Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що в лютому 2015р. при оформленні документів по продажу житлового будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Галушкіна, 58, який належить йому на праві власності на підставі договорів дарування від 14.10.2013 року, йому стало відомо, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ накладено арешт на майно. Звернувшись із заявою до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ щодо розяснення чому на його будинок накладено арешт, 27.02.2015 року було надано відповідь, що при перевірці єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 27.02.2015р. у відділі державної виконавчої служби на примусовому виконані відсутні виконавчі документи про стягнення з нього боргів, у звязку з чим зняти арешт з майна не є можливим. 05.03.2015 року він звернувся до реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції про надання інформації щодо заборони відчуження обєкту нерухомого майна, у відомостях з Єдиного державного реєстру зазначено, що постановою В-13 від 10.11.2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ [PERSON] накладено арешт на будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Галушкіна, 58. Вважає, що накладення арешту на будинок за вказаною адресою є незаконним, оскільки будинок належить йому на праві приватної власності. Просить виключити з опису та звільнити з-під арешту майно, що належить йому на праві власності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ В-13 від 10 листопада 2011 року було накладено арешт на все невизначене та все майно, що належить [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], про що реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 10 листопада 2011 року за №11831126 (а.с.13). З листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ за №7023/04-32/13 від 27.02.2015 року адресованого [PERSON] щодо зняття арешту з домоволодіння, яке належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Галушкіна, 58 вбачається, що перевіркою єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 27.02.2015р. у відділі на примусовому виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] боргів, у звязку з чим зняти арешт з вищезазначеного майна не є можливим ( а.с. 11 ) . Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що станом на 27.02.2015 рік у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ на виконанні відсутні виконавчі документи за якими боржником є [PERSON], проживаючий за адресою: [INFO], а також те, що накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на все невизначене та все майно порушуються права [PERSON] на розпорядження належним йому нерухомим майном, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved