Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 01.12.2013 року померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач, як спадкоємець після померлої [PERSON] за заповітом, 14.03.2017 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки він не мешкав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не прийняв спадщину та не подав у встановлений законом строк для прийняття спадщини відповідну заяву. Позивач вказав, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки він будучи єдиним спадкоємцем померлої за заповітом та будучи малограмотним та юридично необізнаним, звертався до представників сільської ради, які повідомили йому, що наявність заповіту є безумовною підставою для прийняття спадщини, в звязку з чим він може в будь-який момент прийняти та оформити належним чином спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, надав повноваження здійснювати представництво своїх інтересів під час судового розгляду справи представнику. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача визнала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані на підтвердження позовних вимог докази з точки зору їх допустимості та достовірності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 09 вересня 2009 року [PERSON], [INFO], склала заповіт, який посвідчено секретарем Токарівської сільської ради, про що зроблено відповідний запис у реєстрі за №63 та який зареєстрований у Спадковому реєстрі за №48277428 від 15 жовтня 2009 року. Згідно із заповітом [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла 01 грудня 2013 року у с.Токарівка Білозерського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ №170512, виданим 09.12.2013 року Виконавчим комітетом Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Згідно матеріалів спадкової справи № 104/2017, зареєстрованої у спадковому реєстрі за №60366258, до майна померлої 01.12.2013 року [PERSON], позивач єдиний, хто звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], спадкоємців, які прийняли спадщину, не має. Відповідно до довідки №41, виданої 07.03.2017 року Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON] проживала постійно у с.Токарівка Білозерського району Херсонської області по вул.Виноградній, буд.3 та разом з нею, а також упродовж шести місяців після її смерті за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON], [INFO], яка не є родичкою та спадкоємицею за законом. Відповідно до листа-роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 14.03.2017 року, нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 01.12.2013 року, у зв'язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустив термін подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може захистити своє право, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачу додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved