Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] до Магдалинівської селищної ради (Поливанівський старостинський округ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - фізична особа-підприємець [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом, виділення земельної ділянки в натурі. Позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що її мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,180 га, що належала їй згідно державного акту на право приватної власності на землю II-ДП № 062967 від 30. 11.2000 року. Позивач та її рідні сестри [PERSON] , та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом. 20.05.2009 року мати склала заповіт, за яким частину земельної ділянки - 2,500 га, що складає 4826/ [NUMBER] частин - заповідала позивачеві, а рідним сестрам [PERSON] та [PERSON] заповідала земельні ділянки площею по 1,340 га, що складає 2587/10 000 частин. У встановлений законом строк, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки, тому що земельна ділянка площею 2,500 га, яку їй мати заповідала в натурі не виділена, а є частиною земельної ділянки загальної площі 5,180 та, яку мати мала у власності згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 062967 від 30.11.2000 року. На цій підставі нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду. Успадковане позивачем нерухоме майно є об`єктом спільної часткової власності. В той же час, маючи земельну ділянку у спільній частковій власності, позивач позбавлена можливості самостійно, на власний розсуд користуватися належною частиною земельної ділянки, оскільки це можливо тільки після виділення земельної ділянки в натурі. Позивач зазначає, що виділення земельної ділянки в натурі можливо без шкоди для інших спадкоємців, і не порушує їх майнових прав. Виходячи з наведених обставин, позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,500 га (4826/10000 частин) із загальної площі 5,180 га, що належала матері [PERSON] по праву спадкування за заповітом та виділити в натурі із спільної часткової власності земельну ділянку площею 2,500 га. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що не погоджуються із змістом заповіту, а саме щодо частин спадкового майна. Представник відповідача - Магдалинівської селищної ради - в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без участі представника. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 29 травня 2009 року, посвідченому секретарем виконкому Поливанівської сільської ради, зареєстрованому в реєстрі за № 17, [PERSON] заповідала земельну ділянку площею 5,180 га своїм донькам: [PERSON] - 2,50 га, [PERSON] - 1,34 га, [PERSON] - 1,34 га (а. с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 5,180 га, кадастровий № 1222386000:01:001:0807, яка розташована на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 062967, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2136 (а. с. 11). У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 11 червня 2019 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем заповідані частини земельної ділянки, які не виділені в натурі із земельної ділянки (а. с. 10-12). Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 статті 88 ЗК України визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до плану розподілу земельної ділянки, наданого ФОП [PERSON] позивачеві виділяється земельна ділянка площею 2,5 га (а. с. 51). Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за нею права власності на земельну ділянку (частину земельної ділянки), яка належала померлій [PERSON] . Оскільки позивач є співвласником земельної ділянки, а саме 4826/1000 частин, у зв`язку із чим має право на виділ своєї частки в натурі в розмірі 2,5 га. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved