Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору дарування від 16 липня 2014 року належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому з 28 квітня 1990 року зареєстровані, але ніколи не проживали та не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оскільки відповідачі у вказаному будинку не проживають, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, що порушує його /позивача/ права на користування та розпорядження своїм майном, ускладнює реалізацію його прав, то просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим будинком. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Науменко В.В. позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в тому числі відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 16 липня 2014 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , в якому з 28 квітня 1990 року зареєстровані, але з моменту реєстрації не проживають, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи /а.с.6-13,21-23,32-34/ та показами свідка [PERSON] . Відповідно до положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено судом, відповідачі, які членами сім`ї позивача не є, зареєстровані, але не проживають у його / [PERSON] / будинку з моменту реєстрації - 28 квітня 1990 року, тобто більше шести місяців, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, крім того ухилились від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved