Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що починаючи з 20.08.1977 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом. За час шлюбу набули майно: житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську, домоволодіння №65 по вул.Бурденко у м. Дніпропетровську та автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р. у Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. 25.04.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, але вони продовжували спільно мешкати та мати спільний побут. 17.06.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську, домоволодіння №65 по вул.Бурденко у м. Дніпропетровську та автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р. у Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Починаючи з 2004 року сторони проживали за адресою [INFO]. Позивач проживає там по теперішній час, вже після смерті чоловіка. Відповідач [PERSON] деякий час мешкала з дозволу подружжя в їх будинку, як орендар кімнати. З моменту смерті [PERSON] стала заявляти права на спадщину, яка залишилась після померлого, чим порушує права позивача. Оскільки померлий не встиг зареєструвати вказане майно на своє імя, шлюб між позивачем та померлим чоловіком розірвано, але вони продовжували спільне проживання і у позивача виникли складнощі з отримання документів про спадщину, тому позивач просить суд встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю на час відкриття спадщини з 2014 року по день смерті [PERSON], а саме до 17.06.2015 року, та визнати право власності в порядку спадкування за законом. Позивач до суду не зявився, але надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуються права та обов'язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що з 20.08.1977 року позивач проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 20.08.1977 року. За час шлюбу набули майно: житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську, домоволодіння №65 по вул.Бурденко у м. Дніпропетровську та автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р. у Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. 25.04.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, але вони продовжували спільно мешкати та мати спільний побут. 17.06.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-КИ №634084 виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.06.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську, домоволодіння №65 по вул.Бурденко у м. Дніпропетровську та автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р. у Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Починаючи з 2004 року сторони проживали за адресою [INFO]. Позивач проживає там по теперішній час, вже після смерті чоловіка, що підтверджується довідкою №216524 виданого Головою квартального комітету від 10.09.2015 року. Рішенням виконкому АНД районної ради №301/2 від 15.10.2004 року житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську, за заявою [PERSON] було введено в експлуатацію. В 2008 році подружжям було придбано автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р. у Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого на імя [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач з моменту розірвання шлюбу 25.04.2014 року до моменту смерті [PERSON] 17.06.2015 року проживала разом із ним, фактично прийняла спадщину та вступила в його оперативне управління, що робить по теперішній час. Тому слід визнати факт спільного проживання позивача та померлого [PERSON] з 25.04.2014 року по 17.06.2015 року. Разом з тим, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №261-Г по вул. Житомирській у м. Дніпропетровську та на автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) JMBONK9408J001256, реєстраційний номер [NUMBER], тип ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований 09.07.2008 р., в порядку спадкування за законом, як спадкоємиці 4 черги спадкування, оскільки останні 5 років вона дійсно проживала разом з померлим до часу відкриття спадщини. Оскільки позивач не надала будь-яких документів на підтвердження належності домоволодіння №65 по вул.Бурденко у м. Дніпропетровську померлому [PERSON], тому в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial