Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачка по справі являється матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Мелітопольським міським РАГС Запорізької області 05.11.1956 року актовий запис № 1386. [INFO] померла її донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАГС адміністрації Перворечінського району м. Владивосток Приморського Краю, актовий запис № 6121. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21 вересня 1973 року Мелітопольською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS]. Зареєстровано в КП ММБТІ 25 вересня 1973 року за № 13046. Відповідач по справі - [PERSON], являється рідним сином позивачки та братом померлої, однак він не звертався до Державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті сестри [PERSON]. Після смерті доньки позивачки залишилось спадкове майно, а саме: 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS]. Зареєстровано в КП ММБТІ 25 вересня 1973 року за № 13046. Як зазначає позивачка, спадкоємців першої черги окрім неї після смерті доньки немає, та крім неї до нотаріальної контори ніхто не звертався. В жовтні 2015 року позивачка звернулась до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої вона пропустила строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. При цьому позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що вона не зверталась до державної нотаріальної контори, оскільки, вважає, що фактично прийняла спадщину та до смерті доньки вона знаходилась в місті Владивосток скоювала за нею догляд до моменту смерті. Затрималась в місті Владивостоці у зв'язку з оформленням документів. Приїхала до міста Мелітополя в травні 2005 року. Крім того, вона проводила належний ухід за власністю яка належить доньці, а саме проводила поточний ремонт, сплачувала комунальні та обов'язкові платежі. Крім того, позивачка постійно хворіє починаючи з 1999 року по теперішній час, що підтверджується виписками з медичної карти на її ім'я, та відповідно до висновку ВКК № 45/7 від 26.10.2015 року потребує стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд: визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті доньки [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до статті 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, які знаходились живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті та які народились після його смерті. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадщині по закону спадкоємцями першої черги являються в рівних долях діти (в томі числі усиновлені), один із подружжя, батьки (усиновлювачі) померлого. До кола спадкоємців першої черги відносяться також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно, до частини 1 статті 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п. 1 частини першої статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] являється матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Мелітопольським міським РАГС Запорізької області 05.11.1956 року актовий запис № 1386./а.с.8/ [INFO] померла її донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАГС адміністрації Перворечінського району м. Владивосток Приморського Краю, актовий запис № 6121./а.с.9/ На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21 вересня 1973 року Мелітопольською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS]. Зареєстровано в КП ММБТІ 25 вересня 1973 року за № 13046./а.с.10/ Відповідач по справі - [PERSON], являється рідним сином позивачки та братом померлої, однак він не звертався до Державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті сестри [PERSON]. В жовтні 2015 року позивачка звернулась до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої вона пропустила строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України./а.с.12/ Судом встановлено, що позивачка по справі з травня 1999 року знаходилась у м. Владивосток по догляду за донькою до дня смерті останньої. Прибула до м. Мелітополь в травні 2005 року. За 1/6 частиною домоволодіння за адресою [ADDRESS] сплачує послуги, проводить ремонт та догляд [PERSON], що підтверджується довідкою голови квартального комітету./а.с.13-14/ Отже у відповідності до вимог п. 1 частини першої статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини після смерті доньки позивачки, [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті своєї доньки - [PERSON]. Таким чином, на основі обставин справи, з'ясованих судом, підтверджених наданими сторонами доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved