати: виплатити ТОВ «Байер» страхове відшкодування згідно розрахунку збитку в розмірі 139 408.21 гривен наступним чином: - 137 288.21 гривен шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Байер»; - 2120.00 гривен шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТзОВ «Оптіма-Лізинг» (вартість послуг евакуатора); - юридичному управлінню вжити заходів щодо стягнення суми відшкодування у порядку регресу з [PERSON]; - документи, що надійшли з цього приводу до ПрАТ «СК «Уніка» і підтверджують факт настання страхової події та суму збитку, приєднати до справи (а.с.48). 20.04.2016 року ТОВ «Байер» звернулося з заявою до голови правління ПрАТ «СК «Уніка» з проханням провести доплату по страховому випадку за № 00180310 від 10.11.2015 року, в зв'язку з тим, що виникли додаткові витрати на транспортування пошкодженого автомобіля SKODA Rapid, державний номер [NUMBER], з міста Одеса до стоянки підприємства ТОВ «Байер» в місті Київ. Необхідність транспортування виникла через неможливість зняти в місті Одеса автомобіль з обліку в органах державної реєстрації для подальшої реалізації залишків (а.с.51). До заяви додано рахунок № 504 від 14.04.2016 року за транспортування автомобіля від виконавця ТОВ «Оптіма-лізинг» в сумі 4 070.00 гривен з ПДВ (а.с.52). ПрАТ «СК «Уніка» сплатило ТОВ «Оптіма-лізинг» послугу транспортування автомобіля SKODA Rapid за маршрутом м. Одеса - м. Київ, платіжне доручення № 014536 від 26.04.2016 року (а.с.55). Отже, загальна сума виплаченого страхового відшкодування становить 143 478.21 гривен. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85-96-ВР визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгації). Винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.11.2015 року в м. Одеса на вулиці Краснова, визнано відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду міста Одеси, справа № 520/2404/16-п від 31.03.2016 року (а.с.7). Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано ПрАТ «СК «Галицька» на умовах полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/5888036, що підтверджується роздруківкою з централізованої бази даних, розміщеної на офіційному сайті Моторного транспортного (страхового) бюро України https://cbd.mtibu.kiev.ua/ (а.с.56), то ПрАТ «СК «Галицька» було сплачено на адресу позивача страхове відшкодування в розмірі 50 000.00 гривен, що підтверджується платіжним дорученням № 5182 від 14.09.2016 року (а.с.57). Згідно ст. 1194 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром шкоди (143 478.21 гривен) та страховою виплатою (50 000.00 гривен) становить 93 478.21 гривен та підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. За умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. 26.09.2016 року за вих. № 571 на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмову претензію про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 93 478.21 гривен (а.с.58), яка була отримана відповідачем рекомендованим листом (а.с.59). Так, добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не виявив бажання, отриману ним претензію було залишено без відповіді. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 28 названого Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана в т.ч. з пошкодженням чи фізичним пошкодженням майна потерпілого. Відповідач в порушення умов пп. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону, протягом трьох робочих днів жодним чином (телефон, факс, телеграф, пошта тощо) не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2012 року. Закон України «Про страхування» регулює відносини у сфері страхування, тобто це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», так і ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, названі правові акти надають страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідачу достовірно було відомо про наявність зазначеного спору в суді (а.с.66, 70), йому також пропонувалось подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази по справі. Проте на час розгляду справи, від відповідача до суду не надійшло будь-яких пояснень, заперечень, тощо на спростування доводів викладених в позовній заяві. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, сплаченого ПАТ «СК «Уніка» в сумі 93 478.21 гривен. Позовна заява була надіслана до суду за вих. № 650 від 19.12.2016 року (а.с.2), та отримана судом 26.12.2016 року за вх. № 7121, тобто відповідно до ст. 257 ЦК України без порушення строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1402.18 гривен судового збору.

Outcome: approved