Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 11 грудня 2015 року в нічний час [PERSON], керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], в темну пору доби відволікся від керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Geely», державний номерний знак [NUMBER], належний позивачу, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказаними діями позивачу заподіяно майнову шкоду в розмірі 83\~266,88 грн., яка частково, в сумі 35\~925,68 грн., відшкодована страховиком. Також, за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право вимагати від ПАТ «НАСК «Оранта» 14\~074,32 грн. Інша частина майнової шкоди в сумі 33\~266,88 грн. не охоплюється страховим лімітом, тому позивач просив стягнути її з відповідача на свою користь. Крім того, в наслідок ДТП позивачу завдано моральної шкоди в сумі 3\~000 грн. (яка полягає в душевних переживаннях, зазнаних через пошкодження майна), яку позивач також просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути з [PERSON] судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 551,20грн., витрати на правову допомогу 3000грн., витрати за проведення авто товарознавчої експертизи - 1902,58грн. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову до [PERSON] наполягала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 03.10.2016 позов визнав частково, не заперечував своєї вини у скоєнні ДТП, однак вважав суму матеріальної шкоди завищеною. Вимоги про стягнення моральної шкоди визнав. Будь-яких доказів щодо заперечення чи спростування доводів позивача суду не надав та жодних клопотань з приводу призначення судової експертизи щодо визначення розміру таких збитків суду не заявляв, в подальші судові засідання не з'являвся, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши сторін,експерта [PERSON], вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено. [PERSON] є власником автомобіля «Geely», державний номерний знак [NUMBER](а.с.100). 12 січня 2016 року Каховським міськрайонний судом Херсонської області визнано [PERSON] винним в тому, що він 11 грудня 2015 року 02.00 год. в м. Каховці по вул. Просвіти, керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак [NUMBER], в темну пору доби відволікся від керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Geely», державний номерний знак [NUMBER], належний [PERSON], внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказані обставини підтверджуються постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 12.01.2016, яка набула законної сили. (а.с. 8 9). За умовами договору, укладеного 15 вересня 2015 року, ПАТ «НАСК «Оранта» зобовязана сплатити страхове відшкодування третій особі, яка постраждала у ДТП за участю транспортного засобу «Geely», державний реєстраційний номер [NUMBER], з вини страхувальника, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. (а.с. 58). Розмір збитків, завданих [PERSON], внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 83 266,88 грн., що підтверджується висновком № 50/12-15 від 30 грудня 2015 року про оцінку автомобіля «Geely», державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП (а.с. 12 31). На оплату вказаного дослідження позивачем витрачено 1 500 грн. (а.с. 32 33). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що автотоварознавче дослідження проводилось відповідно до вимог чинного законодавства, в присутності власника автомобіля та відповідачів, хід огляду відображено в протоколі огляду, зауважень від присутніх не надходило. Відповідно до заяви про видачу готівки, [PERSON] одержано від ПАТ «НАСК «Оранта» 35\~925,68 грн. (а.с. 11). Згідно з мировою угодою між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] від 21 листопада 2016 року, затвердженої Каховським міськрайонний судом Херсонської області 05 грудня 2016 року, страховик зобовязаний сплатити позивачу решту страхового відшкодування в сумі 14\~074,32 грн. (а.с. 102, 108 109) Як встановлено ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України) та відшкодовується заподіювачем шкоди, за наявності його вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, вважає, що завдання майнової шкоди позивачу сталося з вини відповідача винного в настанні дорожньо-транспортної пригоди титульного володільця транспортного засобу. За вказаних обставин відшкодуванню [PERSON] підлягає належно обґрунтований розмір майнової шкоди (в частині не охопленій сумою страхового відшкодування) 33 266,88 грн. Діяння [PERSON] потягло й інші негативні для позивача наслідки душевні страждання, яких він зазнав у звязку із пошкодженням його майна. Враховуючи обставини справи суд вважає, що матеріальний еквівалент немайнової шкоди у розмірі 3000грн. є достатнім для компенсації спричинених [PERSON] моральних втрат. За наведених обставин суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає завдана шкода та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20грн. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, де входять витрати пов»яані з викликом сторін на проведення огляду транспортного засобу задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п. 48 постанови №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розрахунку витрат на правову допомогу позивачем та його представником суду не надано, а тому у суду відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. Витрати щодо проведення автотоварознавчого дослідження, в розумінні п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України, не відноситься до судових витрат, оскільки проводились поза розглядом судової справи.

Outcome: partial