Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 серпня 2017 року між [PERSON], як Довірителем, та [PERSON], як Повіреним було укладено Договір доручення, відповідно до п. 1.1. якого Повірений зобов'язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні юридичні дії: пошук домоволодіння у Полтавській області для придбання Довірителем у власність; проведення переговорів з потенційним Продавцем домоволодіння щодо істотних умов договору купівлі-продажу майна; підготовка та збір необхідних документів для придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація оформлення, відповідно до чинного законодавства, правочину щодо придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація реєстраційних дій щодо оформлення на Довірителя права власності на домоволодіння. Позивач посилається на те, що станом на 18 вересня 2017 року [PERSON] частково виконала умови Договору доручення від 01 серпня 2017 року, а саме: знайдено домоволодіння [ADDRESS]; проведено переговори з Продавцем домоволодіння - [PERSON] щодо істотних умов договору купівлі-продажу майна; підготовлено та зібрано необхідні документи для придбання Довірителем домоволодіння. Позивач наголошує на тому, що 18 вересня 2017 року отримав від [PERSON] листа, відповідно до змісту якого [PERSON] повідомив, що не має можливості в повному обсязі виконати умови п. 1.1. Договору, а саме: організація оформлення, відповідно до чинного законодавства, правочину щодо придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація реєстраційних дій щодо оформлення на Довірителя права власності на домоволодіння. Відмова [PERSON] від виконання умов договору пояснена тим, що [PERSON], яка є продавцем домоволодіння, фактично ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських побудов в [ADDRESS], та яке розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,36 Га. 08 вересня 2017 року між [PERSON], як Покупцем, та [PERSON], як Продавцем було укладено у простій письмовій формі Договір купівлі-продажу майна, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських побудов в [ADDRESS], та яке розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,36 Га. Того ж числа між Покупцем та Продавцем було підписано відповідний Акт прийому-передачі майна та Продавцем було власноруч написано розписку про отримання від Покупця коштів за зазначене домоволодіння відповідно до умов Договору. Розписка про отримання Продавцем коштів посвідчена сільським головою Маячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Відповідно до п. 3.2.4. Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року, Продавець на вимогу Покупця повинен з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення зазначеного Договору купівлі-продажу майна. Листом від 15 вересня 2017 року Продавець повідомив Покупця про те, що Договір купівлі-продажу майна підписаний сторонами, Продавець отримав грошові кошти відповідно до умов договору, про що було складено Продавцем відповідну розписку, та яку було посвідчено головою Маячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, а також підписано сторонами Акт прийому-передачі домоволодіння, що фактично і відбулося, отже сторони зазначеного Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року фактично виконали його умови в повному обсязі, та як наслідок, Продавець вважає вимоги Покупця щодо необхідності нотаріального посвідчення зазначеного Договору безпідставними та необґрунтованими. Позивач наголошує на тому, що [PERSON] фактично ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі відповідно до чинного законодавства України. [PERSON] позовних вимог не визнала, подала до суду заперечення проти позову та заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності з урахуванням позиції, викладеній у запереченнях проти позову. [PERSON] позовних вимог не визнала, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності відповідно до чинного законодавства України. Згідно ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 01 серпня 2017 року між [PERSON]., як Довірителем, та [PERSON], як Повіреним було укладено Договір доручення, відповідно до п. 1.1. якого Повірений зобов'язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні юридичні дії: пошук домоволодіння у Полтавській області для придбання Довірителем у власність; проведення переговорів з потенційним Продавцем домоволодіння щодо істотних умов договору купівлі-продажу майна; підготовка та збір необхідних документів для придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація оформлення, відповідно до чинного законодавства, правочину щодо придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація реєстраційних дій щодо оформлення на Довірителя права власності на домоволодіння. Станом на 18 вересня 2017 року [PERSON] частково виконала умови Договору доручення від 01 серпня 2017 року, а саме: знайдено домоволодіння [ADDRESS]; проведено переговори з Продавцем домоволодіння - [PERSON] щодо істотних умов договору купівлі-продажу майна; підготовлено та зібрано необхідні документи для придбання Довірителем домоволодіння. Того ж дня 18 вересня 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] листа, відповідно до змісту якого [PERSON] повідомила, що не має можливості виконати умови п. 1.1. Договору, а саме: організація оформлення, відповідно до чинного законодавства, правочину щодо придбання Довірителем домоволодіння у власність; організація реєстраційних дій щодо оформлення на Довірителя права власності на домоволодіння. Зазначена неможливість полягає у тому, що [PERSON], яка э продавцем домоволодіння, фактично ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських побудов в [ADDRESS], та яке розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,36 Га. З урахуванням зазначених обставин, та відповідно до п. 6.1.1. Договору доручення від 01 серпня 2017 року, [PERSON] вважає даний Договір припиненим. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Згідно ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі відмови повіреного від договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. [PERSON] не надано суду доказів вжиття всіх можливих заходів для виконання умов Договору доручення, а також доказів неможливості його виконати. Таким чином суд доходить висновку про неправомірність відмови [PERSON] від виконання умов Договору доручення. Судом встановлено, що 08 вересня 2017 року між Позивачем, як Покупцем, та [PERSON], як Продавцем, було укладено у простій письмовій формі Договір купівлі-продажу майна, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських побудов в [ADDRESS], та яке розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,36 Га. 08 вересня 2017 року між Позивачем та [PERSON] було підписано Акт прийому-передачі майна та нею було власноруч написано розписку про отримання від Позивача коштів за зазначене домоволодіння відповідно до умов Договору. Розписка про отримання [PERSON] коштів посвідчена сільським головою Маячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Відповідно до п. 3.2.4. Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року, Продавець на вимогу Покупця повинен з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення зазначеного Договору купівлі-продажу майна. Згідно матеріалів справи 08 вересня 2017 року Позивачем було вручено [PERSON] вимогу про необхідність з'явитися 11 вересня 2017 року о 09:00 до Новосанжарської державної нотаріальної контори, яка розташована за адресою: Полтавська область, Нові Санжари, площа Перемоги, 11, для нотаріального посвідчення зазначеного Договору купівлі-продажу майна. 11 вересня 2017 року [PERSON] передав Позивачу листа, тобто відповідь на вимогу, від [PERSON], в якому було зазначено, що [PERSON] не має змоги з'явитися до нотаріальної контори у призначену дату та час у зв'язку із захворюванням ніг. Листом від 11 вересня 2017 року Позивач вимагав від [PERSON] повідомити про дату та час, коли вона матимете змогу з'явитися до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення зазначеного Договору купівлі-продажу майна. Листом від 15 вересня 2017 року [PERSON] повідомила Позивача про те, що Договір купівлі-продажу майна підписаний сторонами, вона отримала грошові кошти відповідно до умов договору, про що було складено нею відповідну розписку та яку було посвідчено головою Маячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, а також підписано сторонами Акт прийому-передачі домоволодіння, що фактично і відбулося, отже сторони зазначеного Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року фактично виконали його умови в повному обсязі, та як наслідок, [PERSON] вважає вимоги Позивача щодо необхідності нотаріального посвідчення зазначеного Договору безпідставними та необґрунтованими. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищенаведене, суд вбачає, що [PERSON] фактично ухилилася від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи вищенаведене, судом вбачається, що договір купівлі-продажу майна від 08 вересня 2017 року, укладений між Позивачем та [PERSON] у простій письмовій формі, сторони домовилися щодо усіх істотних умов цього договору, що підтверджується письмовими доказами, доданими до позовної заяви, і відбулося повне виконання договору купівлі-продажу щодо передачі грошових коштів та майна, але [PERSON] фактично ухилилася від його нотаріального посвідчення, що вбачається з листів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Outcome: approved