Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що в травні 2021 ним було отримано постанову про арешт коштів боржника від 14.05.2021 у виконавчому провадженні № 65327210, винесену державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлович В.В. Із даної постанови вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 2201 виданий 21.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» боргу в сумі 10779,03 грн. Зазначає, що виконавчий напис № 2201 виданий 21.01.2021, вчинений з грубим порушенням вимог закону та є незаконним, оскільки кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення такого, не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис від 21.01.2021 № 2201 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., а також стягнути понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді від 31.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. 31.05.2021 ухвалою суду відмовлено у забезпеченні позову. Від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. Позивачем було подано заперечення щодо врегулювання спору за участю судді. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача та пояснення від третіх осіб на адресу суду не надходили. Від відповідача надійшло клопотання про визнання позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, установив таке. 21.01.2021 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 2201, яким з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» стягнено суму заборгованості в розмірі 10779,03 грн. На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлович В.В. 05.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65327210. Оскаржуваний виконавчий напис, було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору № 001-Z/029001 від 14.01.2015, який не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Так, згідно ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі - Перелік). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Поряд з тим, 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховно суду від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Доказів іншого сторонами суду надано не було. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а відтак, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, з нього на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 454,00 грн. Інші 50%, тобто 454,00 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету. Вимога про стягнення судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп., сплаченого позивачем за подання заяви про забезпечення позову до задоволення не підлягає, з огляду на те, що в задоволенні такої заяви було відмовлено. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 21-2 від 19.05.2021, акт наданих послуг № 1 від 26.05.2021 на суму 3500 грн., детальний опис наданих послуг з правничої допомоги до позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню № 21-2-2 від 26.05.2021, рахунок-фактура № 12 від 26.05.2021 на суму 3500 грн., меморіальний ордер № @2PL433382 На підставі наведеного, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2 500 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Outcome: partial