Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду, зазначивши , що в листопаді 2006 року було ліквідовано колективне підприємство районний міжгосподарський комбінат сільського комунального господарства «Райсількомунгосп», що був розташований в с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул. Будівельників, 32. За цією адресою під літерою «Ж» розташований шлакоблочний цех, площею 164 кв.м., побудований в 1989 році КП «Райсількомунгосп». Під час ліквідації підприємства, 8 липня 2004 року, шлакоблочній цех був придбаний позивачем [PERSON] за договором купівлі-продажу № 01/09, укладений з ліквідатором [PERSON] З цього часу позивач відкрито,безперервно володіє вказаною нерухомістю, підтримуючи будівлю в належному стані, в тому числі, здійснюючи капітальний ремонт, утримує прилеглу до будинку територію та підїздні шляхи. В звязку з тим, що договір купівлі-продажу шлакоблочного цеху залишився нотаріально не оформленим, позивач позбавлений можливості укласти договір оренди земельної ділянки під цехом з відповідачем Олександрівською селищною радою Олександрівського району Донецької області. Позивач посилається, що по обєктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, для оформлення права власності, одним з документів є висновок про технічний стан будинку - технічний паспорт, складений БТІ. Технічний паспорт на будівлю виготовлений 18 грудня 2016 року, тому позивач вважає, що будівля побудована з дотриманням вимог закону та знаходиться у доброму технічному стані. Позивач вказує, що він є власником будівлі шлакоблочного цеху за правом набувальної давності, бо добросовісно володіє чужим майном більше десяти років і продовжує ним володіти, тому просить визнати за ним це право в судовому порядку. Позивач , будучи належним чином повідомленим,в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що будівля шлакоблочного цеху побудована ще в 1974 році КП «Райсількомунгоспом» , на неї виготовлений технічний паспорт, тому цей цех не є самочинно збудованим та відповідає будівельним нормам за технічним станом. [PERSON] є добросовісним набувачем майна, відкрито користується будівлею більше ніж 10 років, але зареєструвати право власності не може через ліквідацію юридичної особи колишнього власника будівлі. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову та підтверджує обставини придбання та володіння позивачем спірної будівлі шлакоблочного цеху. Так, представник відповідача зазначив, що в с.м.т Олександрівка, вул. Будівельників, 32, розміщено комплекс виробничих будівель колишнього КП «Райсількомунгосп», серед яких є шлакоблочний цех, площею 164 кв. м. Вказана будівля побудована у 1989 році господарським способом. Під час ліквідації «Райсількомунгоспу»,зазначену будівлю було придбано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. З цього часу він є володільцем придбаного майна, доглядає будівлю та територію навколо неї. Земельна ділянка під будівлею перебуває у колективній власності територіальної громади. Через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на будівлю, селищна рада позбавлена можливості передати земельну ділянку під будівлею у власність чи в оренду позивачеві для її обслуговування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази, встановив наступне. За договором купівлі-продажу № 01/09 від 8 липня 2004 року Районний міжгосподарський комбінат сільського комунального господарства «Райсількомунгосп», що розташований в с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області , в особі арбітражного керуючого - ліквідатора [PERSON] , продав [PERSON] будівлю шлакоблочного цеху за адресою в с.м.т. Олександрівка ,вул.Будівельників, 32Б .( а.с. 23) Того ж дня, 8 липня 2004 року [PERSON] сплатив за придбану будівлю 1750 грн. ( а.с. 21,22). За актом прийому - передачі від 8 липня 2004 року відбулась передача придбаної покупцем будівлі( а.с. 24). 1 листопада 2006 року колективне підприємство районний міжгосподарський комбінат сільського комунального господарства «Райсількомунгосп» припинено за судовим рішенням. Рішенням виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 21 грудня 2016 року № 85 « Про впорядкування нумерації будинків, уточнення та присвоєння поштових адрес в с.м.т Олександрівка», виробничому будинку - шлакоблочний цех за адресою : с.м.т. Олександрівка, вул. Будівельників, 32, присвоєно адресу: смт. Олександрівка ,вул. Будівельників,32 «Ж», замість 32 «Б».( а.с. 10). 18 грудня 2016 року Олександрівським БТІ виготовлено технічний паспорт на будівлю шлакоблочного цеху за адресою : смт. Олександрівка, вул. Будівельників, 32 Ж. Позивач посилається на те, що він отримав будівлю шлакоблочного цеху за договором купівлі-продажу від 2004 року, який не був нотаріально зареєстрований , сплативши гроші за придбане майно та з цього часу добросовісно володіє спірним майном більше десяти років і продовжує ним володіти, тому вважає, що він є власником майна за набувальною давністю. Судом враховано, що за ч. 1 ст. 344 ЦК України , особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом\~десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законність обєкту володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність. Наданими письмовими доказами ( договір купівлі продажу від 8 липня 2004 року, акт прийому-передачі , накладна та квитанція від 8 липня 2004 року про сплату продавцю обумовленої в договорі суми) встановлено, що позивач володіє будівлею шлакоблочного цеху з 8 липня 2004 року, отже, наявна давність володіння. Актом комісії від 12 квітня 2017 року та листом голови Олександрівської селищної ради № 02-27/339 від 18 квітня 2017 року підтверджено відкритість та безперервність володіння позивачем будівлею шлакоблочного цеху протягом всього часу. Представник відповідача також не заперечує вказану обставину. Що стосується обєкту володіння судом встановлено наступне. За даними Олександрівського БТІ дані щодо реєстрації права власності на будівлю шлакоблочного цеху відсутні. Є посилання, що ,відповідно до даних архівної справи, відділ ДВС в січні 2003 року замовив БТІ техдокументацію на арештоване майно «Райсількоммунгоспу» , в тому числі, на будівлю шлакоблочного цеху. Крім того, Олександрівським БТІ, із архіву, надано незавірені копії довідок колишнього керівництва «Райсількоммунгоспу» про те, що на балансі цього підприємства знаходиться шлакоблочний цех, на який відсутня техдокументація. Шлакоблочний цех побудований у 1974 році. ( а.с.35). Суд враховує, що за вимогами ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. До завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно, право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. За довідкою в.о. начальника відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, земельна ділянка, що розташована під спірною будівлею відноситься до земель комунальної власності Олександрівської селищної ради. Ця земельна ділянка у користування або власність не надавалась( а.с. 39). Таким чином, дані щодо прийняття в експлуатацію спірного майна відсутні. На доказ цієї обставини суду надано лише технічний паспорт , виготовлений у грудні 2016 року. ( а.с 11-14). Земельна ділянка під будівництво спірної будівлі не виділялась. За таких обставин будівля шлакоблочного цеху не є придатним для володіння майном, ця споруда не є обєктом нерухомості, прийнятим в експлуатацію, право на яке зареєстровано в установленому порядку, тому набуття права власності за давністю володіння на таке майно неможливе. Крім того, враховуючи положення\~статтей 335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), тобто у позивача відсутні підстави для володіння майном та набуття права власності. Натомість позивач посилається на наявність певних підстав для набуття права власності на спірну будівлю , а саме: договір купівлі-продажу та обставини сплати позивачем обумовленої сторонами вартості будівлі. Отже,наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє можливості набути право власності на таке майно у позасудовому порядку. З урахуванням вищенаведеного ,підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed