Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що21.03.2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який 22.12.2017 року рішенням Херсонського міського суду було розірвано. У відповідачки в шлюбі народилася дитина від іншого чоловіка у зв`язку з чим він звернувся до суду, де рішенням Херсонського міського суду від 26.04.2017 року його було виключено з актового запису про народження [PERSON] як батька. До вагітності та під час вагітності відповідачки він надсилав їй кошти, які вона в нього просила начебто на лікування та харчування. Оскільки, спочатку він думав, що батьком дитини є він, то надав їй кошти, а саме: 09.06.2016 року - 195 доларів США, 01.07.2016 року - 50 доларів США, 06.07.2016 року - 400 доларів США, 10.11.2015 року - 1000 доларів США, 26.05.2015 року - 148 доларів США, 31.10.2015 року - 100 доларів США, а всього 1893 долари США. Він звернувся до відповідача з вимогою повернути гроші, які він їй пересилав (він є громадянином Великобританії, там постійно працює і кошти відправляв з Великобританії), проте вона відмовилась і тому він змушений звернутися до суду.Згідно курсу валют НБУ 1 долар США коштує 27,796 грн. тобто сума завданих йому збитків складає 1893x27,796=52617,83 грн.Просить судстягнути з відповідачки на його користь кошти в сумі 1893 долари США, що еквівалентно 52 617,83 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2020 року було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує, що відповідачка з позовною заявою не згодна. Зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] 21.03.2015 року було укладено шлюб. [PERSON] до укладення шлюбу була офіційно працевлаштована та отримувала заробітну плату. Однак, на прохання свого чоловіка, [PERSON] , вона звільнилась та займалась лише веденням домашнього господарства. Заробляти гроші, дбати про матеріальне благополуччя сім`ї обов`язок подружжя. Матеріальні потреби забезпечуються не лише працею на виробництві, зайняттям приватною підприємницькою діяльністю, іншими засобами, а й веденням домашнього господарства, працею на присадибній ділянці. Ведення домашнього господарства, виховання дітей, догляд за близькими прирівнюється до праці па виробництві. А, отже, якщо жінка не працює, а займається домашньою працею, то вона також дбає про добробут сім`ї. Посилання позивача на той факт, що він вважав себе батьком дитини, та на цій підставі пересилав грошові кошти є необґрунтованим та безпідставним, оскільки грошові кошти які він пересилав на ведення спільного господарства не є аліментами, а тому не можуть буди предметом стягнення. Позивачем не наведено жодного обґрунтування чи посилання на обставини порушення відповідачем цивільних прав позивача, внаслідок чого останньому були завдані матеріальна шкода або збитки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично просить стягнути з відповідача грошові кошти, які були надані ним для ведення спільного домашнього господарства під час шлюбу. При цьому, слід звернути увагу, що жодною нормою чинного законодавства не передбачена можливість стягнення з одного з подружжя грошові кошти, які надавались та використовувались для ведення спільного господарства. Позивачем не надано доказів щодо звернення останнього до відповідача щодо повернення грошових коштів, а також не обґрунтовано понесення збитків на суму, яка зазначена в позовній заяві. Позивач пересилав грошові кошти, як він зазначає у позовній заяві 31.10.2015року. 26.05.2015 року, 10.11.2015 року на загальну суму 1248 доларів США. Цивільний позов було подано 26.12.2018 року до Херсонського міського суду, тобто після спливу встановленого чинним законодавством строку позовної давності, а тому вказані грошові кошти не підлягають стягненню. Що стосується грошових коштів, які позивач пересилав Відповідачу, а саме: 06.07.2016 року - 400 доларів США, 01.07.2016 року - 50 доларів США, 09.06.2016 року - 195 доларів США, то позивачем на підтвердження зазначених дій, надано в якості доказу лише одну квитанцію на суму 400 доларів США. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 21.03.2015 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , батьком дитини записано [PERSON] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2017 року [PERSON] було виключено з актового запису про народження [PERSON] як батька. 22.12.2017 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] є громадянином Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Позивачем в позовній заяві зазначається, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою ним було надано їй коштина лікування та харчування, а саме:09.06.2016 року - 195 доларів США, 01.07.2016 року - 50 доларів США, 06.07.2016 року - 400 доларів США, 10.11.2015 року - 1000 доларів США, 26.05.2015 року - 148 доларів США, 31.10.2015 року - 100 доларів США, а всього 1893 долари США. Зазначає, що вказані грошові кошти він надсилав відповідачці, оскільки думав, що батьком дитини є він. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З позовної заяви вбачається, що позивач фактично просить стягнути з відповідача грошові кошти, які надавалися ним під час шлюбу з відповідачем на ведення спільного домашнього господарства, Водночас позивачем в повній заяві не наведено жодного обґрунтування порушення відповідачем його цивільних прав, внаслідок чого йому була завдана матеріальна шкода. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно до ч. 4 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Нормами чинного законодавства не передбачено можливості стягнення з одного з подружжя грошових коштів, які надавалися та використовувалися для ведення спільного господарства. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed