Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.06.2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживав з нею у шлюбі до квітня 2021 року. Від вказаного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося з побутових та морально-етичних причин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо і суперечитиме інтересам позивача. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про розподіл майна немає. Позивач в судове засідання не з`явився,надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Згідно ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України, особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.06.2018 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 26.06.2018 року. Шлюб зареєстрований Приморським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 270. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] », чоловіка « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін у позивача залишається « [PERSON] », у відповідача « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved