overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 17000 грн., як отримані за договором позики. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2014 р. відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 21000 грн. та зобов'язався повернути до 15 лютого 2015 р., про що власноруч написав розписку. Після настання строку виплати 15 лютого 2015 р. зобов'язання з виплати не виконав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і є всі підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі - 17000 грн. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти та на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача до закінчення навчання, тобто до 26 червня 2015 року, мотивуючи тим, що відповідач спроможний надавати йому таке утримання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача до закінчення навчання, тобто до 26 червня 2015 року, оскільки він навчається на четвертому курсі у Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі І рівня акредитації по спеціальності «Розробка програмного забезпечення», форма навчання денна, і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає. Відповідач позов визнав і пояснив, що на стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку він згодний. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком позивача - [PERSON], [INFO]. Позивач є повнолітнім та продовжує навчання на четвертому курсі у Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі І рівня акредитації по спеціальності «Розробка програмного забезпечення», форма навчання денна, і тому потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим позивач та його представник просять суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно на його користь на його утримання до дня закінчення навчання - 26 червня 2015 року, мотивуючи тим, що відповідач спроможний надавати йому таке утримання. А відповідач в судовому засіданні не заперечуючи цього визнав позов в повному обсязі та погодився, щоб із нього були стягнуті аліменти нам користь позивача в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 199 СК передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть її надавати, а ч. 2 ст. 200 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, а мати позивача працює, і вона має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу, і в судовому засіданні було встановлено, що відповідач може надавати таку допомогу в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку. На підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір - на користь держави; витрати на правову допомогу, понесені позивачем - на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти та на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача до закінчення навчання - до [INFO] року, мотивуючи тим, що відповідач спроможний надавати йому таке утримання. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вказавши, що позовні вимоги заявлені до нього він визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком позивача - [PERSON], [INFO]. Позивач є повнолітнім та продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання у Таращанському державному технічному та економіко-правовому коледжі, і тому потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно на його користь на його утримання до дня закінчення навчання - до [INFO] року, мотивуючи тим, що відповідач спроможний надавати йому таке утримання. А відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та погодився, щоб із нього були стягнуті аліменти нам користь позивача в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 199 СК передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть її надавати, а ч. 2 ст. 200 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, а мати позивача працює, і вона має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу, і в судовому засіданні було встановлено, що відповідач може надавати таку допомогу в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. На підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним правом власності на будинок №28 по вул. Кооперативна м. Лисичанська Луганської обл., шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння; копія домової книги; довідка про склад сімї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; довідка голови вуличного комітету. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.10.1993 р. є власником будинку №28 по вул. Кооперативна м. Лисичанська Луганської обл. 14 січня 2011 року за проханням своєї доньки [PERSON] у звязку зі сімейними обставинами позивач зареєстрував її за вищевказаною адресою, але з часу реєстрації та по теперішній час відповідачка за зазначеною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує, однак залишилась зареєстрованою у будинку, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 20.07.1985 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у райвідділі ЗАГСу м. Тараща Київської області, актовий запис № 65. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на сімейні відносини, різні характери. Шлюбні відносини фактично припинені з 30.12.2019. Тому, позивач просить розірвати шлюб між подружжям. В судове засідання позивач не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте в прохальній частині позовної заяви просить про розгляд справи без його участі. У разі нез`явлення у судове засідання відповідачки не заперечує проти винесення заочного рішення. Крім того, просить залишити за ним судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 20.07.1985 було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] у райвідділі ЗАГСу м. Тараща Київської області, актовий запис № 65. Від даного шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по сплаті судового збору суд, за проханням позивача, залишає за ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 22.09.2012 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 68. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на сімейні відносини, різні характери. Шлюбні відносини фактично припинені. Тому, позивач просить розірвати шлюб між подружжям. В судове засідання позивач не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22.09.2012 було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 68. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання немає. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по сплаті судового збору суд, за проханням позивача, залишає за ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 30.05.1987 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини фактично припинені. Тому, позивач просить розірвати шлюб між подружжям. В судове засідання позивач не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте в позовних вимогах просить розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 30.05.1987 було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] у виконавчому комітеті Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сплачений судовий збір, за проханням позивача, суд залишає за ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 05.04.2013 року помер його дід [PERSON] у м.Гірське Попаснянського району Луганської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м.Гірське, вул. 8-го Березня, буд.16. За життя спадкодавець склав заповіт на імя свого сина [PERSON], який є батьком позивача. Батько позивача [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача шляхом подання письмової заяви. Враховуючи, що протягом певного часу перебував на тимчасово окупованій території та не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] міської ради відповідно до наданої заяви справу просив розглянути без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 05 квітня 2013 року у смт. Тошківка Луганської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.10). Постійним місцем проживання спадкодавця є м.Гірське Луганської області, вул. 8 го Березня, буд. 16, що підтверджується копією домової книги (а.с.27-29). Отже місцем відкриття спадщини згідно\~ст. 1221 ЦК України\~є м. Гірське Попаснянського району Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з будинку за адресою: вул. 8-го Березня у м. Гірське Луганської області (а.с.11). Позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги після смерті діда [PERSON], що підтверджується копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.9), та відсутністю інших спадкоємців за законом, що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.4). Позивач своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини через проведення на території Луганської області антитерористичної операції, внаслідок чого він був позбавлений можливості приїхати за місцем відкриття спадщини. Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 08.11.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредитування № КП- 1036/08.11.2013 - Кр, від 08.11.2013 р. відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у грошовій сумі у розмірі 10000 грн. 00 коп., а відповідач згідно умов даного договору зобов'язався погасити кредит в сумі 10000 грн. 00 коп., і суму нарахованих планових відсотків з 08.11.2013 р. по 08.11.2015 р. 6201 грн. 58 коп. Протягом дії договору кредитування [PERSON] недобросовісним чином виконував свої обов'язки за договором, частково робив оплати за плановими нарахованими відсотками, не погашав основну суму кредиту. [PERSON] неодноразово в телефонному режимі робилися нагадування про наслідки не виконання договірних зобов*язань, були відправлені листи, де

Outcome: approved