Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк був укладений договір про надання споживчого кредиту №2006082933. Пунктом 3.6 кредитного договору сторони визначили та погодили, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. Згідно з умовами договору факторингу № 15/09/2014 від 15 вересня 2014 року та відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права грошової вимоги до відповідача за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року. Згідно п.1.1, 1.2.1 кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 2360,00 грн., з яких: 2000,00 грн. на споживчі цілі; 3600,00 грн. на придбання послуг у продавця 1. Пунктом 3.17 кредитного договору сторони погодили, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання, тобто з 02 жовтня 2013 року та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі. Позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 02 жовтня 2016 року, відповідно до п.1.4.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.4.3 договору проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної в п.1.1 договору (0,01% річних). Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.4.4 кредитного договору визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредитів і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначено в графіку платежів, що є невід'ємною частиною цього договору. Сума щомісячної комісії становить 741,04 грн. Невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за договором згідно з п. 1.5.4 цього договору є підставою для вимоги про дострокове повернення кредитних коштів у повному обсязі. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року позичальник починаючи з 04 лютого 2014 року неналежним чином виконує умови кредитного договору. 20.09.2014 року на адресу позичальника було направлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу № 200180064 від 20.09.2014 р. Пунктом 1.5.5 якщо банк на основі умов договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Станом на день подання позовної заяви зазначена вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. Таким чином, станом на 30.03.2015 року заборгованість відповідача складає: 27 752,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та складається з - залишку заборгованості за кредитом у сумі 21 632,70 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом 0,46 грн.; суми комісії за кредитом 6 119,29 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 27 752,45 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, де просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти узвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006082933. (а.с. 6-10) Згідно п.1.1, 1.2.1 кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 23 600,00 грн., з яких: 20000,00 грн. на споживчі цілі; 3600,00 грн. на придбання послуг у продавця 1. Загальна сума становить. Пунктом 3.17 кредитного договору сторони погодили, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання, тобто з 02 жовтня 2013 року та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі. Позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 02 жовтня 2016 року, відповідно до п.1.4.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.4.3 договору проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної в п.1.1 договору (0,01% річних). Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів. Пунктом 1.4.4 кредитного договору визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредитів і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначено в графіку платежів, що є невід'ємною частиною цього договору. Сума щомісячної комісії становить 741,04 грн. Згідно з умовами договору факторингу № 15/09/2014 від 15 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року. ( а.с. 23-29) Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права грошової вимоги до відповідача за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року. Статті 512, 513, 514 ЦК України визначають, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що по кредитному Договору № 2006082933 від 02.10.2010 року укладеному між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] дійсно відбулася заміна кредитора з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке стало кредитором по зазначених зобов'язаннях. Судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2006082933 від 02 жовтня 2013 року позичальник починаючи з 04 лютого 2014 року неналежним чином виконує умови кредитного договору. (а.с. 22). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку ( штраф, пеня). 20.09.2014 року на адресу позичальника було направлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу № 200180064 від 20.09.2014 р. (а.с. 20) Пунктом 1.5.5 передбачено, якщо банк на основі умов договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Станом на день подання позовної заяви зазначена вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. Таким чином, станом на 30.03.2015 року заборгованість відповідача складає: 27 752,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та складається з - залишку заборгованості за кредитом у сумі 21 632,70 грн.; суми несплачених відсотків за користування кредитом 0,46 грн.; суми комісії за кредитом 6 119,29 грн. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідачкою не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором. Оскільки заборгованість не погашена в добровільному порядку, вона підлягає стягненню за рішенням суду. Стягненню з відповідачки підлягає також судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved