Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить звільнити з-під арешту двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладеного головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2014року по виконавчому провадженню № 43735871, зареєстрованою 08.07.2014року за №23682588 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600грн. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №1752/08 від 19.08.2008року, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON], ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 38500 доларів США 00 центів. В забезпечення зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» був укладений Іпотечний договір від 19.08.2008року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2107. Предметом Іпотечного договору є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 11.10.2017року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №16162 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» відступив ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» всі права вимоги за кредитним договором №1752/08 від 19.08.2008року разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами та доповненнями та викладеними у новій редакції, що є його невідємною частиною. 11.10.2017року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення право вимоги за Іпотечним договором від 19.08.2008року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №766, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» відступає, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуває права замість первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншим кредиторами [PERSON], в порядку визначеному Іпотечним договором задоволення всіх своїх вимог, які випливають з умов Кредитного договору та Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку. 28.11.2017року у звязку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернуло стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та зареєструвало за собою право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 03.12.2017року згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стало відомо, що головний державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2014року по ВП №43735871 накладено арешт, обєктом обтяження є Ѕ частина квартири №[ADDRESS] у межах суми звернення стягнення у розмірі 66 355,13грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] Таким чином, порушується право ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки наявність арешту перешкоджає розпоряджатися на власний розсуд своїм майном. Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розгляд справи здійснити без їх присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявилися, про день та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 19.08.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1752/08, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 38500,00 доларів США строком до 19.08.2018року /а.с.12-20/. 19.08.2008 року з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», [PERSON] та [PERSON], за яким останні передали в іпотеку банку нерухоме майно двохкімнатну ізольовану квартиру №61, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Світла, 1. Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2107 та накладено заборону на відчуження зазначеної у договорі квратири /а.с.4-6/. Із витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 19.08.2008 року зареєстровано заборону на нерухоме майно квартиру на підставі іпотечного договору від 19.08.2008 року /а.с.10/. Постановою головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 07.07.2014року накладено арешт на Ѕ частку квартири №[ADDRESS], що належить боржнику [PERSON] при виконанні виконавчого листа № 643/3375/13-ц, виданого 20.03.2014 року Московським районним судом м.Харкова щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» заборгованості за кредитними договорами №133 від 21.06.2006 року та судових витрат /а.с.8/. Відомості про арешт внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 08.07.2014року /а.с.9 зворот/. 11.10.2017року року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір №16162 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, а 11.10.2017 року укладено договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, посвідчений 19.08.2008 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим №2107. Згідно з цими договорами банк відступив, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прийняло право вимоги за вищезгаданим кредитним договором та Іпотечним договором /а.с.7, 21-23/. Таким чином, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в установленому законом порядку перейшли всі права кредитора за зазначеним вище кредитним договором, а також за Іпотечним договором від 19.08.2008 року, укладеним між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та [PERSON] Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на праві приватної власності 28.11.2017року зареєстрована квартира №61 що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Світла, 1, на Ѕ частини якої було накладено арешт /а.с.9/. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, неправомірності дій позивача щодо спірної квартири не встановлено, а тому наявність арешту на 1/2 частини квартири порушує право власності позивача на зазначену частку квартири. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині звільнення з-під арешту накладеного постановою головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 07.07.2014року нерухоме майно, а саме Ѕ частини квартири №[ADDRESS]. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial