Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 19.01.2016р. між сторонами по справі було укладено договір позики в електронній формі на умовах строковості, платності та зворотності. Свої зобов`язання за вказаним правочином позивач виконав у повному обсязі шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 2\~000 грн. Однак, відповідач в порушення умов укладеного договору позики, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення наданих у позику грошових коштів та нарахованих відсотків не виконав, з огляду на що в останнього утворилась заборгованість у сумі 65920 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Станом на час вирішення справи відповідь на відзив від позивача не надходила. У судовому засіданні та згідно наданого письмового відзиву на позов, відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, відповідач вказує на те, що жодних договірних відносин між ним та позивачем не існує, договору позики, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог, він не укладав та грошових коштів від позивача не отримував. Крім того звертає увагу на те, що згідно позовних матеріалів отримувачем грошових коштів по договору позики є молода особа 1974 року народження, у той час як він являється пенсіонером 1954 року народження. Також відмінними є фотозображення відповідача та особи, яка отримала у позику від позивача грошові кошти, не співпадають і серія паспорта. Крім того зазначає, що банківська карта [NUMBER] , на яку позивач перерахував за договором позики 2000 грн. йому не належить, що і підтвердив АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З огляду на наведене відповідач вважає, що жодних зобов`язань із повернення грошових коштів у сумі 2000 грн. у нього перед позивачем немає. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У свою чергу згідно ст..11 коментованого кодексу, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, такими підставами є договори та правочини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , [NUMBER] , з особистого кабінету на веб сайті (https://risk.creditup.com.ua/dmaker/backend/finplugs/pdl/applications) подано заявку для отримання грошових коштів у позику у сумі 2000 грн. на банківську карту [NUMBER] . 19.01.2016р. між ТОВ «Веллфін» (Позикодавець) з однієї сторони та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Орджонікідзевським ГО УМВД України у Дніпропетровській області, ІНН1982120570 (Позичальник) з другої сторони укладено договір №4563, відповідно до п.1.1. якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальникові на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5. цього договору. Відповідно до п.1.2. даного договору, строк дії останнього становить 15 днів, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за договором. Пунктом 1.3. передбачено, що позика надається строком на 15 днів. Згідно п.1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики. Нарахування процентів за користування позикою передбачено у п.1.5. даного правочину та здійснюється: 1,5 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 1,5% від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п.1.2. договору. У відповідності до п.3.1 правочину, Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики та нарахованих процентів на умовах, встановлених даним договором. Крім того із матеріалів справи слідує, що 18.11.2015р. ТОВ «Веллфін» (Довіритель) з однієї сторони та ТОВ «Платежі онлайн» (Повірений) укладено договір доручення №ФБ 211/11, відповідно до якого Довіритель уповноважує Повіреного вчиняти від імені та в інтересах Довірителя наступні дії, а саме: укладати угоди з Банками-еквайрами щодо проведення платежів Клієнтів Довірителя на користь Довірителя; діяти від імені та в інтересах Довірителя щодо здійснення повноважень по вже укладеним договорам з Банками еквайрами; забезпечити здійснення Банками еквайрами платежів Клієнтів Довірителя на користь довірителя за допомогою сервісу Рlaton. Згідно термінів, що використовуються у договорі, сервіс Рlaton це сукупність програмно-технічних та організаційних засобів, процедур та правил, використання яких спрямоване на здійснення платежів від Клієнтів Довірителя на користь Довірителя у межах їх господарських відносин. Згідно наявного у матеріалах справи повідомлення, 19.01.2016р. через систему прийому платежів Рlaton (ТОВ Платежі Онлайн) було проведено успішно видачу займу на сайті CREDITUP.COM.UA 2000 грн. на карту клієнта [NUMBER] (власник карти [PERSON] ). Відповідно до ст..509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Вказані зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу, зокрема, із договорів та правочинів. Відповідно до ст..510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно ст..527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. У відповідності до ст..1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 \~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] є боржником за укладеним 19.01.2016 р. договору позики №4563. Водночас у судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [NUMBER] зареєстрований [PERSON] , 08.04.1954р [INFO] , що підтверджується копією паспорта, копією трудової книжки [PERSON] , копіює пенсійного посвідчення [PERSON] , долучених до матеріалів справи. Також судом встановлено, що серія паспорта [PERSON] (особи, яка подала заявку на отримання позики) не співпадає із серією паспорта [PERSON] 08.04.1954р. (у заявці та договорі позики АН, тоді як у паспорті АК). Крім того фотозображення [PERSON] , яке міститься на заявці про отримання позики відмінне від фотозображення, яке знаходиться у паспорті [PERSON] [INFO] . Відповідно до наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК», карта [NUMBER] на клієнта ( по запиту [PERSON] [NUMBER] ) не відкривалась. На даного клієнта було видано картки: [NUMBER] 26.12.2015, заблокована 28.11.2016р., закрита при пере випуску 14.07.2017р.; [NUMBER] 26.12.2015, заблокована 27.01.2017р. у зв`язку із втратою/крадіжкою. На вказані картки у січні 2016р. не надходило коштів від ТОВ Платіжні Онлайн (Платон). ЕЦП у клієнта відсутній. Аналогічна інформація також міститься у письмовій відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06.05.2019р., наданій на запит відповідача. При цьому слід зазначити, що згідно наданої [PERSON] 08.04.1954р. виписки по рахунку у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 19.01.2016р. кошти на рахунок останнього не надходили. Із наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , [NUMBER] не є тією особою, яка уклала договір позики від 19.01.2016р. та отримала кошти у позику у ТОВ «Веллфін» згідно вказаного договору, з огляду на що в останнього відсутні будь-які зобов`язання щодо повернення таких коштів. При цьому слід зазначити, що відповідно до Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Велфін», які є невід`ємною частиною договору від 19.01.2016р., саме товариство здійснює автоматизовану обробку персональних даних, що включає в себе комплексний аналіз фінансового стану позичальника, за наслідками проведення якої приймається рішення про надання позики. Водночас, товариство має право відмовити заявнику у наданні позики, зокрема, у випадку, якщо надана заявником інформація не є достовірною. У відповідності до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Водночас позивачем, належними та допустимими доказами не доведено особу боржника, наявність договірних зобов`язань відповідача - [PERSON] 08.04.1954р. перед позивачем та отримання ним грошових коштів у позику. Також, позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували особу [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , [NUMBER] . З огляду на наведене, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Веллфін» у повному обсязі. У відповідності до ст..141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed