Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом і просить ухвалити рішення яким зобов»язати відповідача замінити зруйнований Предмет іпотеки іншим майном не меншої вартості та стягнути судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим,що відповідно до укладеного договору іпотеки від 04.05.2007 року [PERSON] передав у заклад ЗАТ»Комерційний Банк «ПриватБанк» житловий будинок,загальною площею 59.4 кв.м.,житлова площа 36.3 кв.м.,майно знаходиться за адресою: [ADDRESS].,майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №6370. Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою,порукою,гарантією,заставою,при триманням, завдатком. На даний момент Предмет іпотеки переданий в іпотеку згідно довідки Світловодського БТІ від 05.03.2010 року - житловий будинок повністю зруйнований, що підтверджено актом перевірки Приватбанку від 16.10.2009 року. Згідно умов зазначеного договору іпотеки Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем зобов»язань,забезпечених іпотекою,одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. Відповідно до договору іпотеки п.16.5 у випадку пошкодження,або знищення,або втрати(повністю або частково),або псування Предмету іпотеки-вимагати від Іпотекодавця відновлення Предмету іпотеки,або зміни іншим майном не меншої вартості, а якщо це не виконано - вимагати виконання забезпечених іпотекою забов»язань,або звернути стягнення на Предмет іпотеки,незалежно від настання термінів виконання за Кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Про час і місце судового засідання позивач повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з»явився,надав письмову заяву в якій просить розглядати справу без його участі,позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач позов не визнав і в судовому засіданні пояснив,що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2013 року у справі №1121/6127/12 за позовом ПАТ»КБ»ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки,яким є житловий будинок по [ADDRESS],відмовлено у повному обсязі. Вказаним рішенням було встановлено,що предмет іпотеки повністю зруйнований. Про порушення свого права як іпотекодержателя позивачу було відомо з 16.10.2009 року,а тому він просить застосувати до позовних вимог позивача позовну давність. Заслухавши доводи відповідача, з»ясувавши обставини справи,перевіривши докази суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами було укладено договір кредиту №PLRMG100007863 від 04.05.2007року,відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2027 року. Відповідно договору іпотеки від 04.05.2007 року [PERSON], в забезпечення своїх зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором , передав в іпотеку нерухоме майно ,а саме: житловий будинок,загальною площею 59.4 кв.м.,житловою площею 36.3кв.м., який знаходився за адресою : [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 136350.00грн.(а.с.4-7 Із змісту ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» вбачається,що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З довідки Світловодського міжміського бюро технічної інвентаризації від 05.03. 2010року (а.с.11)слідує,що житловий будинок по [ADDRESS] станом на 04.03.2010 року знищено. Відповідно до акту перевірки предмету іпотеки,проведеної працівниками «ПриватБанку», 16.10.2009 року,зазначений житловий будинок був знищений. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку»,іпотека припиняється у разі знищення(втрати) переданої в іпотеку будівлі(споруди),якщо іпотекодавець не відновив її. Позивач раніше звертався до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2013 року у позові було відмовлено у повному обсязі. Рішення набрало законної сили. Заочним рішенням вищезазначеного суду від 06.03.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ»КБ»ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення штрафу за руйнування предмету іпотеки, позов було задоволено. Встановлено факт руйнування предмета іпотеки та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ»ПриватБанк» штраф за порушення зобов»язання про забезпечення схоронності предмету іпотеки в розмірі 136350.00грн. та судовий збір у розмірі 1363.00грн.50коп. Рішення набрало законної сили і в процесі виконання з [PERSON] в примусовому порядку стягуються кошти. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність-це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Право на позов є забезпечена законом можливість зацікавленої особи звернутися до суду з вимогою про розгляд та вирішення матеріально-правового спору для захисту порушеного права чи охоронюваного законом інтересу. Зазвичай право на позов складається з права подати позов та права на задоволення позову. Право подати позов-це право вимагати розгляду спору,що виник у передбаченому процесуальним законодавством порядку. За загальним правилом право на позов у процесуальному розумінні не залежить від спливу будь-яких строків. Звернутися до суду з позовом можна незалежно від спливу позовної давності. Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні-це право позивача вимагати від суду задоволення позову і, як наслідок,можливість примусового виконання вимоги позивача. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже ,сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Суд вважає,що про порушення свого права як іпотекодержателя позивачу стало відомо з 16.10.2009 року. З вищезазначеним позовом він звернувся до суду лише у жовтні 2013 року. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України ,сплив позовної давності,про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed