Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і вимоги мотивує тим, що з 02.06.1977 року по 29.07.2011 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.07.2011 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 36 від 22.06.2011 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук. Міофіброз мязів передпліч і мязів плечового пояса, деформований остеоартроз ліктьових і променезапястних суглобів з контрактурою плечових поясів суглобів зі стійким больвоим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від довготривалої дії локальної вібрації і довготривалого фізичногоперенапркженн. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем (ІІІ ст) зниження слуху профусійного характеру від довготривалої дії виробничого шуму (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН 1. ДЕП ІІ ст з ліворно-венозною дисфункцією, вестибуло-атактичним синдромов. РОХП, спондилоартроз, переважно в попереко-крижовому відділ хребта з алгічним синдромом. Хронічний фаринголарингіт, ремісія. Гіпертопія слабкого ступення обох очей. Пресбіопія, Гіпертонічна ангеопатія сітківки, хронічний коньюктивіт (супутний діагноз). Відповідно до довідки виданої фтизіатричною МСЕК м. Суми від 18.09.2013 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 65 % та встановлено третю групу інвалідності безстроково. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань, зокрема стан здоров'я позивача такий, що йому протипоказана важка фізична праця, праця в контакті з шумом, токсичних, подразнюючих, алергізуючих речовин, несприятливі метеофактори. У зв'язку з професійним захворюванням позивач протягом тривалого часу страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Через значну втрату слуху він обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його інвалідом - він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Крім того позбавлений можливості виконувати хатню роботу через значне обмеження рухів, що призводить до необхідності докладати додаткових зусиль для організації праці та побуту, що пригнічує його фізичний та моральний стан. Спричинену моральну шкоду позивачу важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров'я виходячи з принципу розумності і співмірності сума, яка підлягає відшкодуванню на думку позивача становить 13 000 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача 13 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 02.06.1977 року по 29.07.2011 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.07.2011 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію на пільгових умовах (а.с.5-7) Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 36 від 22.06.2011 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук. Міофіброз мязів передпліч і мязів плечового пояса, деформований остеоартроз ліктьових і променезапястних суглобів з контрактурою плечових поясів суглобів зі стійким больвоим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від довготривалої дії локальної вібрації і довготривалого фізичногоперенапркженн. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем (ІІІ ст) зниження слуху профусійного характеру від довготривалої дії виробничого шуму (основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН 1. ДЕП ІІ ст з ліворно-венозною дисфункцією, вестибуло-атактичним синдромов. РОХП, спондилоартроз, переважно в попереко-крижовому відділ хребта з алгічним синдромом. Хронічний фаринголарингіт, ремісія. Гіпертопія слабкого ступення обох очей. Пресбіопія, Гіпертонічна ангеопатія сітківки, хронічний коньюктивіт (а.с.8) Позивачу згідно з довідкою МСЕК № 249494 встановлено 65 % ступеню втрати працездатності та встановлена потреба у додаткових видах допомоги - медикоментозне санаторне лікування (а.с.9) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вище викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 9500 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial