Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником згаданої квартири, однак за даною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, яка фактично у цій квартирі не проживає більше чотирьох років, у зв`язку із чим вона втратила право користування нею. Ухвалою судді від 29.06.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач\~в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав. Відповідач до суду не з`явилася, однак, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд, враховуючи неявку відповідача без поважних причин розглянув справу без її участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.07.2002 (а.с. 13). Згідно листа Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Радомишльської міської ради №350 від 11.06.2021 відповідач зареєстрована у вказаній квартирі позивача (а.с. 18). Відповідно до акту обстеження соціального стану від 01.12.2020, у наведеній квартирі відповідач не проживає (а.с. 17). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача та підтвердив той факт, що відповідач добровільно змінила фактичне місце проживання та за вищевказаною адресою не проживає більше ніж півтора роки. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою\~статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 386,\~391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Таким чином, встановлення судом факту відсутності відповідача без поважних причин понад рік за місцем проживання, а саме в квартирі позивача, є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право на користування наведеним житлом.

Outcome: approved