Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №R031.023958 від 14.03.2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. та зобов`язалася повернути до 18.03.2016 згідно з графіком погашення та сплатити за користування кредитом проценти та комісію. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 08.02.2019 року має заборгованість - 35018,33 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом - 8541,67 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., простроченої комісії - 8037,59 грн., пені - 18439, 07 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився.. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.03.2013 відповідач звернулася до банку з заявою про надання кредиту на споживчі цілі (а.с.17). Відповідач була ознайомлена з умовами надання та обслуговування кредитів та тарифами банку, про що свідчить її підпис (а.с.13-16,20). Також відповідача було ознайомлено з графіком погашення кредиту (а.с.18), розписом сукупної вартості кредиту (а.с.19) . З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с.22-23) вбачається, що за вищевказаним кредитним договором мається заборгованість відповідача перед банком у розмірі - 35018,33 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом - 8541,67 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., простроченої комісії - 8037,59 грн., пені - 18439, 07 грн. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.259 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що позивачем виконано умови кредитного договору- надано кредитні кошти, а відповідач не виконує умов договору на споживчі цілі №R031.023958 від 14.03.2013 і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на користь банку заборгованість на загальну суму 35018,33 грн. Відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого ними судового збору - 1921,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 611, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved