Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №401484551, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9834 грн. 26 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30.09.214 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 26.07.2013 року №401484551. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 26.07.2013 року №401484551. Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв'язку з чим, станом на 10.10.2016 року має заборгованість в сумі 18509 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 9834 грн. 26 коп., заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом в сумі 774 грн. 74 коп., штрафу в сумі 7900 грн. На підставі цього, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18509 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1600 грн. В наданому до суду клопотанні представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В зв'язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокре-ма, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №401484551. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було видано кредит в розмірі 9834 грн. 26 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30.09.214 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 26.07.2013 року №401484551. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 26.07.2013 року №401484551. Згідно наданих до позовної заяви повідомлень вбачається, що боржник у відповідності до вимог ч.1 ст.1082 ЦК України повідомлявся фактором про відступлення права вимоги та її розмір. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, в зв'язку з чим, згідно наданого до позовної заяви детального розрахунку станом на 10.10.2016 року має заборгованість в сумі 18509 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 9834 грн. 26 коп., заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом в сумі 774 грн. 74 коп., штрафу в сумі 7900 грн. Враховуючи зазначені вище обставини та положення ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 9834 грн. 26 коп., заборгованості по процентам та комісії за користування кредитом в сумі 774 грн. 74 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» штрафу суд враховує наступне. Згідно п.2 анкети-заяви на отримання кредиту виконання умов договору забезпечується неустойкою (штрафом). Однак, у кредитному договорі від 26.07.2013 року №401484551 відсутні умови щодо забезпечення виконання забов′язання, та, відповідно, не визначений розмір неустойки (штрафу) і порядок її нарахування. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що сторонами не досягнуто згоди з умов кредитного договору, що стосуються забезпечення виконання зобов′язань у відповідності до ст.638 ЦК України, а отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.07.2013 року №401484551, яка виникла станом на 10.10.2016 року, в сумі 10609 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 9834 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 774 грн. 74 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved