Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив скасувати обтяження, яке було внесено відносно [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанові АН № 352041, від 05 лютого 2010 року, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. В.О. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно. Реєстраційний номер обтяження: 10137782; скасувати обтяження, яке було внесено відносно [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанові про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АН 342688, 25 жовтеня 201 Ороку, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Арешт накладено з метою виконання виконавчого листа у справі № 1 - 56, який виданий Суворовським районним судом м. Одеси В - 2. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно. Реєстраційний номер обтяження: 10402489; скасувати обтяження, яке було внесено відносно [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В - 4, ВП 27073626, 09 вересня 2011 року, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно, що належить боржнику. Реєстраційний номер обтяження: 11595519. В обґрунтування позову посилався на те, що постановою Одеського Апеляційного суду від 22. 10. 2019 року було визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . У червні 2020 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення договору дарування своїй дружині [PERSON] , вищезгаданої квартири. Нотаріус повідомив, що здійснити правочин неможливо тому що на [PERSON] накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно. [PERSON] , 01. 07. 2020 року звернувся з заявою в Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з метою отримання інформації, щодо накладеного на нього обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби повідомив, що державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчих документів на підставі п. 2 ст. 47, п 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження були знищені. Також, до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було [PERSON] направлено заяву про зняття з нього обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, з тих підстав, що відсутня будь-яка інформація та матеріали справи знищені, проте виконавча служба жодним чином не відреагувала на вказану заяву. Таким чином, на теперішній час існують обставини, які перешкоджають позивачу [PERSON] у реалізації своїх прав щодо нерухомого майна, що йому належить та дають ґрунтовні підстави для судового захисту, шляхом пред`явлення зазначеного позову. У зв`язку з зазначеним позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою, т.я. врегулювання зазначеного судового спору позасудовим порядком не представляється можливим. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 16,17). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 20). Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відзиву чи заперечень на позовну заяву на адресу суду не надав. (а.с. 19). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Одеського Апеляційного суду від 22. 10. 2019 року було визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10,11). [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення договору дарування своїй дружині [PERSON] , вищезгаданої квартири. Нотаріус повідомив, що здійснити правочин неможливо тому що на [PERSON] накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно. [PERSON] , 01. 07. 2020 року звернувся з заявою в Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з метою отримання інформації, щодо накладеного на нього обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. (а.с. 12-14,21). Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби повідомив, що державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчих документів на підставі п. 2 ст. 47, п 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження були знищені. (а.с. 21). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~386,\~381 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки зазначені арешти порушують його законні права, як власника нерухомого майна.

Outcome: approved