Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.08.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів в усній формі на суму 8500 грн. з зобовязанням повернути йому суму до 30.10.2014 року. У підтвердження отримання коштів відповідач написав розписку. Договірні відносини між ними базувались на довірі та дружніх відносинах. У зазначений період відповідач борг не повернув. Позивач неодноразово звертався до нього з проханням повернути борг у добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом не вдалося. Відповідач відмовився повертати борг мотивуючи це тим, що у нього немає часу приїхати і віддати гроші, бо дуже зайнятий на роботі і мешкає зараз за межами м.Суми. Під час останньої телефонної розмови повідомив, що ніяких грошей він у позивача не брав, розписка недійсна, а тому повертати борг не збирається. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 8500 грн. і судові витрати повязані з оплатою судового збору. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2014 року на підставі розписки, відповідач отримав у борг у позивача грошову суму в розмірі 8500 грн. (а.с.6) Згідно з умовами розписки відповідач зобовязався сплатити вказану суму до 30.10. 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобовязання, сплата неустойки, що передбачено ст. ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 8500 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені і документально підтверджені позивачем судові витрати у виді сплаченого ним при подачі позову судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 640 грн.

Outcome: approved