Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14.05.2015 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 09 квітня 2013 року було укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 317, між [PERSON] та кредитною спілкою Лозівський взаємний кредит», за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 13300,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 09.04.2015 року. У відповідності до п. 3.3. р. 3 Договору «сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця». Згідно п. 4.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з рахунку відкритого в Лозівському відділенні АТ «Ощадбанку» вищезазначеному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору. Оскільки п.п. 3.3. Договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то Позичальник скористався цим правом і 09.04.2013 року уклав з Лозівським відділенням АТ «Ощадбанк» Договір № 209 про надання банківських послуг за списання коштів на їхню користь щомісячних траншів по кредиту по 920,00 грн., починаючи з травня 2013 року, але відповідач дану домовленість порушив, оскільки починаючи з листопада 2014 року не сплачує ні на поточний рахунок, ні в касу КС «ЛВК». 09 квітня 2015 року сплив термін погашення кредиту, заборгованість за основною сумою кредиту станом по травень 2015 року включно, що підлягає стягненню в судовому порядку складає 4488,40 грн., що підтверджується Довідкою про сплату кредиту [PERSON] від 12.05.2015 року. Несплата позичальником кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за листопад 2014 року травень 2015 року включно в сумі 1847,41 грн, що підтверджується Довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту [PERSON] станом по травень 2015 року включно. 09 квітня 2013 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 317/03. У відповідності до якого, [PERSON] зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за Договором ПД № 317 від 09 квітня 2013 року, в повному обсязі цих зобов'язань. У відповідності до п.п. 2.1. вищезазначеного Договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо. Також поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника. 09.04.2013 року сторони по справі добровільно підписали кредитний договір та договір поруки. До теперішнього часу спору щодо їх умов немає. На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту за листопад 2014 року - квітень 2015 року включно в розмірі 4488,40 грн., заборгованість по відсотках за листопад 2014 року - травень 2015 року в розмірі 1847,41 грн. та суму сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без їх присутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 55). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, оскільки помер 11 листопада 2014 року (а.с. 37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила розглянути справу без її присутності (а.с. 57). Перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, так як у судовому засіданні встановлено, що 09.04.2013 року було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 317 між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит», за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 13300 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обовязком погасити кредит до 09.04.2015 року (а.с. 8). У відповідності до п. 3.3. р. 3 Договору «сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця» (а.с. 8-9). Згідно п. 4.2. Кредитного договору позичальник зобов'язується протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з рахунку відкритого в Лозівському відділенні АТ «Ощадбанку» вищезазначеному банку протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору (а.с. 8). Оскільки п.п. 3.3. Договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то Позичальник скористався цим правом і 09.04.2013 року уклав з Лозівським відділенням АТ «Ощадбанк» Договір № 209 про надання банківських послуг за списання коштів на їхню користь щомісячних траншів по кредиту по 920,00 грн. (а.с. 11), починаючи з травня 2013 року, але відповідач дану домовленість порушив, оскільки починаючи з листопада 2014 року не сплачує ні на поточний рахунок, ні в касу КС «ЛВК». До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Всупереч цим вимогам, заборгованість за основною сумою кредиту станом по травень 2015 року включно складає 4488,40 грн., що підтверджується Довідкою про сплату кредиту [PERSON] від 12.05.2015 року (а.с. 12). Також, несплата позичальником кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за листопад 2014 року травень 2015 року включно в сумі 1847,41 грн, що підтверджується Довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту [PERSON] (а.с. 13). У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. 09.04.2013 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки за № 317/03, згідно якого відповідач [PERSON] зобовязалася відповідати перед кредитором за виконання зобовязань [PERSON] за договором споживчого кредиту в повному обсязі цих зобовязань, а саме в сумі 13300 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки (а.с. 10). З огляду на правові позиції, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. У відповідності до п.п. 2.1 вказаного договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо (а.с. 10). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] помер 11 листопада 2014 року (а.с. 37), спадкова справа після його смерті не заводилась, про що свідчать відповідні витяги нотаріусів (а.с. 48-49, 52-53), отже відсутні спадкоємці, які б могли задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину в силу ст. 1282 ЦК України. Однак, згідно п. 1.2 договору поруки за № 317/03 від 09.04.2013 року, поручитель також зобовязується відповідати перед кредитором за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (а.с. 10). Суд бере до уваги судову практику розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, а саме те, що спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачами не була сплачена до теперішнього часу, хоча договір є обовязковим для виконання сторонами. Вказаний договір кредиту та поруки підписаний сторонами по справі, ніким не оспорювався, тобто відповідачі погодилися з умовами договору і повинні відповідати по взятим на себе зобовязанням. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи викладене та те, що поручитель [PERSON] визнала позовні вимоги, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості по кредиту за листопад 2014 року травень 2015 року у розмірі 4488,40 грн., заборгованість по відсотках за листопад 2014 року по день смерті позичальника в сумі 92,97 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: partial