Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № HEQ0R000120333 від 17 січня 2005 року, відповідач отримав кредит у розмірі 1358,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,20 % на рік на суму залишку заборгованості кредитом. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти, проценти та інші передбачені договором обовязкові платежі, не повертає, у звязку з чим, станом на 11 січня 2017 року виникла заборгованість в сумі 16257,76 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 524,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4238,06 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 11495,49 грн.. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по договору кредиту 16257,76 грн., судові витрати за сплачений судовий збір 1600,00 грн. та подання оголошення у пресі в сумі 420 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом \~порядку, через оголошення в пресі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 17 січня 2005 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк»», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк»» та [PERSON] укладено кредитний договір № HEQ0R000120333. На підставі вказаного договору, відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 1358,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою проценті за користування кредитом у розмірі 40,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.2.2., 2.2.3. позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплатити комісію за користування кредитом. Відповідно до п.1.1. договору, позичальник зобовязувався щомісяця погашати заборгованість за кредитом з «21» по «28» число кожного місяця, що слідує за обліковим, у розмірі 83,65 гривень. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 11 січня 2017 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитом 524,21 грн., заборгованість по процентам 4238,06 грн.. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 4.1. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань передбачених п.2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення платежу. Враховуючи, що відповідач порушив зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, процентів, з нього має бути стягнута пеня в сумі 11495,49 грн., відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. та витрати повязані з розміщенням оголошення у пресі в сумі 420 грн..

Outcome: approved