Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14 липня 2017 року з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 18097,62 грн за кредитом за договором . 13 грудня 2017 року позивач направив до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором 21159,02 грн, яка складається з 10183,94 грн. основного боргу; 6214,30 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 4016,07 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 744,71 грн - три відсотка річних від суми заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ « Державний Ощадний банк України » в особі філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою 0,10 % річних за користування кредитом . Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30 листопада 2017 року виникла заборгованість в розмірі 21159,02 грн., яка складається з: 10183,94 грн. основного боргу; 6214,30 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 4016,07 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 744,71 грн - три відсотка річних від суми заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних\~ вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що заборгованість утворилась через скрутне матеріальне становище. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права. Судом встановлено наступне 15 лютого 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON]М було укладено Кредитний договір № 16001/02, про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. 15 лютого 2013 року сторони уклали Додатковий Договір № 1 до [PERSON] №16001 від 15 лютого 2013 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно п. 1.1. додаткового договору №1 узгоджено викладення пунктів 1-12 первісного договору в новій редакції, при цьому сторони домовилась про наступний предмет договору: банк відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», а саме: поточний рахунок\~ № 26250510058842 у Гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, з процентною ставкою на залишок коштів по рахунку 0,10 % річних, (а.с.6) Відповідно до Умов кредитування за основним [PERSON] відкриває клієнту кредитну лінію на умовах договору, укладеного між банком та клієнтом, строк дії якої встановлюється на період дії платіжної картки та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно цього [PERSON]. За користування кредитом клієнт зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених в [PERSON]. Згідно п. 3.9. Додаткового договору №1, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим [PERSON]. Пунктом 3.3. Додаткового договору №1 передбачено зобовязання клієнта щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту\~ (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим, днем чи неробочим згідно з [PERSON]. В разі порушення строку сплати платежів за [PERSON] Клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 3.6. Додаткового договору № 1, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими\~ правами, тощо. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, [PERSON]. належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на\~ 30 листопада 2017 року заборгованість\~ становить 21159,02 грн., яка складається з заборгованості: 10183,94 грн. заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 6214,30 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 4016,07 тгрн інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості; 744,71 грн. 3% річних прострочених сум заборгованості. Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до\~ звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк\~ або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~ зобовязується повернути кредит та сплатити\~ проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. \~ \~Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Розмір та розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. На підставіст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 17349,03 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до\~ ст.ст. 526, 651, 1049, 1054 ЦК України, \~

Outcome: approved