Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на 13/50 частин квартири [ADDRESS] (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області (квартира спільного заселення), які належали [PERSON], який помер 23.11.2013 року. Позовна заява обґрунтовується тим, що 23.11.2013 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 13/50 частин квартири [ADDRESS] (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області (квартира спільного заселення). Вказана частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2006 року. У встановлений законом строк позивач звернувся з нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Мати позивача [PERSON] спадщину у встановленому законом строк не прийняла, відмовившись від її прийняття, шляхом подання відповідної заяви. Вона не бажає приймати спадщину та не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на імя позивача. На даний час позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що його батько за життя не зареєстрував право власності на спірне майно. У звязку з цим, 29.09.2016 року державний нотаріус виніс та видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення, що підтверджується її особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Згідно заяви завіреної секретарем виконавчого комітету Будо-Воробївської сільської ради, яка є в матеріалах справи, спадщину у встановлені строки після смерті [PERSON] вона не приймала, звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності та в звязку з неявкою третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підтавав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 13/50 частин квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 вересня 2006 року (а.с.8). Вказаний факт також підтверджується листом з КП «ММБТІ» №2436 від 14 вересня 2016 року (а.с.12). Згідно повідомлення КП «ММБТІ» №2436/1 від 14 вересня 2016 року, на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.06.2016 року № 114/2 «Про затвердження упорядкування назв вулиць, провулків, майданів, проїздів м. Мелітополя», адресу будинку № 22 по вул. Бронзоса було змінено на м. Мелітополь, вул. Садова, будинок № 22 (а.с.9). 13 серпня 2016 року на квартиру № 19 у житловому будинку № 22 по вулиці Садова в м. Мелітополі було видано технічний паспорт (а.с.10-11). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). 23 листопада 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС номер 280117 (а.с.7). Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому 13/50 частин квартири [ADDRESS] (колишня Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У строки, передбачені ЦК України, позивач звернувся до нотаріусу для прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], однак нотаріус ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію правовстановлюючого документу (а.с.14). Судом встановлено, що інший спадкоємець після смерті [PERSON] третя особа [PERSON] спадщину у встановлені строки після смерті [PERSON] не приймала, подавши у встановлений законом строк, заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що померлий [PERSON] свідоцтво про право власності на 13/50 частин квартири [ADDRESS] отримав, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, визнавши за ним право власності на 13/50 частин квартири [ADDRESS] (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 23.11.2013 року.

Outcome: approved