Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Універсал Банк, правонаступником якого, згідно Статуту є Публічне акціонерне товариство „Універсал Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-2008-2033, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 25000,00 США, строком до 10.06.2018 року, зі сплатою 14,95 % річних, а в разі прострочення платежу 44,85 % річних. 28.05.2016 року між позивачем та даним відповідачем було підписано додаткову угоду до кредитного договору № б/н, відповідно до якої сторони погодили встановити відсоткову ставку в період з 28.05.2015 року по 09.05.2016 року на рівні 9,16 % річних, у період з 10.05.2016 року 14,95 % річних. За умовами кредитного договору позивачем видано кредитні кошти даному відповідачу у вказаній сумі. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувалася сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту, згідно графіка погашення заборгованості, однак, позичальник умови договору не виконала, загальна сума заборгованості за кредитним договором з нарахуванням відсотків, становить станом на 16.09.2016 року 13345 дол. США 55 центів. Для забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 28 травня 2015 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки № б/н. Оскільки відповідачі не виконали свої зобовязання за договором, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13345 дол. США 55 центів та судові витрати по справі в сумі 5172 грн. 83 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлено в установленому законом порядку, представник позивача направив до суду письмове клопотання, в якому просив суд розглянути справу в відсутність представника позивача, позов підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про день, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів, ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується копією витягу із статуту. Між позивачем та [PERSON] 11 червня 2008 року, було укладено кредитний договір № 008-2008-2033. Відповідно до умов кредитного договору, ПАТ «Універсал Банк» зобов»язувався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 25000,00 дол. США, а відповідач зобовязувалася повернути наданий кредит у повному обсязі, не пізніше 10 червня 2018 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,95 % річних. За користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк, встановлюється процентна ставка на рівні 44,85 % річних. 28 травня 2016 року між позивачем та позичальником було підписано додаткову угоду до кредитного договору № б/н, відповідно до якої, сторони погодили встановити відсоткову ставку, в період з 28.05.2015 року по 09.05.2016 року на рівні 9,16 % річних, у період з 10.05.2016 року 14,95 % річних. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому кредитним договором, видав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується копією виписки по рахунку позичальника та копією меморіального ордеру від 11.06.2008 року. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор зобовязувався надати позичальнику грошові кошти у сумі 25000,00 доларів США, а позичальник зобов»язувалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов договору. Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору, за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 44,85 % річних. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Позичальник зобовязується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно п. 2.1.3. даного договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства, позичальник не виконує взяті на себе зобовязання. Відповідно до п. 5.2.5. кредитного договору, банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень, термін повернення кредиту скорочується до дати, вказаної у повідомленні про порушення умов договору, тобто на 31-й календарний день. Позичальнику була направлена вимога про погашення суми заборгованості, але на даний час заборгованість не сплачена. Відтак термін повернення кредиту за кредитним договором настав достроково. Для забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, 28 травня 2015 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки № б/н. Згідно п. 1.1 договору поруки, ст. 553 ЦК України, поручитель зобовязується перед кредитором боржника відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На виконання п. 2.1. договору поруки, позивачем направлялася вимога до поручителя про сплату боргу, але на даний час заборгованість не сплачена. Згідно п. 1.3. договору поруки, ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором (позивачем) у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Згідно п. 1.4 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до п. 8.2 кредитного договору, сторони домовились, що у разі коли дата чергового щомісячного платежу припадає на вихідний або святковий день, днем сплати платежу за цим договором визначається останній робочий день, що передує такому вихідному або святковому дню. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання зобовязань позичальника за цим договором. Позичальник зобов'язувалася повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. В суді також було встановлено, що відповідач [PERSON], не виконала умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору та договору поруки. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем, випискою по рахунку боржника. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідачів солідарно. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Також за ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. За ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 16.09.2016 року становить 13345 дол. США 55 центів (заборгованість за кредитом 12123,63 дол. США; заборгованість за відсотками 1162,06 дол. США; заборгованість за підвищеними відсотками 59,86 дол. США). На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 5172 грн. 83 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved