Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, та позовні вимоги обґрунтовує тим, що працює в ПАТ «СМНВО». Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить за період з 01.07.2018 р. по 31.01.2019 р. в розмірі 44956,52 грн. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2018 р. по 31.01.2019 р. в розмірі 44956,52 грн. та витрати, повязані з розглядом справи в розмірі 1090,00 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Представник позивача за дорученням [PERSON] надав суду письмову заяву в якій уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з липня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 26032,00 грн. та витрати, повязані з розглядом справи в розмірі 500,00 грн. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Судом встановлено,\~що позивач працює у ПАТ «СМНВО», що підтверджується копією трудової книжки. Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату позивачу. Відповідно до копії розрахункового листа за січень 2019 р. по цеху 366 заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з липня 2018 р. по січень 2019 р. становить 26032,00 грн. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню. Оскільки відповідач не виплачує позивачу належну до сплати суму заробітної плати за період з липня 2018 р. по січень 2019 р. в розмірі 26032,00 грн., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат, повязаних з розглядом справи суд зазначає наступне. Представник позивача за дорученням [PERSON] в заяві від 18.03.2019 р. просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані з розглядом справи в розмірі 500 грн. про що надав рахунок без номеру від 15.03.2019 р. та акт про надання послуг, повязаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду, які підписані ФОП [PERSON] Рахунок без номеру від 15.03.2019 р. та акт про надання послуг, повязаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду містять розрахунок послуг, наданих позивачу, а саме: складання та подання до суду представником позивача позовної заяви з додатками 400,00 грн., складання та подання до працедавця представником позивача листа-вимоги 50,00 грн., складання та подання до суду представником позивача клопотання 50,00 грн. В той же час матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження понесення позивачем вищевказаних витрат. Крім того гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] представляють інтереси [PERSON] на підставі доручення від 14.01.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], тобто правовідносини, що склалися між вищевказаними особами носять безоплатний характер. Таким чином суд відмовляє позивачу в стягненні витрат, повязаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved