Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Територіальної громади Глушківської сільської ради в особі виконкому Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що він з моменту свого народження і по теперішній час мешкає та зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] Будинок в якому він проживає значиться у власності Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського Куп'янського району. Дане госопдарство вже ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Позивач зазначає, що оскільки він добросовісно вселився в житловий будинок, який належить ПСП ім. Петровського, та відкрито, більше ніж десять років мешкає в ньому , то він має право в порядку набувальної давності отримати даний будинок у власність. А оскікльи в теперешній час правочин посвідчити у нотаріуса неможливо, через відсутність юридичної особи, тобто позасудовим шляхом неможливо оформити право власності, тому він звернуся до суду з вищевказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву де просив розглянути справу без його участі, та проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 10.07.2014 р. власником будинку [ADDRESS] є Приватне сільськогосподарське підприємство ім.. Петровського. Також в ньому зазначено, що даний будинок був побудований в 1994 р. (а.с. 8-10) З відповіді начальника КП «Куп'янське бюро технічної інвентаризації» від 28.10.2013 р. вбачається, що будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить ПСГП ім. Петровського, на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2000 р. (а.с. 7) Відповіддю державного реєстратора Реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 06.11.2013 р. та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується, що державну реєстрацію приватного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, місцезнаходження юридичної особи: Харківська області, Куп'янський район, с. Глушківка, було скасовано 23.04.2002 р. Куп'янською райдержадміністрацією в зв'язку з самоліквідацією (а.с. 11-12) 31.10.2000 р. Куп'янським бюро технічної інвентаризації була складена довідка- характеристика для надання в Куп'янську державну нотаріальну контору з метою відчуження будинку [ADDRESS] Дана довідка видавалась [PERSON] на підставі технічного паспорту від 07.09.1994 р., який складений на її ім'я за вищевказаною адресою. (а.с. 36-39) З долучених до справи квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що за адресою будинок [ADDRESS] комунальні послуги сплачувала [PERSON] (а.с.30-35) З проекту газопостачання № 390/08-96 вбачається, що на ім'я [PERSON] за адресою будинок [ADDRESS] був виконаний проект газопостачання (а.с. 42-43) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 18). Довідкою сільського голови Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 29.10.2013 р. підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS], з дня народження (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. В силу ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, питання про набуття права власності на нерухоме майно не могло вирішуватися судом раніше 01 січня 2011 року. П. 9 Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», встановлено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). П. 14 вищевказаного Пленуму передбачено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З листа ВССУ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» N 24-150/0/4-13, 28.01.2013 р., вбачається, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що власником спірного будинку [ADDRESS] є ПСГП ім. Петровського, яке було самоліквідовано у 2002 р., позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним будинком більше 10 років, як це передбачено ст. 344 ЦК України, враховуючи, що мати позивача [PERSON], яка також добросовісно, відкрито володіла спірним будинком до моменту своєї смерті, не встигла оформити на себе право власності на нього, інші особи на даний будинок не претендують, та на даний час інші способи захисту прав позивача відсутні, суд вважає в інтересах захисту прав позивача за необхідне задовольнити вищевказаний позов, та визнати за [PERSON] право власності на спірний будинок. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved