Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На момент смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 24.12.2010 року становить 6224 гривень 43 копійок. 26.02.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. 19.03.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємицею померлого [PERSON] є [PERSON] . 30.09.2019 року до спадкоємиці - [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої, позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. А тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.12.2010 року в розмірі 6 224,43 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 20 травня 2020 року відкрито провадження у вищезазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», як кредитодавцем з одного боку, та [PERSON] , як позичальником з іншого, 24.12.2010 року укладений договір кредитування №б/н. Згідно цього правочину останній отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON] , що підтверджується заявою, підписаною останнім, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку. [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та на даний час утворилась заборгованість у розмірі 6 224 гривень 43 копійок, що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається та підтверджується, що позичальник [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до вимог статей 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч.2ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. 26.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, яка, в свою чергу, була приєднана до спадкової справи. Із відповіді завідувача Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. від 01.03.2019 року №506/02-14 на претензію кредитора вбачається, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №234/2017. Спадкоємиця [PERSON] 08.07.2017 року була ознайомлена з вищевказаною претензією та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином встановлено, що кредитор у передбачений законом строк пред`явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією про повернення заборгованості. Відповідачка, як спадкоємиця померлого позичальника, яка не виконала умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281,1282 ЦК України зобов`язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.07.2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Таким чином, з врахуванням наведеного та з врахуванням визнання відповідачкою позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.12.2010 року, яка станом на 10.11.2019 року становить 6 224 грн. 43 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідачку. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 608, 610, 611, 634, 1054, 1218, 1219, 1282 ЦК України,

Outcome: approved