Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку боргу за кредитним договором №014/0074/73/72775 від 05.04.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредит у розмірі 50 000,00 доларів США строком до 05.04.2013 року під 13,5% річних. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак свої зобовязання належним чином не виконувала. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача станом на 18.05.2015 року становить 12\~167 183 (дванадцять мільйонів сто шістдесят сім тисяч сто вісімдесят три) гривні 16 копійок, з яких: 1\~008\~782,43 гривень заборгованість за кредитом, 1\~072\~706,05 гривень заборгованість за відсотками, 10\~085\~694,68 грн. нарахована пеня, яку позивач вимагає стягнути з відповідачки. Також позивач просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачка не висловила. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо причину неявки відповідачів буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі не висловили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.04.2007 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №014/0074/73/72775, за яким банк надав їй кредит у розмірі 50 000,00 доларів США строком до 05.04.2013 року під 13,5% річних. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак свої зобовязання належним чином не виконувала. Свої зобовязання за вказаним договором відповідачка не виконувала належним чином, у звязку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 18.05.2015 року становить 12\~167 183 (дванадцять мільйонів сто шістдесят сім тисяч сто вісімдесят три) гривні 16 копійок, з яких: 1\~008\~782,43 гривень заборгованість за кредитом, 1\~072\~706,05 гривень заборгованість за відсотками, 10\~085\~694,68 грн. нарахована пеня. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Курс НБУ при здійсненні розрахунку, наданий позивачем, був нижчий від курсу НБУ на момент розгляду справи, тому вимоги підлягають задоволенню повністю виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved