Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просить замінити Кредитну спілку «Кредит-Енерго» (далі КС «Кредит Енерго»), як боржника депозитних коштів [PERSON] за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона від 25.05.2009 року № 2-1265/09 про стягнення із КС «Кредит Енерго» на його користь 207 703, 38 грн., на позичальника КС «Кредит-Енерго» - [PERSON], яка отримала кредит у розмірі 75 000 грн. за кредитним договором 130/08КК і на теперішній час кредитні кошти не повернула. Діяльність КС «Кредит-Енерго» припинена, інформація про КС «Кредит Енерго» виключена з державного реєстру фінансових послуг, виконавчий лист йому повернуто з підстав не встановлення державним виконавцем місцезнаходження боржника. В червні 2016 року він дізнався про кредитну заборгованість за період з 2008 року по 2016 року [PERSON], що утворилась у звязку з виконанням нею умов кредитного договору № 130/08КК від 10.09.2008 року, а тому вважає що саме [PERSON] повинна сплатити йому грошові кошти за в сумі 82431,00грн., оскільки в неповерненні позичальником кредиту вбачає обман його, як первісного кредитора коштів, які за його депозитом були надані позичальнику. За таких обставин, оскільки депозитні кошти не були повернуті, тому відповідно до чинного законодавства він набув право вимоги до відповідача і має право задовольнити свої вимоги за рахунок стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Враховуючи вищевикладене, неодноразово уточнюючи позовні вимоги, остаточно просив в рахунок часткового погашення [PERSON] заборгованості за даним договором і неповернення йому КС «Кредит Енерго» депозитних коштів за виконавчим листом № 2-1265/09 стягнути з відповідача на його користь 82431,00грн., що складається: із 13510,47грн. основного боргу та його складові за період з 01жовтня 2013 року по 30 вересня 2016 року, 25002,00 грн. інфляційні збитки у подвійному розмірі, 14198,45 грн. 35% за користування кредитом, 13720,72 грн. - пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 16000,00грн. компенсації за моральну шкоду, яку зазнав у результаті грошових втрат, що виразилась у душевних стражданнях, втраті душевного спокою, емоційних та нервових напруженнях, що призвело до нервового зриву. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Згідно до вимог ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, а також за заявою самої заінтересованої сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, визначені виконавчим документом. Згідно з ч. 5 ст. 8 цього Закону, у разі вибуття однієї із сторін, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобовязання. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор( ст.510ЦК України ). Судом установлено, та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні перебував виконавчий лист № 2-1265\\09, виданий Дніпровським районним судом м. Херсона 25.09.2009року про стягнення із Кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь [PERSON] заборгованості в сумі 207 703,38 грн. За період з 21.07.2009 року по 01.11.2012 року з боржника на користь [PERSON] стягнуто 3642,32 грн. Постановою головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонської області від 30.09.2016року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника КС «Кредит Енерго». Згідно договору від 10.09.2008 року, укладеного між КС «Кредит-Енерго» та [PERSON] кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 75000 грн., строком до вересня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 517 ЦК України містить положення про те, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. З даними Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (відповідний витяг наявний в матеріалах справи) КС «Кредит-Енерго» на сьогоднішній день існує, як юридична особа і відомості про ліквідацію або припинення її існування відсутні. Враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи позивач не набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між кредитною спілкою «Кредит-Енерго» та [PERSON], оскільки вона не є правонаступником кредитної спілки, будь-яких правочинів щодо відступлення права вимоги між [PERSON] та КС «Кредит Енерго», не укладалось, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про заміну сторони виконавчого провадження із боржника КС « Кредит Енерго» на боржника [PERSON] та надання йому статусу сторони виконавчого провадження є безпідставними і задоволенню не підлягають. Безпідставними є також вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за депозитом і відшкодування моральної шкоди, оскільки підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України), а між позивачем та [PERSON] не існує прововідношення за яким [PERSON] зобовязана сплати [PERSON] грошові кошти, за укладеним між ним та КС «Кредит Енерго» депозитним вкладом. На підставі викладеного, ст. ст. 509 -510, 512, 514, 517 ЦК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України,

Outcome: dismissed