Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з уточненою позовною заявою до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 265 нп від 25 квітня 2013 року у сумі 66892,83 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 265 нп від 25 квітня 2013 року у сумі 66892,83 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 265 нп від 25 квітня 2013 року у сумі 66892,83 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 265 нп від 25 квітня 2013 року у сумі 66892,83 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2013 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 265нп, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 35000 грн. терміном на 24 місяці зі сплатою 50 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на умовах строковості, зворотності та цільового використання. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], КС «Імперіал ЛТД» з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки №265нп/1, №265нп/2, №265нп/3, №265нп/4, відповідно. Однак відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором кредиту систематично порушує, не доплачує відповідні до сплати суми, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 24.10.2016 склала 66892,83 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі [PERSON] Просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у його письмовому запереченні проти позову та з урахуванням проведеної почеркознавчої експертизи. В письмовому запереченні проти позову [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що між нею та відповідачем договір кредитної лінії №265нп від 25.04.2013 не укладався, підписи в ньому та договорах поруки їй не належать та про наявність кредитного договору вона дізналася лише після отримання копії позову. Відповідач вважає, що договори поруки є припиненими, так як позивач звернувся до суду з позовом до поручителів після закінчення шестимісячного строку після настання строку виконання основного зобов'язання (а.с.163-164). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В письмовому запереченні [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити. Вважає, що договір поруки №265нп/1 від 25.04.2013 є припиненим, так як кредит видавався [PERSON] строком на 24 місяця з останньою датою платежів - 25.04.2015. Позивач звернувся до суду 11.03.2016, тобто лише через 320 днів від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Тому так як позивач не звернувся з вимогою до неї як поручителя у шестимісячний строк після настання строку виконання основного зобов'язання, порука є припиненою відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (а.с.53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. В задоволенні позову просила відмовити на підставі проведеної почеркознавчої експертизи. В письмовому запереченні [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити. Вважає, що договір поруки №265нп/2 від 25.04.2013 є припиненим, так як кредит видавався [PERSON] строком на 24 місяця з останньою датою платежів - 25.04.2015. Позивач звернувся до суду 11.03.2016, тому порука є припиненою відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (а.с.165-166). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву або заперечення проти позову до суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. В задоволенні позову просила відмовити на підставі проведеної почеркознавчої експертизи. В письмовому запереченні проти позову [PERSON] зазначила, що вимоги викладені в позовній заяві необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки між нею та відповідачем договір поруки не укладався, підпис в договорі поруки №265нп/4 від 25.04.2013 в графі «Поручитель» виконаний не нею, а іншою особою, тобто є підробленим. Вважає, що зазначений договір поруки є припиненим, так як дата останнього платежу згідно графіку платежів - 25.04.2015. Строк пред'явлення вимоги до поручителів, встановлений ст. 559 ЦК України в 6 місяців на момент пред'явлення позову (11.03.2016), сплинув, тому вимоги про стягнення коштів з поручителів задоволенню не підлягають (а.с.168-169). Зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду справи, суд відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 25.04.2013 між позивачем КС «Імперіал ЛТД» (далі - Кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (далі - відповідач -1, позичальник) було укладено договір кредитної лінії №265нп (далі Договір). Згідно п. 1.1. Договору позивач надає [PERSON] кредитну лінію з лімітом у сумі 35000 грн., в межах якої позичальник може отримувати будь - які суми кредиту та зобов'язується повертати їх на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до п. 2.1 Договору кредит надається строком на 24 фактичних місяці від дати отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Кредитодавець зобов'язується надати позичальнику всю суму кредиту або перший транш за кредитом не пізніше 3 банківських днів від дати підписання Договору. Кожен наступний транш в рамках кредитної лінії здійснюється кредитодавцем на користь позивальника за попередньою письмовою заявою останнього протягом 30 банківських днів з моменту надходження такої заяви (із урахуванням дотримання вимог п.3.1 цього Договору). Згідно п. 2.3. - 2.4. Договору Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього Договору. Кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Згідно п. 2.5 Договору датою отримання кредиту вважається дата видачі усієї суми кредиту або суми першого траншу за кредитом через касу Кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідних сум з рахунку Кредитодавця. Датою повернення кредиту, так само як і датою фактичної сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. За умовами Договору за користування кредитом Кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату (проценти) в розмірі 50% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості Позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії. Залишок заборгованості Позичальника по кредиту у будь-який момент не може перевищувати суми, вказаної в п.1.1. Договору в якості ліміту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня за датою його отримання та включаючи дату повернення (п.п.3.1., 3.2.). Відповідно до п.3.4 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є Додатком до цього Договору. У випадку надання кредиту траншами сторони зобов'язуються вносити відповідні зміни у графік платежів шляхом підписання додаткового договору в день надання кожного наступного траншу. Сторони узгодили, що в першу чергу сплачуються всі нараховані проценти, а у разі відсутності заборгованості по процентах погашається сума кредиту (п. 3.6. Договору). Крім того, відповідно до п.п. 3.7. -3.8. Договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит може за рішенням Кредитного комітету визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 100% річних від суми залишку кредиту Відповідно до п. 2.3. Договору відповідач зобов'язався повернути фактично отримані суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього Договору. Згідно п. 5.1.3. Договору відповідач - 1 зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. Відповідно до графіка платежів за кредитним договором № 265нп від 25.04.2013 боржник [PERSON] зобов'язалася сплачувати кредит та відсотки за кредитом щомісяця, починаючи з 27.05.2013. Останній платіж - 25.04.2015. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредитної лінії №265нп 25.04.2013 між [PERSON] (поручитель -1) з однієї сторони, КС «Імперіал ЛТД» (кредитор) з другої сторони та [PERSON] (боржник), з третьої сторони було укладено договір поруки №265нп/1. Також в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредитної лінії №265нп 25.04.2013 між [PERSON] (поручитель -2), з однієї сторони, КС «Імперіал ЛТД» (кредитор), з другої сторони, та [PERSON] (боржник), з третьої сторони, було укладено договір поруки №265нп/2. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредитної лінії №265нп 25.04.2013 між [PERSON] (поручитель -3), з однієї сторони, КС «Імперіал ЛТД» (кредитор), з другої сторони та [PERSON] (боржник), з третьої сторони, було укладено договір поруки №265нп/3. Крім того, 25.04.2013 між [PERSON] (поручитель -4) з однієї сторони, КС «Імперіал ЛТД» (кредитор), з другої сторони, та [PERSON] (боржник), з третьої сторони, було укладено договір поруки №265нп/4. Дані договори поруки мають аналогічні умови. Так, відповідно до п. 1.1 Договорів поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 265нп від 25.04.2013, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно п.2.1 Договорів поруки у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому Договорами поруки. Пунктами 3.1, 3.2 Договорів поруки передбачено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обзязі, що й боржник. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договорів поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2 цього Договору, не пред'явить вимогу до поручителя. Згідно п. 5.2 Договорів поруки спори в рамках Договорів поруки, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів, вирішуються у встановленому законодавством України порядку за знаходженням кредитора. Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Статтею 21 цього Закону передбачена господарська діяльність кредитної спілки, яка полягає, зокрема, у наданні кредитів своїм членам і залученні на договірних умовах внесків (вкладів) своїх членів на депозитні рахунки. Провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ст. 627 ЦК України обрала для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, і уклала договір на запропонованих вказаних кредитною спілкою умовах. Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать їх підписи в кредитному договорі. Доводи [PERSON], викладені нею у письмовому запереченні, є необгрунтованими, так як [PERSON] добровільно звернулася до позивача із заявою про надання кредиту (у вигляді кредитної лінії) від 25.04.2013 та з умовами кредитування ознайомилася, погодилася і визнала їх прийнятними для себе, про що свідчить її підпис у заяві (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до КС «Імперіал ЛТД» із заявами про видачі їй чергових траншів кредитної лінії №265нп від 25.04.2013, а саме 25.04.2013 - у розмірі 33000 грн., а 31.12.2014 - у розмірі 10351,89 грн. (а.с.12). Отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] також підтверджується видатковим касовим ордером від 25.04.2013, згідно якого остання отримала 33000 грн. (а.с.101). [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору № 265нп від 25.04.2013 та графіком платежів за Договором, про що свідчить її підпис в ньому (а.с. 5-6). Таким чином, волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто з боку відповідача -на отримання кредиту, а з боку позивача -на повернення виданих коштів і отримання прибутку у вигляді плати за користування кредитом. Поряд з цим, сторони також погодили між собою відповідальність сторін, яка настає при невиконанні ними умов договору. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем -1, порушено умови Договору та графік погашення кредиту й сплати процентів, внаслідок чого станом на 24.10.2016 сума заборгованості за Договором склала 66892,83 грн., а саме: основна сума боргу - 27400 грн., заборгованість зі сплати відсотків - 39492,83 грн., що підтверджується відповідним розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № 265нп від 25.04.2013 (а.с.146-147). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] припустилася порушення умов кредитного договору та не виконала свої зобов'язання за договором належним чином. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Що стосується вимог позивача до поручителів, суд зазначає таке. Згідно з ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договір кредитної лінії №265нп від 25.04.2013 було укладено на 24 фактичні місяці від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу, кредит [PERSON] отримала 25.04.2013 в сумі 33000 грн., отже відповідач - 1 останню суму за договором мав сплатити 25.04.2015 згідно Графіка платежів. З розрахунку заборгованості за Договором вбачається, що в останнє позичальником сплату за кредитом було здійснено 14.10.2014, а процентів - 09.02.2016, при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю. Отже, суд дійшов до висновку, що договори поруки не можуть вважатися припиненими, оскільки КС «Імперіал ЛТД» пред'явив вимоги до поручителів в межах строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителів позивач звернувся 12.03.2016 про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с.29). Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.12.2016 було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено сектору технічних досліджень документів та почерку Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу. На виконання зазначеної ухвали суду до Новопсковського районного суду Луганської області 23.05.2017 надійшов висновок експерта №19/113/6-4/9е від 22.03.2017, відповідно до якого підпис від імені [PERSON], розташований в договорі поруки № 265 нп/2 від 25.04.2013 в графі «Поручитель» перед прізвищем «[PERSON].», виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис від імені [PERSON], розташований в договорі поруки № 265 нп/4 від 25.04.2013 в графі «Поручитель» перед прізвищем «[PERSON].» виконаний не [PERSON], а іншою особою. Для проведення почеркознавчої експертизи сектору технічних досліджень документів та почерку Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу було надано такі документи: 1. Договір поруки № 265 нп/2 від 25.04.2013 на 1-му аркуші. 2. Договір поруки № 265 нп/4 від 25.04.2013 на 1-му аркуші. 3. Експериментальні зразки підпису [PERSON], виконані на 10-ти аркушах паперу формату А-4, пишучим приладом барвником синього кольору. 4. Експериментальні зразки підпису [PERSON], виконані на 10-ти аркушах паперу формату А-4, пишучим приладом барвником синього кольору. 5. Вільні зразки підпису [PERSON], які містяться в наступних документах: квитанції № 11 від 13.01.2014 на 1-му аркуші, талоні реєстрації місця проживання в Україні від 15.11.2012 на 1-му аркуші, акті матеріально-побутового обстеження по Новорозсошанській сільській раді Новопскавського району Луганської області на мешканця села Новорозсош [PERSON] - 1960 р.н. на 1-му аркуші, акті матеріально- побутового обстеження по Новорозсошанській сільській раді Новопскавського району Луганської області на мешканця села Новорозсош [PERSON] - 1975 р.н. на 1-му аркуші, акті матеріально-побутового обстеження по Новорозсошанській сільській раді Новопсковського району Луганської області на мешканця села Новорозсош [PERSON]- 1969 р.н. на 1-му аркуші. 6. Вільні зразки підпису [PERSON], які містяться у наступних документах: заяві на переказ готівки № 81 від 04.02.2013 на 1-му аркуші, заяві на переказ готівки № 197 від 07.05.2013 на 1-му аркуші, заяві на переказ готівки № 136 (дублікат) від 06.08.2013 на 1-му аркуші, квитанції № 83 (дублікат) від 04.02.2013 на 1-му аркуші, заяві на переказ готівки № 104 від 05.07.2013 на 1-му аркуші. Даний висновок експерта є належним, достовірним та допустимим доказом, є повним та не викликає у суду сумнівів в його правильності та повноті. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки останні не укладали договори поруки № 265нп/4 від 25.04.2013 та №265/2 від 25.04.2013 відповідно, а тому не є поручителями за договором кредитної лінії № 265нп від 25.04.2013. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з клопотаннями про призначення почеркознавчої експертизи не звертались, питання про дійсність підписів в договорі кредитної лінії № 265нп від 25.04.2013 та договорах поруки №265нп/1 і 265нп/3 не ставились. Суд не приймає доводи представника позивача про те, що у висновку експерта №19/113/6-4/9е від 22.03.2017 є розбіжності з висновком експерта №19/113/6-4/100е від 04.11.2016 за результатами експертизи, проведеної у цивільній справі ЄУ №420/737/16-ц, оскільки суд не має сумнівів у достовірності результатів експертизи та висновок експерта за результатами експертизи, проведеної в іншій цивільній справі стосовно підписів у інших договорах, не стосується предмета розгляду даної справи. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» підлягають задоволенню частково, а саме на користь позивача солідарно з [PERSON] та [PERSON] та солідарно з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №265нп від 25.04.2013 у розмірі 66892,83 грн. В задоволенні позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Отже, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 275,60 грн.

Outcome: partial