Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 серпня 2013 року відповідач позичила у нього 14000 грн., які зобов'язалася повернути до 04 листопада 2013 року, що підтверджується її розпискою, проте суму позики не повернула. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 14000 грн., три відсотки річних від простроченої суми за період з 04 листопада 2013 року по 12 травня 2015 року у розмірі 690 грн. 41 коп. Також позивач, посилаючись на те, що умовами договору передбачено збільшення суми, що підлягає поверненню, на 10 відсотків щотижня у разі прострочення повернення позики, а також на те, що розмір пені не може перевищувати розмір боргу, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 14000 грн. Крім того, позивач вказує, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, оскільки несвоєчасне повернення грошових коштів порушує його життєвий уклад, призводить до нервових стресів, внаслідок чого він втратив душевний спокій та рівновагу, у нього погіршилися стосунки з оточуючими людьми. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 1000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року [PERSON] написала розписку, відповідно до якої позичила у [PERSON] 14000 грн. та зобов'язалася повернути позичені кошти до 04 листопада 2013 року. Умовами розписки передбачено, що у випадку неповернення позики в обумовлений термін розмір суми позики щотижня буде збільшуватися на 10%. Оригінал цієї розписки знаходиться в матеріалах справи. З пояснень представника позивача вбачається, що по теперішній час відповідач отриману суму позики позивачу не повернув. Відповідачем доказів повного або часткового повернення суми позики не надано. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики, отримана відповідачем згідно розписки від 01 серпня 2013 року в розмірі 14000 грн. Згідно статей 546, 547, 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, яка є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання і правочин щодо якої вчиняється у письмовій формі. Оскільки розпискою передбачено збільшення суми позики, що підлягає поверненю, щотижня на 10% у випадку неповернення позики в обумовлений строк, а відповідач своє зобов'язання по поверненню позики не виконав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14000 грн. пені в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач повинен був повернути позику до 04 листопада 2013 року, прострочення боргу почалося з 05 листопада 2013 року, тому три проценти річних мають обраховуватися з 05 листопада 2013 року. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 14000 грн. за період з 05.11.2013 року по 12.05.2015 року в розмірі 637 грн. 48 коп., виходячи з наступного розрахунку: 14000 грн. боргу Х 3/100/365 днів у році Х 554 днів прострочення (за період з 05.11.2013 року по 12.05.2015 року) = 637 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що він внаслідок неповернення відповідачем у визначений у розписці строк суми позики зазнав моральні (душевні) страждання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 286 грн. 37 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial