Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позвом про встановлення юридичного факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі права власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності [PERSON] на квартиру встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яке ухвалене 08.02.2005 року по справі № 2-1330/2005. Вказана судова справа розглядалась за позовом [PERSON] до відповідачів які були її дітьми та одночасно спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме до доньки [PERSON] та сина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] помер [PERSON] ( [INFO] ), якого поховала [PERSON] , що підтверджується договором на організацію та проведення похорон № 00-004 з ритуальним підприємством ПП [PERSON] . [PERSON] був зареєстрований на день смерті в квартирі. [INFO] померла [PERSON] ( [INFO] ), яка також була постійно була зареєстрована та проживала в Квартирі. [PERSON] ( [INFO] ), в зв`язку із тим, що фактично проживала із спадкодавцем своєю матір`ю [PERSON] на час її смерті, вважається такою, що прийняла спадщину. Зміна прізвища з [PERSON] на « [PERSON] » підтверджується Свідоцтвом про шлюб, яке видане повторно 14 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі ВДРАЦС головного територіального управління юстиції у Запорізької області, актовий запис № 282. Позивач зазначає, що він, як чоловік [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем прийняв спадщину, яка складається з квартири та я є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини та заведення спадкової справи щодо майна померлої [INFO] дружини - [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , але отримав роз`яснення про те, що його проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами та нотаріус порадив мені звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем. В зв`язку із викладеним Позивач звернувся із заявою про встановлення факту родинних відносин між померлою власницею квартири - [PERSON] та [PERSON] тому, що на цей час у нього не збереглося Свідоцтво про народження останньої, із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, на момент її смерті із вимогою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, як чоловік [PERSON] та спадкоємець першої черги. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі. Представники відповідача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду та на підставі норм права. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі права власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Також право власності [PERSON] на квартиру встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, яке ухвалене 08.02.2005 року по справі № 2-1330/2005. Вказана судова справа розглядалась за позовом [PERSON] до відповідачів які були її дітьми та одночасно спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме до доньки [PERSON] та сина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 151, від 10.01.2014 року. Його поховала [PERSON] , що підтверджується договором на організацію та проведення похорон № 00-004 з ритуальним підприємством ПП [PERSON] . [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який знаходиться в матеріалах спадкової справи, яка заведена після його смерті в Другій Запорізькій державній нотаріальній конторі № 65/2014 року та копія якої була витребувана судом. З заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася його сестра [PERSON] , яка також проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Інщі особи не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видане 19 вересня 2019 року Запорізьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 1109. [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала в спірній квартирі. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з викладеного, [PERSON] , в зв`язку із тим, що фактично проживала із спадкодавцями - своєю матір`ю [PERSON] та братом - [PERSON] на час їх смерті, вважається такою, що прийняла спадщину. Зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] » підтверджується Свідоцтвом про шлюб, яке видане повторно 14 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі ВДРАЦС головного територіального управління юстиції у Запорізької області, актовий запис № 282. Позивач є чоловіком [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем, прийняв спадщину, яка складається з квартири та я є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини та заведення спадкової справи щодо майна померлої [INFO] дружини - [PERSON] ( [INFO] ), яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , але отримав роз`яснення про те, що моє проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами та нотаріус порадив мені звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем. Доказом постійного проживання Позивача разом із [PERSON] є довідка об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Трансформаторщик-8» № 8/88 від 02.03.2020 року, відповідно до якої, [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 18 січня 1970 року по день смерті [INFO] . Спільно з нею проживав без реєстрації її чоловік [PERSON] . Вказана довідка була надана Позивачем до позовної заяви. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд приходить до висновку про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Цей факт також підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , яке було видано 17 травня 1961 року Консульством СРСР в Карп - МарксШтадте, номер актового запису № 188 та копія якого знаходиться в спадковій справі, яка була заведена в Другій Запорізькій Державній нотаріальній конторі після смерті її батька [PERSON] , отже факт родинних відносин між заявником та померлою як між онуком та бабусею є підтвердженим. Таким чином, заявлені вимоги Позивача в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими, оскільки надані до матеріалів справи докази достовірно свідчать про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , тому вони підлягають задоволенню. Щодо встановлення факту постійного проживання Позивача з [PERSON] на момент відкриття спадщини, на момент її смерті суд встановив, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в квартирі. Прийняла спадщину у вигляді Квартири відповідно до статті 1268 ЦК України. Вказана обставина підтверджується Довідкою за № 8/88 від 02 березня 2020 року, яка видана Головою правління ОСББ «Трансформаторщик - 8». Відповідно до довідки, [PERSON] [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 18 січня 1970 року по день смерті [INFO] в ОСББ «Трансформаторщик - 8» м. Запоріжжя. Спільно з нею проживав без реєстрації її чоловік [PERSON] з 2007 і по 17 вересня 2019 року. В зв`язку з тим, що місце проживання Позивача зареєстроване за іншою адресою - [ADDRESS] , нотаріус відмовився визнавати те, що Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, тому, що фактично проживав із спадкодавцем. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За роз`ясненнями, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року за змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з наведених положень цивільного законодавства і роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, прийняття спадщини визначається не фактом перебування на реєстраційному обліку разом із спадкодавцем, що само по собі не породжує цивільних прав, а фактом спільного проживання, що прямо випливає із значення дієслова проживати. Саме спільне проживання із спадкодавцем і є способом прийняття спадщини, коли спадкоємець, що продовжує мешкати в тому ж житлі, де проживав разом із спадкодавцем на момент смерті, вчиняє дії, які дають всі підстави вважати, що спадкоємець відноситься до спадкового майна як до свого власного. Позивач не заявляв про відмову від спадщини, з 2007 року фактично мешкає за адресою [ADDRESS] та в зв`язку із цим фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Щодо визнання права власності на спадкове майно за Позивачем, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст. 16 Цивільного кодексу України засобом захисту свого права є визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спадкова справа після смерті власниці квартири [PERSON] не заводилась. З нею фактично проживали та були зареєстровані в квартирі її діти. Після смерті її сина, [PERSON] , прийняла спадок його сестра - [PERSON] , яка фактично проживала з ним в квартирі на час його смерті. Інщі особи з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори. На час смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з нею фактично проживав її чоловік, який є Позивачем по справі - [PERSON] . На підставі викладеного, суд задовольняє позовну вимогу про визнання за Позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , враховуючи те, що інщі спадкоємці майна відсутні. Оскільки, позивачем доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, суд приходить до висновку, що позовна заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved