Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.08.2011 року між Ірпінським економічним коледжем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 306, відповідно до якого позивач зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] Наказом № 283-с від 21.08.2011 року відповідач була зарахована як студент до Ірпінського економічного коледжу і проходила навчання до березня 2012 року. Однак, відповідач не виконала умови договору і своєчасно не вносила кошти на розрахунковий рахунок позивача. Сума заборгованості за другий семестр 2011-2012 навчального року становить 1365 грн., тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити. Відпо відач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 26 серпня 2011 року укладено договір № 306 між Відокремленим підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ірпінський економічний коледж» та [PERSON], прізвище якої після укладення шлюбу змінено на [PERSON], відповідно до якого позивач зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання. Наказом № 283-с від 21 серпня 2011 року відповідач була зарахована як студент Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ірпінський економічний коледж» в 2011 році і нею були сплачені кошти за навчання у першому семестрі. З вересня 2011 року по березень 2012 року відповідач по справі [PERSON] навчалася у ВпНубп України «Ірпінський економічний коледж». Наказом № 92-с від 28 березня 2012 року відповідача було відраховано з числа студентів коледжу, у зв'язку з невиконанням умов договору. Відповідно до п. 2.1 договору № 306 від 26 серпня 2011 року позивач зобов'язаний надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти. Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного договору, відповідач зобов'язана своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, визначені договорами. Загальна вартість освітніх послуг за договором № 306 від 26 серпня 2011 року становить за весь термін навчання - 2275,00 грн. (п. 4.2 договору). Відповідно до п. 4.3 договору, відповідач повинна вносити в безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача за навчальний рік (семестр). При оплаті навчання за семестрами, плата вноситься такими частинами: 910,00 грн. за перший семестр та 1365,00 грн. за другий семестр. Таким чином, свої зобов'язання за договором позивач виконував в повному обсязі, навчав відповідача [PERSON] з вересня 2011 року по березень 2012 року. Відповідач не повністю оплатила навчання за другий семестр 2011-2012 навчального року, сума боргу складає - 1365,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися у встановлений договором строк. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник являється таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст.. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 901 ч.1 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, відповідач виконує свої зобов'язання передбачені договором неналежним чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по зазначеному договору. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі - 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved