Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київсько області з позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса [PERSON], в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно, однокімнатну квартиру [ADDRESS], скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 22915191 від 16.07.2015 року про державну реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею 39,1, житловою 18,9 кв.м., [ADDRESS], витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру загальною площею 39,1 кв.м., житловою 18,9 кв.м., [ADDRESS]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 20.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанком», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ним [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 32\~000 євро, що еквівалентно 232\~461 грн. 60 коп. за курсом НБУ на день укладення договору, а [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі, наданий кредит до 20.12.2022 року, згідно графіку погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 8,5% річних. 03.06.2005 року позивач згідно договору купівлі-продажу придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м.. 29.12.2007 року з метою забезпечення забовязань [PERSON] за кредитним договором, між ним та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого позивач передав банку в іпотеку однокімнатку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 5 договору іпотеки, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, двома способами, а саме передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому ЗУ «Про Іпотеку», та отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодержателя на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому ЗУ «Про іпотеку». У зв»язку з виникненням кредитної заборгованості позивач звернувся до відповідача з листом щодо реструктуризації заборгованості. Листом від 28.03.2014 року позивача було повідомлено про те, що АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» прав вимоги за договором іпотеки до [PERSON] за зобовязаннями по кредитному договору. 16.07.2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі якої приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на дану квартиру. Позивач не погоджуючись з рішенням приватного нотаріуса який допустив порушення вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про іпотеку», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, ЗУ «Про нотаріат», звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві, та просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність, необгрунтованість та безпідставність. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою наявною при справі, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.06.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 20.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11272491000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 32000 євро, що дорівнювало еквіваленту 232461,60 гривень за курсом НБУ на день укладання договору, а [PERSON] зобовязався належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 20.12.2022 року. Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 8,500% річних. 29.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] був укладений договір іпотеки № 73382, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 39,1 кв.м., жилою площею 18,9 кв.м., що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Відповідно до п. 5.2. договору іпотеки, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку», отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку». 16.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11272491000 від 20.12.2007 року, якою сторони домовились викласти п. 1.2.2 договору в іншій редакції, відповідно до якої [PERSON] зобовязався повернути кредит не пізніше 20.12.2027 року. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до копії повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором або договором про відкриття та використання картрахунку № 12-22/26983 від 15.12.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» повідомило [PERSON] про відступлення прав вимоги заборгованості за кредитним договором № 11272491000 від 20.12.2007 року ТОВ «Кей-Колект». В даному повідомленні банк вказує про наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором в розмірі 32530,96 євро. Відповідно до копії договору про надання послуг № 6-к від 01.11.2013 року, ТОВ «Кей-Колект» доручило, а ТОВ «Укрборг» прийняв на себе зобовязання за винагороду надавати послуги, а саме здійснювати дії, спрямовані на сприяння погашенню наявної заборгованості боржників перед ТОВ «Кей-Колект». 15.01.2015 року ТОВ «Кей-Колект» направило на адресу [PERSON] повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», в якому повідомило, що борг [PERSON] за кредитним договором складає 38494,99 євро, та про намір набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання або звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від власного імені квартиру, що є предметом іпотеки. 08.06.2015 року ТОВ «Кей-Колект» нотаріально завіреною вимогою про усунення порушення, повідомило [PERSON] про те, що 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклало з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу № 1, за яким відступило право вимоги по кредитному договору № 11272491000 укладеному 20.12.2007 року, та на підставі договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.12.2011 року, відступило право вимоги за іпотечним договором № 73382. В даній вимозі ТОВ «Кей-Колект» вимагало протягом тридцяти днів усунути порушення кредитного договору та оплатити на користь ТОВ «Кей-Колект» грошові кошти: заборгованість за кредитом 688 993 грн. 72 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 276880 грн. 91 коп. Також ТОВ «Кей-Колект» повідомило, що у випадку невиконання цієї вимоги ТОВ «Кей-Колект» вправі здійснити продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. [PERSON] направив на адресу ТОВ «Кей-Колект» лист заперечення на вимогу про усунення порушення від 02.07.2015 року, в якому зазначив, що не давав своєї згоди на продаж квартири, та те, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором. Відповідно до копії інформаційної довідки № 60817132 від 07.06.2016 року, ТОВ «Кей-Колект» є власником квартири за адресою: [ADDRESS], підстава виникнення права власності: договір іпотеки від 27.12.2007 року, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], індексний номер 22915191 від 16.07.2015 року. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.10.2017 року на підставі п.1 ч.1\~ст. 205 ЦПК України, закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання дій неправомірними, та скасування реєстрації, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з абз. 2 ч. 1\~ст. 9 Закону № 1952-IV, у випадку, передбаченому цим\~Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус, в розумінні\~ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора,здійснює повноваження відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових праві на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 9 статті 15 вищевказаного\~Закону\~визначено, що державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній)\~проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868\~визначено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.\~Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи зі змісту пункту 46 вищевказаного порядку, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, зокрема, завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. Виходячи зі змісту\~статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид\~\~забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном,\~\~що залишається у володінні і\~\~користуванні\~\~іпотекодавця, згідно\~\~з\~\~яким\~\~іпотекодержатель\~\~має\~\~право\~\~в\~\~разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх\~\~вимог\~\~за\~\~рахунок\~\~предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п'ятою статті 3 вищевказаного\~Закону\~визначено, що іпотека має\~\~похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною\~\~до\~\~припинення\~\~основного\~\~зобов'язання або до закінчення строку\~\~дії\~\~іпотечного\~\~договору. В силу частини першої\~статті 37\~Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель\~\~може задовольнити\~\~забезпечену\~\~іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою\~\~для\~\~реєстрації\~\~права\~\~власності\~\~іпотекодержателя\~\~на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог\~\~іпотекодержателя\~\~або\~\~відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на\~\~предмет\~\~іпотеки\~\~в\~\~рахунок виконання основного зобов'язання. За змістом частин 2,3\~статті 36\~\~Закону України «Про іпотеку», договір про\~\~задоволення\~\~вимог іпотекодержателя,\~\~яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий\~\~спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону.\~\~Визначений договором\~\~спосіб\~\~задоволення\~\~вимог іпотекодержателя\~\~не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим\~Законом\~способи\~\~звернення\~\~стягнення\~\~на\~\~предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження\~\~в\~\~іпотечному\~\~договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:\~\~передачу іпотекодержателю права власності на предмет\~\~іпотеки в рахунок\~\~ виконання\~\~ основного\~\~ зобов'язання\~\~ у\~\~ порядку, встановленому статтею 37\~цього Закону;\~\~право іпотекодержателя\~\~від\~\~свого\~\~імені\~\~ продати\~\~ предмет іпотеки\~\~будь-якій\~\~особі\~\~на\~\~підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38\~цього Закону. В розділі 5 іпотечного договору передбачено, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, двома способами, а саме передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому ЗУ «Про Іпотеку», та отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодержателя на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому ЗУ «Про іпотеку». Позивачем не надано доказів оспорення договору іпотеки повністю або у частині застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. В ході розгляду справи встановлено, що договір іпотеки укладений між сторонами добровільно. Укладаючи вказаний договір позивач надав згоду на перехід права власності (відчуження) до іпотекодержателя в майбутньому у разі настання чітко визначених обставин. Також в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту, зобов'язання не виконане, а відтак договір іпотеки є чинним і дійсним до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Також в матеріалах справи міститься повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки у разі не вирішення питання проблемної заборгованості. Наявність заборгованості підтверджує порушення боржником виконання умов кредитного договору, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення вимог [PERSON], оскільки ТОВ «Кей-Колект» є іпотекодержателем і вправі діяти в межах договору і чинного законодавства. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed