Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, уточненим в ході судового розгляду, про стягнення: з СТзДВ «Гарантія» суми матеріальної шкоди у розмірі 4810,29 грн. та витрат на проведення експертної оцінки у розмірі 450 грн., а з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 1000 грн., а також з обох відповідачів витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн. та судового збору у розмірі 487,20 грн. пропорційно задоволеним вимогам. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.04.2013р. за участю автомобіля «Ford Escort», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], належного [PERSON], останній транспортний засіб було механічно пошкоджено. Винним у вчинені даної ДТП визнаний [PERSON], якого постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 15.04.2013р. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у дохід держави. Згідно із дорученням № 945 від 10.06.2010 року позивач наділений [PERSON] правом представляти його інтереси у всіх державних, громадський та інших підприємствах, а також отримувати страхові відшкодування та інші кошти внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно висновку експертної компанії №115 від 09.04.2013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER] склала 5810,29 гривень, вартість витрат по оплаті проведення дослідження склала 450 гривень. Відповідно до страхового полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водій автомобіля «Ford Escort», реєстраційний номер [NUMBER], застрахований у СТзДВ «Гарантія». Однак до теперішнього часу страховиком та винною особою матеріальна шкода не відшкодована, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду. На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів зазначені суми. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача СТзДВ «Гарантія» до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначено, що позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування, зазначений випадок визнано страховим та складено страховий акт, за яким СТзДВ «Гарантія» сплачує страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 5156,70 грн., тому вказана страхова організація не визнає за собою обов'язку щодо сплати на користь позивача грошової суми у розмірі 5260, 29 грн. й просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час й місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час й місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 15 квітня 2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у дохід держави в сумі 340 гривень. Постановою встановлено, що 01 квітня 2013 року приблизно о 17:10 в районі заїзду до супермаркету «Брусничка» по пр. Металургів у м. Маріуполі [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Escort», реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги 13.1 Правил дорожнього руху України. Згідно довідки № 91792201 про ДТП автомобіль «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON], водієм є [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01.04.2014 року, виданого Центром ДАІ 1410 ЦНППВАЗ смт. Володарське, власником автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Згідно доручення від 10.06.2010 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися автомобілем «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER], а також отримувати страхові відшкодування від страхових компаній, одержувати суми відшкодування внаслідок пошкодження вказаного автомобіля. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], з 2005 року власником автомобіля «Ford Escort», 1984 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6702716 від 04 березня 2012 року СТзДВ «Гарантія» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності володільців транспортних засобів щодо автомобіля «Ford Escort», реєстраційний номер [NUMBER], строк дії договору до 11 квітня 2013 року. Договором встановлена страхова сума за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000 гривень, франшиза у розмірі 1000 гривень. 04 квітня 2013 року [PERSON] повідомив СТзДВ «Гарантія» про ДТП, а 05.06.2013 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що трапилась 01.04.2013р. Згідно зі Звітом №115 від 13.04.2013р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля «Toyota Yaris», реєстраційний номер [NUMBER] складає 5810,29 грн. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 01 квітня 2013 року з вини [PERSON], яка встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, позивачу [PERSON] спричинена матеріальна шкода. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом, який на час ДТП був застрахований у СТзДВ «Гарантія». Статтями 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 29, 22.1, 12.1, 32.7) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При настанні страхового випадку страховки відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Статтями 35 та 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються визначені Законом документи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Вирішуючи справу, суд вважає встановленим, що [PERSON] своєчасно звернувся до СТзДВ «Гарантія» щодо виплати страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи. Таким чином, наявний обов'язок СТзДВ «Гарантія» щодо виплати на користь [PERSON] страхового відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 4810,29 гривень (5810,29 гривень /вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу/ - 1000 гривень /франшиза/). Крім того з СТзДВ «Гарантія» підлягають стягненню 450 грн. витрат на проведення експертного дослідження, які підтверджені актом від 13.04.2013 року. Суд критично ставиться до заперечень СТзДВ «Гарантія», щодо невизнання позову в частині стягнення із страхової компанії 5260,29 грн., оскільки доказів щодо обчислення сум відшкодування з боку СТзДВ «Гарантія», а також страховий акт, на який посилається відповідач, суду не надано. Одночасно суд зауважує на визнанні у запереченнях СТзДВ «Гарантія» права позивача на отримання страхового відшкодування. Тому заперечення в частині сум відшкодування суд вважає необґрунтованими та недоведеними. Також суд вважає, що обов'язок з відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди, яка не охоплюється обов'язками страхової компанії, має бути покладений на володільця джерела підвищеної небезпеки - відповідача [PERSON] і стягує з нього на користь [PERSON] майнову шкоду: різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /франшизу/ у розмірі 1000 грн. Статтями 23, 1167, 1187 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 1000 гривень, підлягають задоволенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням зміни його життєвого укладу, ступеню та тривалості моральних страждань через неможливість тривалий час користування автомобілем. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання адвокатських послуг від 07.04.2014р., укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON] на здійснення представництва інтересів за фактом ДТП 01.04.2013р., акт приймання-здачі наданих послуг, в якому надано розрахунок витраченого адвокатом часу та вартості вказаних робіт, загальний розмір якої складає 1000 грн., а також розписку про сплату вказаної суми позивачем. У зв'язку з чим суд вважає витрати на правову допомогу обґрунтовані та належним чином доведені, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню Оскільки, сума судового збору складає 487,20 гривень, то враховуючи втрати на правову допомогу, загальна сума судових витрат складає 1487,20 грн., та вони на користь [PERSON] підлягають стягненню: з СТзДВ «Гарантія» у сумі 1077,47 гривень (72,45%), а з [PERSON] у сумі 409,73 гривень (27,55%). На підставі Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved