Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.07.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 008-Z/009625 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26251013548980001 та видав платіжну картку № 4476071680822986. 05.07.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 008-018097/12-009388-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту, за умовами якого банк відкрив на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № 4476071680822986, відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54 % річних, а позичальник зобовязався повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.07.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60 % річних з простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 91029,51 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином та своєчасно. 07.06.2016 року від представника позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача, відповідно до яких зазначають, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснено останній платіж у період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 499,99 грн, а тому позивачем не пропущено строк позовної давності. Звертають увагу, що відповідно до умов договору він діє до повного виконання позичальником прийнятих на себе зобовязань. 02.11.2017 року представник позивача надав письмові пояснення, з яких вбачається, що справу просять розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Також зазначили, що банком було помилково зазначено про здійснення відповідачем останнього платежу у серпні 2014 року у сумі 499,99 грн, 05.08.2014 року зазначену суму було від кореговано, що підтверджується випискою по рахунку. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні 09.06.2016 року позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що у звязку зі зміною матеріального становища він не зміг виконати умови договору та сплачувати кредитні платежі, останній платіж було здійснено у період з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. А тому строк позовної давності сплив у період з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року, що також виклав у письмовому запереченні (а. с. 31-33). У судове засідання 02.11.2017 року відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про закінчення розгляду справи без участі відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріли справи, суд вважає встановленими такі обставини. 05.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 008-Z/009625 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26251013548980001, емітував та надав платіжну картку миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue (а. с. 6, 15-16). 05.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 008-018097/12-009388-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту, за умовами якого банк відкрив на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № 4476071680822986, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 15000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54 % річних, а позичальник зобовязався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.07.2015 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі. порядку й у строки, встановлені договором. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60 % річних з простроченої суми за кожен день прострочення. Договір набуває чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (а. с. 11 на звороті - 14). [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 25.08.2015 року становить 91029,51 грн, з яких: -прострочена заборгованість по кредиту 13328,53 грн; -нараховані відсотки 41432,87 грн; -нараховані відсотки на прострочену заборгованість 9860,78 грн; -пеня за період з 26.08.2014 року по 25.09.2015 року 26407,33 грн (а. с. 5). Встановлено, останній платіж за кредитним договором було здійснено 10.10.2012 року у сумі 14163 грн (а. с. 74 на звороті-76). При цьому суд враховує, що інформація про зарахування коштів у сумі 499,99 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитом у період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року, що міститься у розрахунку заборгованості, є помилковою, що підтверджується випискою по рух грошових коштів на рахунку (а. с. 74 на звороті - 76) та поясненнями представника позивача. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із кредитних зобовязань та зобовязань. При цьому судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Як встановлено судом, позовна заява була надіслана поштою 24.03.2016 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. І хоч судом виявлено порушення прав позивача щодо неповернення йому кредитних коштів, однак у позові необхідно відмовити за закінченням строків позовної давності. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed