Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2008 року він, керуючи власним автомобілем [NUMBER] на 67 км автодороги Київ-Чоп о 08 годині 10 хвилин з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON], став учасником дорожньо-транспортної пригоди. В результаті аварії належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, заподіяного позивачеві, становить 32 735 гривень 11 копійок. За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 606 гривень. Рішенням Макарівського районного суду Київської області у справі №2-774 за 2009 рік стягнуто з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 33 341 гривня 11 копійок, моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 350 гривень, судовий збір в розмірі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30 гривень, витрати на оголошення в газеті за виклик відповідача до суду в розмірі 480 гривень. Оскільки відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до полісу серії [NUMBER], про що [PERSON] дізнався 14.05.2014 року, в цей день позивач подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. До цього часу страхове відшкодування позивачу не сплачено, а тому він просить стягнути з відповідача на свою корить суму страхового відшкодування в розмірі 39 252 гривні 11 копійок. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і відсутності його представника. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.11.2008 року о 08 годині 10 хвилин на 67 км автодороги Київ - Чоп в с. Небелиця [PERSON], який керував належним третій особі [PERSON] автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 06.11.2008 року по справі №3-5376/2008 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 340 гривень (а.с.57). В результаті аварії автомобілю [NUMBER], яким володів позивач на підставі генеральної довіреності, завдані механічні пошкодження. Згідно з висновком спеціаліста №739 від 24.11.2008 року, складеним ТзОВ фірма «Експертиза» (т.2 а.с.10-30), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, складає 32 735 гривень 11 копійок. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2009 року по цивільній справі №2-774/09 частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 33 341 гривню 11 копійок, на відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень, судові витрати в розмірі 81 гривня, витрати на юридичну допомогу в сумі 350 гривень, витрати на оголошення в газеті 480 гривень, а всього 39 252 гривні 11 копійок, а в решті позовних вимог відмовлено (а.с.80-82). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] на день дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно з полісом серії [NUMBER], виданим АТ «СК «АХА Страхування» (а.с.249). Позивач в позові зазначив, що про існування полісу він дізнався тільки 14.05.2014 року, а 19.05.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АХА»Страхування» з заявою про виплату йому страхового відшкодування (а.с.8). Листом від 16.06.2014 року за №05375/14 (а.с.250) ПАТ «Страхова компанія «АХА»Страхування» відмовило позивачеві у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неповідомленням страховика про настання ДТП протягом трьох робочих дні та не наданням для огляду пошкодженого транспортного засобу. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до положень п.33.1.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення правовідносин) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Позивачем, як учасником дорожньо-транспортної пригоди, не виконаний обов'язок, передбачений п. 33.1.2. вказаного Закону, оскільки страховик не був повідомлений протягом трьох робочих днів про настання дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, позивач не підтвердив документально, що ці дії не були виконані ним з поважних причин. Лише через п'ять з половиною років [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Посилання позивача на те, що він дізнався про наявність полісу 14.05.2014 року, зробивши відповідний запит у електронну базу даних МТСБУ, суд не може визнати поважною причиною, оскільки такі дії він міг здійснити одразу після аварії. Також учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. (п.33.1.3. Закону). Пунктом 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення правовідносин) передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт. Позивачем не був наданий страховику пошкоджений транспортний засіб для огляду, а при огляді автомобіля спеціалістом ТзОВ фірма «Експертиза» і складанні висновку №739 від 24.11.2008 року був присутній лише позивач, а представник відповідача присутній не був. Отже, страховик був позбавлений можливості перевірити обставини ДТП. Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення правовідносин) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 22.3. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення правовідносин) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просить стягнути з відповідача суму, стягнуту на його користь за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2009 року по цивільній справі №2-774/09, в розмірі 39 252 гривні 11 копійок, що включає матеріальну шкоду в розмірі 32 735 гривень 11 копійок, 606 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження, моральну шкоду 5 000 гривень, судові витрати в розмірі 81 гривня, витрати на юридичну допомогу в сумі 350 гривень та витрати на оголошення в газеті 480 гривень. Отже, позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, судових витрат та витрат на юридичну допомогу і на оголошення в газеті, які він поніс при розгляді іншого позову. Такі витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач не зазначив в чому вона погягає, не обґрунтував її розмір і не надав доказів на підтвердження її завдання. Крім того, відповідно до п. 9.2. і 9.3. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення правовідносин) обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становив 25 500 гривень на одного потерпілого, а обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становив 51 000 гривень на одного потерпілого. Сторонами не надано копії полісу, а також жодних доказів на підтвердження того, що ліміти відповідальності були більшими. Суд також враховує, що на користь позивача з винної особи стягнуто за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2009 року шкоду, завдану в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП 01.11.2008 року. Позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження 26310986 Макарівського відділу виконавчої служби Головного управління юстиції у Київський області з виконання виконавчого листа №2-774 від 30.03.2010 року, виданого Макарівським районним судом Київської області, з якого вбачається, що виконавчий лист 24.12.2015 року повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 218-221). Однак, позивач не позбавлений можливості пред'явити до виконання виконавчий лист повторно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 991, 999 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 22, 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 24.09.2008 року,

Outcome: dismissed