Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що [INFO] в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, помер [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло: домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], що складається з житлового будинку та господарських споруд (надалі - Домоволодіння), яке належало спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п'яти включно. Крім того, [PERSON], за час свого життя, 22 лютого 2011 року склав заповіт, у відповідності до якого [PERSON] заповів йому все своє майно. В зв'язку з цим, він звернувся до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус повідомив його про те, що не може видати свідоцтво про право на спадщину так як коло спадкоємців, які прийняли спадщину після кожного померлого різне, крім того вони не оформивши юридично своїх прав, ставали спадкоємцями після своєї смерті. Також дружина власника будинку - [PERSON] за життя мала право на ? частку житлового будинку, який набули вони з чоловіком під час шлюбу, але свою частку вона юридично не оформила і в реєстрі прав власності КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» не зареєструвала Вищевказане Домоволодіння належало на праві особистої приватної власності виключно [PERSON], і не входило до складу спільного майна подружжя, набутого за час життя. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, що виключає спадкування майна, що входило до складу спадщини, за законом. Тому він просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., сараю «Б», сараю «В», підвалу «Г», вбиральні «Д», паркану №1, водо колонки «І» після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, оскільки жодних претензій майнового характеру щодо спадщини вона не має. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, видане Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області [INFO], актовий запис про смерть за № 468 (а.с. 6) [INFO] помер [PERSON]. До складу спадщини увійшли всі права та обов'язки [PERSON], а саме домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Судом встановлено, що домоволодіння належало [PERSON] на праві особистої приватної власності, оскільки у відповідності до ст. 24 КпШС (норма якого діяла на момент набуття права власності на домоволодіння), належало до одруження [PERSON], про що свідчить договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, посвідченого Першою криворізькою державною нотаріальною конторою 11.09.1962 року за р-р 2-6-110 (а.с. 10-11), та акту готовності №497 (а.с. 12) від 14 жовтня 1977 року. Отже, оскільки Домоволодіння належало на праві особистої приватної власності виключно [PERSON], і не входило до складу спільного майна подружжя, набутого за час життя, - позивач має право на спадкування за заповітом в цілому всього домоволодіння, оскільки являється єдиним спадкоємцем за заповітом, що виключає спадкування майна, що входило до складу спадщини, за законом. Частина 1 статті 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка позов визнала в повному обсязі, суд приймає визнання позову відповідачкою, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved