Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS], про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в сумі 1641, 78 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що Державною фінансовою інспекцією України (надалі - ДФІ) відповідно до затвердженої програми проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ДП НАЕК «Енергоатом») та його відокремлених підрозділів, в тому числі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (надалі - ВП ЗАЕС), за період з 01.07.2010р. по 01.07.2012р., під час якої встановлені порушення законодавства, які відображені в акті ревізії від 19.11.2012р. № 05-21/71, який підписаний із запереченнями, та довідці від 12.11.2012р. Ревізією встановлено безповоротне зменшення активів ВП ЗАЕС на загальну суму 5 959 344,8 грн. через перерахування коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливання термінів позовної давності, чим заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму. У зв'язку з вищезазначеним, листом ДФІ від 12.12.12р. № 05-14/985 до ВП ЗАЕС направлена вимога про усунення виявлених порушень. Відповідно до п. 9 вимоги ДФІ, необхідно стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовної роботи, матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344,8 грн. за договорами, укладеними у період з 1995 по 1999 роки, зокрема, за договором з ВАТ «Макіївський металургійний комбінат». За договором з ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», рахується дебіторська заборгованість у сумі 1 268 573 грн. У квітні 1997р. по інкасовому дорученню № 532 від 20.11.1995р. з рахунку ВП ЗАЕС у безакцептному порядку списані кошти в сумі 1 268 573 грн. в дохід державного бюджету на підставі Декрету КМУ від 21.01.1993р. № 8-92 «Про стягнення не внесених в строк податків та неподаткових платежів». 07.02.2000р. до Юридичного управління ВП ЗАЕС надійшла службова записка Управління виробничо-технологічної комплектації (надалі - УВТК) № 07-244 про необґрунтоване списання з рахунку вказаної вище заборгованості. Ревізією встановлено, що зазначені дії проведені з порушенням п. 2.2 Положення про ведення претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС, 00.ЮУ.ПЛ.03.В, яким передбачено, що підрозділ-куратор не пізніше 2-х місячного строку з моменту порушення боржником своїх зобов'язань за договором, інших порушень прав та інтересів ВП ЗАЕС, направляє в Юридичне управління службову записку про пред'явлення претензії боржнику. ЮУ проведено претензійно-позовну роботу, проте, у зв'язку з порушенням законодавчо встановлених строків позовної давності, у задоволенні вимог ВП ЗАЕС відмовлено. Згідно з довідкою ДФІ винною особою, яка не забезпечила претензійно-позовну роботу щодо заборгованості ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», визначено керівника УВТК [PERSON]. Відповідно до наказу ВП ЗАЕС № 545-к від 23.09.1981р. з [PERSON] укладено трудовий договір. Наказом № 1016м від 12.12.1996р. [PERSON] призначено начальником управління виробничо-технологічної комплектації. Згідно з Положенням про ведення претензійно-позовної роботи у ВО ЗАЕС № 480а від 12.08.1997р., персональну відповідальність за стан претензійно-позовної роботи у ВП ЗАЕС несуть керівники відповідних структурних підрозділів. Проаналізувавши посадову інструкцію начальника УВТК, 00.ПК.ИД.01Б, яка затверджена генеральним директором ВП ЗАЕС 24.04.1998р. та введена в дію наказом № 326а від 29.04.1998р., позивач вказує про наявність порушення трудових обов'язків керівником УВТК [PERSON] Таким чином позивач вважає, що викладене вище свідчить про наявність в діях працівника складу трудового порушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність відповідно до чинного законодавства. Відповідно до наказу ВП ЗАЕС № 225 від 05.06.2000р., з 08.06.2000р. трудові відносини з [PERSON] припинено, тому середній розмір заробітної плати розраховано виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві. За інформацією бухгалтерії ВП ЗАЕС (довідка № 535 від 18.10.2013р.), середня заробітна плата, що передувала звільненню [PERSON], складає 1641,78 грн. В судовому засіданні представник позивача Нинюк Л.О. яка діє за довіреністю підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду (збитки) в сумі 1641,78 грн, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, повідомлень про причини неявки до суду не надійшло. Судом було здійснено запит до адресно-довідкового бюро УДМС України в м. Енергодар щодо місця реєстрації відповідача, за результатами якого повідомлено, що [PERSON] виписаний з м. Енергодар 14.07.2006р. в м. Дніпропетровськ. За відомостями адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] за адресою не значиться. В офіційному друкованому виданні «Урядовий кур'єр» від 31.01.2014р. № 19 опубліковано оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання 19.02.2014р. по даній справі (а.с. 186). Отже, судом вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження відповідача, та враховуючи заяву представника про заочний розгляд справи у зв'язку з відсутністю відповідача, який належним чином був повідомлений, вважає що є всі підстави розглянути справу в порядку заочного провадження, на підставі матеріалів по справі, наявних у ній даних чи доказів відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи на стороні позивача - Державної фінансової інспекції України підтримав позовні вимоги позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи - суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією України (надалі - ДФІ) відповідно до затвердженої програми проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ДП НАЕК «Енергоатом») та його відокремлених підрозділів, в тому числі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (надалі - ВП ЗАЕС), за період з 01.07.2010р. по 01.07.2012р., під час якої встановлені порушення законодавства, які відображені в акті ревізії від 19.11.2012р. № 05-21/71, який підписаний із запереченнями, та довідці від 12.11.2012р. (а.с. 7-13). Ревізією встановлено безповоротне зменшення активів ВП ЗАЕС на загальну суму 5 959 344,8 грн. через перерахування коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливання термінів позовної давності, чим заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму. У зв'язку з вищезазначеним, листом ДФІ від 12.12.12р. № 05-14/985 до ВП ЗАЕС направлена вимога про усунення виявлених порушень (а.с. 14-18). Відповідно до п. 9 вимоги ДФІ, необхідно стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовної роботи, матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344,8 грн. за договорами, укладеними у період з 1995 по 1999 роки, зокрема, за договором з ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» (а.с. 15). За договором з ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», рахується дебіторська заборгованість у сумі 1 268 573 грн. У квітні 1997р. по інкасовому дорученню № 532 від 20.11.1995р. з рахунку ВП ЗАЕС у безакцептному порядку списані кошти в сумі 1 268 573 грн. в дохід державного бюджету на підставі Декрету КМУ від 21.01.1993р. № 8-92 «Про стягнення не внесених в строк податків та неподаткових платежів». 07.02.2000р. до Юридичного управління ВП ЗАЕС надійшла службова записка Управління виробничо-технологічної комплектації (надалі - УВТК) № 07-244 про необґрунтоване списання з рахунку вказаної вище заборгованості (а.с. 19). Ревізією встановлено, що зазначені дії проведені з порушенням п. 2.2 Положення про ведення претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС, 00.ЮУ.ПЛ.03.В, яким передбачено, що підрозділ-куратор не пізніше 2-х місячного строку з моменту порушення боржником своїх зобов'язань за договором, інших порушень прав та інтересів ВП ЗАЕС, направляє в Юридичне управління службову записку про пред'явлення претензії боржнику. ЮУ проведено претензійно-позовну роботу, проте, у зв'язку з порушенням законодавчо встановлених строків позовної давності, у задоволенні вимог ВП ЗАЕС відмовлено. Згідно з довідкою ДФІ винною особою, яка не забезпечила претензійно-позовну роботу щодо заборгованості ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», визначено керівника УВТК [PERSON]. Відповідно до наказу ВП ЗАЕС № 545-к від 23.09.1981р. з [PERSON] укладено трудовий договір. Наказом № 1016м від 12.12.1996р. [PERSON] призначено начальником управління виробничо-технологічної комплектації (а.с. 23, 24). Згідно з Положенням про ведення претензійно-позовної роботи у ВО ЗАЕС № 480а від 12.08.1997р., персональну відповідальність за стан претензійно-позовної роботи у ВП ЗАЕС несуть керівники відповідних структурних підрозділів (а.с. 26-33). Як вбачається зі змісту п. 1.4, 5.1 Положення про УВТК, «руководство управлением осуществляет начальник управления, а при его отсутствии - заместитель». В розділі 3, 4 Положення визначено основні задачі та функції УВТК, зокрема, «предоставление в юротдел материалов для осуществления претензионной работы по поставкам материальных ценностей». Відповідно до п. 6.24 «УПТК должно юротделу направлять материалы на предъявления претензий поставщикам, материалы по рассмотрению претензий по непроизводительным расходам УПТК, возникшим не по его вине, информировать о выполнении поставщиками обязательств». Проаналізувавши посадову інструкцію начальника УВТК, 00.ПК.ИД.01Б, яка затверджена генеральним директором ВП ЗАЕС 24.04.1998р. та введена в дію наказом № 326а від 29.04.1998р., можливо стверджувати про наявність порушення трудових обов'язків керівником УВТК [PERSON] Так, згідно з п. 2.1, 2.37, 2.38, 2.44, 2.51 посадової інструкції 00.ПК.ИД.01Б, начальник УВТК зобов'язаний: «осуществлять руководство и обеспечивать выполнение задач возложенных на начальника УПТК в соответствии с «Положением об УПТК» 00.ПК.ПЛ.01А, знать и соблюдать требования нормативной и производственной документации, приведение в приложениях А, Б должностной инструкции, контролировать и обеспечивать выполнение подчиненным персоналом требований НД, ПД, приведенные в приложениях А,Б их должностных инструкций, квалификационных характеристик, осуществлять контроль за исполнением контрагентами договорных обязательств по договорам, по которым заказчиком является возглавляемое им подразделение (УПТК), осуществлять контроль за сроками исковой давности по кредиторской задолженности». Відповідно до розділу 4 посадової інструкції [PERSON], начальник УВТК несе, зокрема, матеріальну відповідальність в залежності від ступеня порушення і тяжкості наслідків згідно з діючим законодавством, за всю діяльність УВТК, порушення вимог НД та ВД, які визначені в розділі «обсяг знань» начальника УВТК та підлеглого персоналу, недотримання та нечітке виконання обов'язків начальника УВТК, а також за шкоду, спричинену порушенням трудового законодавства, тощо. Згідно з Додатком А, Б до посадової інструкції, до обсягу знань начальника УВТК відноситься, зокрема, Положення про УВТК, Положення про ведення договірної діяльності в ВП ЗАЕС, Положення про юридичний відділ (а.с. 67-98). Таким чином, викладене вище свідчить про наявність в діях працівника складу трудового порушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність відповідно до чинного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП) працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до наказу ВП ЗАЕС № 225 від 05.06.2000р., з 08.06.2000р. трудові відносини з [PERSON] припинено, тому середній розмір заробітної плати розраховано виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві. За інформацією бухгалтерії ВП ЗАЕС (довідка № 535 від 18.10.2013р.), середня заробітна плата, що передувала звільненню [PERSON], складає 1641,78 грн. Представником позивача надано пояснення по справі від 19.12.2013р. № 28-23/31745/3590, в яких зазначається про те, що відповідно до п. 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІІ квартал 2012 року та на підставі направлення від 17.08.2012 №1170 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та його відокремлених структурних підрозділів за період з 01.07.2010 по 01.07.2012 року. За результатами проведеної ревізії складено Акт №05-21/71 від 19.11.2012р. 14.01.2013р. на адресу ДП НАЕК «Енергоатом» надійшов лист Державної фінансової інспекції України №05-14/985 від 12.12.2012р., який містить вимоги про усунення порушень законодавства, у тому числі: пункт №2: «… вимагаємо у порядку, встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, стягнути з осіб, винних в проведенні зайвих виплат за невиконані ремонтно-будівельні роботи (різницю у вартості виконаних робіт), матеріальну шкоду (збитки) в сумі 9 727,79 тис. грн. (винні особи вказані в акті ревізії від 19.11.2012 №05-21/71)». Розмір матеріальної шкоди по ВП «Запорізька АЕС» визначений Відповідачем в сумі 3 180,56 тис. грн. пункт №9: «…вимагаємо у порядку, встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовної роботи, матеріальної шкоди (збитків) в сумі 5 959,34 тис. грн. (вищезазначені особи зазначені в акті ревізії від 19.11.2012 №05-21/71)». За результатами судового оскарження вищенаведених вимог ДФІ України постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2013р. по справі №826/2052/13-а позовні вимоги ВП ЗАЕС задоволені частково: - визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги ДФІ України в частині, що стосується ВП ЗАЕС; - в іншій частині позову (стосовно визнання протиправним і скасування п. 9 вимоги) відмовлено. Сторони оскаржили вказаний судовий акт до Київського апеляційного адміністративного суду, який своєю ухвалою від 22.08.2013 року апеляційні скарги ВП ЗАЕС та ДФІ України залишив без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2013р. - без змін. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 26.09.2013р. та від 30.09.2013р. відкриті касаційні провадження за касаційними скаргами ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС та ДФІ України відповідно. ДФІ України на сторінках 48-50 Акту ревізії сформульований зміст порушень та вказані (або не вказані) винні в їх допущенні особи, а саме: «Ревізією встановлено безповоротне зменшення активів ВП ЗАЕС на загальну суму 5 959 344,8 грн. через перерахування коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливання термінів позовної давності, чим заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму. Зазначена, дебіторська заборгованість виникла за договорами, укладеними у періоді з 1995 по 1999 роки.» Під час оскарження пункту 9 вимоги ДФІ ВП ЗАЕС в своїх процесуальних документах по справі наголошував, що вимоги Державної фінансової інспекції України, які є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятим при реалізації ним результатів ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» за період з 01.07.2010 по 01.07.2012 року, пред`явлені у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України, оскільки: по-перше: ДФІ, в порушення вимог п. п. 7), 13) ст. 10 Закону №2939, п. п. 3, 35 Порядку №550 та ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП, в пред`явленій об`єкту контролю вимозі №9 не вказано: - в чому саме полягає порушення зазначеними в Акті ревізії працівниками покладених на них трудових обов'язків; - які саме трудові обов`язки були покладені на працівників та чим (яким документом (документами) це підтверджується; - в чому полягають винні протиправні дії або бездіяльність працівників, зазначених в Акті ревізії, що заподіяли шкоду підприємству; - чи існує причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою працівників. по-друге: в порушення п. п. 7), 13) ст. 10 Закону №2939, п. п. 3, 35 Порядку №550, ДФІ в Акті ревізії взагалі не визначені винні особи по вимозі №9 в частині, що стосується безповоротного зменшення активів ВП ЗАЕС по ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», ПАТ «Електропівденмонтаж-10», МПП «Ібіс». Крім того, ДФІ України, посилаючись на Довідку від 12.11.2012р. ревізії ДП НАЕК «Енергоатом» в частині фінансово-господарської діяльності ВП ЗАЕС як на документ, в якому по всім фактам порушень визначені винні особи, знову припустився порушень вимог п. п. 7), 13) ст. 10 Закону №2939, п. п. 3, 35 Порядку №550 та ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП. Окружним адміністративним судом міста Києва на стор. 12 постанови від 19.04.2013р. зроблені висновки наступного змісту: «…колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано та правомірно встановлено факт заподіяння позивачем матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 5 959,3 тис. грн. При цьому суд критично ставиться щодо визначення у матеріалах перевірки фінансово-господарської діяльності позивача осіб, винних у незабезпеченні претензійно-позовної роботи з суб`єктами господарювання, перелік яких встановлено у п. 9 вимоги, щодо стягнення дебіторської заборгованості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ревізорами у повні мірі не були досліджені факти, необхідні для встановлення таких осіб. Разом з тим, питання притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників позивача, винних у допущенні порушень, висвітлених у п. 9 вимоги, не є предметом дослідження у даній адміністративній справі, а відтак, повинно вирішуватися в подальшому відповідними органами державної влади, до повноважень яких входить виконання зазначених функцій». На виконання вимоги ДФІ, враховуючи факт набрання законної сили судовими актами, прийнятими в рамках адміністративної справи №826/2052/13-а, ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС звернувся до Енергодарського міського суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди (збитків) з [PERSON], який згідно з довідкою ДФІ, не забезпечив претензійно-позовної роботи за вказаним вище договором. Водночас, ДФІ України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про зобов`язання ДП НАЕК «Енергоатом» виконати п. 9 вимоги Позивача від 12.12.2012р. №05-14/985, а саме: в порядку, встановленому ст. ст. 130 - 136 Кодексу законів про працю України стягнути з осіб, винних у перерахуванні коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливу термінів позовної давності, матеріальну шкоду в сумі 5 959,34 тис. грн. Ухвалою від 04.12.2013р. Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №826/19063/13-а та призначив судовий розгляд справи на 17.12.2013р. ВП ЗАЕС надав свої заперечення проти адміністративного позову, проте постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2013р. у справі №826/19063/13-а позовні вимоги Державної фінансової інспекції України задоволені: ДП НАЕК «Енергоатом» зобов`язано виконати п. 9 вимоги ДФІ України №05-14/985 від 12.12.2012р. (а.с. 120-122). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача матеріальної шкоди (збитків) в сумі 1641,78 грн.

Outcome: approved