Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.05.2018р. з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі договору міни від 06.04.2018 р., серія ННА 937169, номер 548, який укладено між нею та [PERSON], який придбав вказаний будинок у відповідача [PERSON] 14 листопада 2017 р. на підставі договору купівлі-продажу. У вищевказаному будинку зареєстрований його колишній власник відповідач [PERSON], який відповідно до акту обстеження факту непроживання від 26.04.2018 р. не проживає в ньому з січня 2017 року по сьогоднішній день. Особистих речей відповідача в будинку немає. При укладенні договору купівлі-продажу будинку з [PERSON] 14 листопада 2017 р., відповідач [PERSON] в п.6 вищевказаного договору купівлі - продажу зобовязався знятися з реєстрації місця проживання до 16 листопада 2017 року. По теперішній час своє зобовзання не виконав. Відповідач [PERSON] не являється ні членом її сімї, ні родичем. Ніяких витрат по утриманню будинку не несе, користування належним їй будинком припинив добровільно у січні 2017 року. За таких обставин, вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, у звязку із чим позивач звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів як власник майна. Відповідно до ухвали суду від 06.06.2018 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався,а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі договору міни від 06.04.2018 р., серія ННА 937169, номер 548. Відповідач [PERSON]., зареєстрований у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №841/02-17 від 30.05.2018 року. Відповідно до акту обстеження домоволодіння від 26.04.2018 року складеного за участю депутата сільської ради та сусідів, [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] з січня 2017 року. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved