Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2009 р. він уклав трудовий договір з уповноваженим органом ТОВ «Поверхность Спорт ТВ», і відповідно до Наказу №48-к від 01.06.2009 р. виконував роботу редактора ефіру, однак, починаючи з лютого 2014 р. відповідач припинив виплачувати нараховану заробітну плату, у звязку з чим він вимушений був звільнитися з роботи за власним бажанням 26.07.2014 р. Заборгованість відповідача за період з лютого по червень 2014 р. становить 7877,49 грн., а також за липень 2014 р. 1540,84 грн., а всього - 9418,33 грн., яка, з урахуванням індексації становить 15791,26 грн., і яку позивач просить суд стягнути з відповідача. У звязку з невиплатою відповідачем при звільненні належних сум, позивач просить суд стягнути також 3465,73 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також 5000,00 грн. спричиненої йому моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях позивача внаслідок позбавлення його можливості забезпечення в належному рівні своєї життєдіяльності, необхідності просити гроші у своїх батьків-пенсіонерів. Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з відміткою про вручення судової повістки 01.02.2016 р. ТОВ «Поверхность Спорт ТВ» . Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поверхность Спорт-ТВ» №48-К від 01.06.2009 р. прийнято [PERSON] на постійне місце роботи з 01.06.2009 р. до відділу «Програмна служба» в посаді редактора ефіру (2451.2), з окладом згідно штатного розкладу. Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поверхность Спорт-ТВ» №2-к від 25.07.2014 р. звільнено [PERSON], редактора ефіру, з 26.07.2014 р. за власним бажанням (ст.38 КЗпПУ). Як вбачається з довідки ТОВ «Поверхность Спорт-ТВ» №9 від 10.11.2015 р.? [PERSON] працював на посаді редактора ефіру Програмної служби з 01.06.2009 р. по 26.07.2014 р. та заборгованість з виплати йому заробітної плати за лютий-липень 2014 р. станом на 06.11.2015 р. складає в загальній сумі 9418,33 грн. (а.с.10). Зазначена сума заборгованості підтверджується також розрахунковими листами по заробітній платі за період з лютого по липень 2014 р. включно (а.с.11-13). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Поверхность Спорт-ТВ» (ідентифікаційний номер 32850083) є юридичною особою, яка не перебуває в процесі припинення. Відповідно до ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний був провести з позивачем розрахунок за період роботи з лютого по липень 2014 р. та сплатити йому в день звільнення нараховану заробітну плату та грошову компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки в сумі 9418,33 грн., в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ч. 5\~ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавстві порядку. Ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів (заробітної плати) у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»\~сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Тобто, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати ( індексація), є складовою частиною належною працівникові заробітної плати. Конституційний Суду України в рішенні від 15.10.2013 р., № 9-рп/2013 в абз.11 п.2.2. КСУ також вказав на те, що «кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги». В абз.2 п.2.3. цього ж Рішення, Конституційний Суд України дійшов до висновку про те, що «спір щодо стягнення не виплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати є трудовим спором, пов'язаним з недотриманням законодавства про оплату праці». Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 зі змінами та доповненнями, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно з розрахунком, виконаним на підставі зазначеного вище Порядку та встановлених Державною службою статистики України місячних індексів споживчих цін, та перевіреного судом, невиплачена позивачу заробітна плата за лютий-липень 2014 р. з урахуванням індексації становить 15791,26 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи наведене, а також розмір середньоденної заробітної плати позивача, визначеного відповідно до приписів Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 зі змінами і доповненнями, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3465,73 грн. за період з 26.07.2014 р. по 01.11.2015 р., як того просить позивач. У відповідності до\~ст.237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., що судам необхідно враховувати, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В позовній заяві позивач зазначав, що неправомірними діями відповідача, який не провів із ним розрахунку до даного часу, йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінив в 5000,00 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в результаті непроведення розрахунку із позивачем, останній зазнав душевних страждань, в нього виникли матеріальні труднощі, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, а тому з метою захисту порушеного права позивача, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, що призвело до негативних наслідків щодо душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 15791,26 грн. заборгованості із заробітної плати з урахуванням її індексації в сумі 15791, 26 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 3465,73 грн., а також моральну шкоду у звязку з невиплатою заробітної плати в сумі 2000,00 грн. У звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за кожну з задоволених вимог у розмірі 551,20 грн. в частині вимог майнового характеру, а також 551,20 грн. щодо вимог немайнового характеру на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial