Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, зазначивши, що 13.06.2009 року між ним та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану було укладено шлюб, після укладення якого відповідачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». З січня 2012 року подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, проте [INFO], відповідач народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої є позивач. Дитина залишилася проживати з відповідачем, яка з донькою [PERSON] спілкуватися йому перешкоджає. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2013 року укладений між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано. Неодноразові вжиття заходів щодо побачення з дитиною не дали позитивних результатів з причини перешкоджання з боку відповідача у побаченні та спілкуванні позивачеві з дитиною. За зверненням позивача до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, 04.03.2014 року представниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради було проведено обстеження умов проживання позивача за його домашньою адресою та зроблено висновок, що в кімнаті створені всі умови для виховання дитини. Крім того, згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні позивача з дитиною, а саме щосереди з 17.00 год. до 19.00 год. та щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. в присутності матері дитини за попередньою домовленістю з нею. Однак відповідач продовжує перешкоджати позивачеві у спілкуванні з дитиною. Вважаючи порушеними права щодо спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні, позивач звернувся до суду. Позивач у судове засідання з`явився, позов підтримав та посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити, пояснивши, що головною причиною неможливості відвідування ним доньки є провокування з боку відповідача та її родини. Відповідач у судове засідання з`явилася, позов визнала частково, а саме просила визначити позивачу наступні дні побачення з дитиною: середа з 17.00 до 19.00 та неділя з 11.00. до 14.00. в її присутності, пояснила, що позивач у своїй поведінці є неадекватною людиною та вона не бажає надавати йому дитину для побачення та спілкування без її присутності. Крім того відповідач пояснила, що квартира позивача знаходиться антисанітарному стані та вона не бажає, щоб її малолітня дитина відвідувала його квартиру при спілкуванні позивача з дитиною. Представник третьої особи у судове засідання з`явилася, підтримала рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №131 від 19.03.2014 року «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми», за яким було визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні, а саме: [PERSON] з його малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] - щосереди з 17.00 до 19.00 та щонеділі з 11.00. до 14.00 в присутності матері дитини за попередньою домовленістю з нею. Дане рішення представник третьої особи просила врахувати при винесенні рішення суду. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 13.06.2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.06.2009 року, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області. З січня 2012 року подружні стосунки між сторонами припинені. [INFO], відповідач народила дитину - доньку [PERSON], батьком якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2012 року, видане Центральним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. В теперішній час дитина проживає з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Неодноразове вжиття заходів щодо побачення з дитиною не дали позитивних результатів з причини перешкоджання з боку відповідача у побаченні та спілкуванні позивачеві з дитиною. Суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо неадекватної поведінки позивача, антисанітарного стану його квартири, відсутності необхідних житлово-побутових умов для перебування малолітньої дитини під час побачення та спілкування позивача з дитиною, оскільки ці доводи спростовані показаннями свідків та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи. За наданими у судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] встановлено, що позивача свідок знає тривалий час, знає його як адекватну людину, спиртні напої позивач не вживає, не палить, займається спортом, любить свою дитину, знає про бажання позивача відвести свою доньку у зоопарк до м. Миколаєва, а також про намагання відвести її до дендропарку у м. Кіровограді, проте відповідач дитину йому не дозволила брати. За наданими у судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] встановлено, що позивача свідок знає ще з його дитинства, як виховану, ввічливу, спокійну людину. Позивач закінчив льотну академію, має освіту, ніколи його не бачила у сумнівних компаніях. За зверненням позивача до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, 04.03.2014 року представниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради було проведено обстеження умов проживання позивача за його домашньою адресою та зроблено висновок, що в кімнаті створені всі умови для виховання дитини. Згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №131 від 19.03.2014 року «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» встановлено, що сторонами було визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні, а саме: [PERSON] з його малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] - щосереди з 17.00 до 19.00 та щонеділі з 11.00. до 14.00 в присутності матері дитини за попередньою домовленістю з нею. Відповідно до довідки Кіровоградського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Кіровоградській області № 29315 від 24.06.2014 року за станом на 24.06.2014 року заборгованість по аліментах на утримання дитини позивача перед відповідачем складає 3000,00 грн. Борг позивача перед відповідачем на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку складає 1000,00 грн. Тобто, позивачем не вживається всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного виконання рішення суду про стягнення з нього на користь відповідача на утримання дитини аліментів, що свідчить про неналежне ставлення позивача до виконання покладених на нього , як на батька обов'язків. Однак, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до частин 2 та 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно з ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та умови проживання позивача, його характеристику, бажання на побачення з дитиною та прийняття участі у її вихованні, пояснення відповідача, яка вважає, що позивач зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини, враховуючи рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №131 від 19.03.2014 року «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми», проти якого сторони не заперечували, з метою недопущення виникнення між сторонами (батьками) конфліктних ситуації, які можуть виникнути між ними під час спілкування позивача з дитиною, що безумовно може стати психотравмувальним фактором для дитини, для реального виконання рішення суду,

Outcome: partial