overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із відповідачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. 11 лютого 2009 року їх попередній шлюб було розірвано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 20, тому вважає, що строк для примирення надавати не потрібно. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 березня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей, повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком яких є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітнього сина вирішено, він залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із відповідачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ГЛЕБА, [INFO], батьком якого є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітнього сина вирішено, він залишається проживати із матір,ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із відповідачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітнього сина вирішено, він залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із \~відповідачкою. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ЯРОСЛАВА, [INFO], батьком якого є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітнього сина вирішено, він залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із позивачем. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітнього сина вирішено, він залишається проживати із батьком. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із позивачем. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку МІЛЕНУ, [INFO], батьком якої є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір»ю. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, які привели до відчуженості. Вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із матір,ю, а він буде допомагати. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явився, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не явилася, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу заперечувала. За її клопотанням судом було надано строк для примирення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 вересня 1993 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], батьком якої є позивач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Славутицького міського суду за клопотанням відповідача, сторонам було надано строк для примирення, проте, це до позитивних наслідків, а саме примирення сторін, не привело. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір,ю. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2016 року та його право зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована колишня власниця квартири відповідач [PERSON] та члени її сімї, чоловік [PERSON], донька [PERSON] та зять [PERSON] Після набуття ним права власності на квартиру, жодних договорів із відповідачем [PERSON] про порядок користування ним квартирою між ними не укладалося, добровільно відповідачі знятися з реєстрації відмовляються, а тому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомля лися належним чином. Надали заяіву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 5541 від 28 листопада 2016 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 28 листопада 2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Згідно довідки Комунального підприємства ЖЕК № 1 № 1830 від 28 листопада 2016 року слідує, що: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [INFO] по теперішній час. Із спірної квартири відповідачі виїхали добровільно, одразу після продажу квартири 28 листопада 2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України слідує, що: «Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України слідує, що: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Пунктом 1 частиною 1 статті 346 ЦК України визначено, що: «Право власності припиняється у раз і відчуження власником свого майна». Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] продала спірну квартиру та ні вона, ні її члени сімї, що зареєстровані у вказаній квартирі не проживають в ній, добровільно виїхали після продажу квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved