Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2), який згодом уточнив (а.с.74), та просить постановити рішення яким зобов'язати відповідачів: - вчинити заходи щодо переміщення усієї домашньої птиці, що знаходиться за задньою стінкою його будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на відстань не менше 12 метрів від стіни будинку; - не чинити йому, позивачу перешкод для проведення робіт за задньою стіною його будинку, прибрати огорожу із сітки рабиця і стовпчики до вирішення питання про передачу земельних ділянок у приватну власність та визначення конкретних меж цих земельних ділянок на місцевості; - не виводи домашніх тварин та птахів на випас уздовж задньої стіни будинку позивача. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Суміжними сусідами за адресою: [ADDRESS], є відповідачі, які прямо за стіною його, позивача будинку облаштували господарські будівлі, в яких розмістили домашню птицю: гусей і кур, а також овець, що спричиняє цілий ряд незручностей у користуванні будинком, не можливо провітрити кімнату, вікно з якої виходить в сторону домоволодіння відповідачів. Усі нечистоти, та навоз від домашніх тварин, птиці, під час проливних дощів змивається та підтікає під його будинок, що призводить до сирості та плісняви саме задньої стіни його будинку. Крім того, відповідачі спорудили із землі насип таким чином, що під час атмосферних опадів вся вода тече безпосередньо вздовж задньої стіни будинку позивача в результаті цього вода вимиває весь гній від домашньої птиці, і весь цей бруд стікає уздовж всієї стіни будинку, у зв'язку з чим, постійно між ними виникають сварки та непорозуміння. Він має намір провести ремонтні роботи задньої стіни будинку, встановити вздовж усього даху водовідвідні жолоба, однак, відповідачі встановили паркан з сітки рабиця вздовж усього вимощення за задньою стінкою будинку, що має довжину 0.80 м, хоча комісія надала рекомендації відповідачам встановити огорожу на відстані 1.5 метри від задньої стіни будинку. Викладене стало приводом для звернення з зазначеним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, та просив їх задовольнити, надав пояснення з підстав зазначених позовній заяві. В своїх вимогах був вкрай категоричним, стверджував, що сусіди в городі свого домоволодіння облаштували канаву, а з землі насип, тому вся вода з атмосферних опадів тече вздовж стіни його домоволодіння, та просочується в будинок, в якому з'явилась сирість, пліснява. Домашня птиця, яка розміщена за задньою стіною його будинку спричиняє багато незручностей, оскільки запахи від навозу проникають в середину будинку. Крім того, уздовж вимощення, яке має довжину 80 см сусіди облаштувати паркан із сітки рабиця, що перешкоджає йому обслуговувати, ремонтувати задню стіну його будинку, хоча відстань від будинку до межі сусідів становить 1.5 метри. Він, позивач звертався до сільської ради, комісія виходила на місце та надавала приписи сусідам, однак вони їх не виконали. Представник позивача (а.с.32-35) підтримала уточнені позовні вимоги свого довірителя та його доводи, викладені в позовній заяві, в наданих поясненнях, наполягала на їх задоволенні. Надала пояснення щодо правових підстав позову. Відповідачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах відповідачки [PERSON] (а.с.60), [PERSON], заперечувала доводи позивача, та просила в задоволенні позову відмовити. Пояснили в судовому засіданні, що дійсно вони, та інші відповідачі мешкають по сусідству з позивачем. Правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] не мають, документи знаходяться на стадії оформлення. Будь-яких самочинних будівель та споруд вони не зводили, житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами був збудований до 1991 року. Жодних порушень, котрі призвели б до руйнування задньої стінки будівлі позивача, розташованого за адресою: [ADDRESS] не допускали. Кагаву, насип про які стверджує позивач вони не споруджували, а тому вода від атмосферних опадів не може руйнувати будинок позивача. Домашню птицю вони дійсно тримають у безпосередній близькості до задньої стіни будинку позивача, але їх незначна кількість, всього на даний час 19 штук. Підтвердили, що на протязі весни-осені поголів'я домашньої птиці та овець збільшується, а на зиму зменшується. Що усі тварини протягом дня знаходяться на пасовищі, лише ввечері та вночі їх заганяють до сараїв. Вони не заперечують, що б позивач ремонтував задню стіну будинку, і ніяких перешкод йому в цьому не чинять. Огорожу із сітки рабиця облаштували саме на тому місці, де раніше був паркан позивача, оскільки вважають, що саме там проходить межа між їхніми домоволодіннями. Відповідачі стверджували, що вони не порушують правил добросусідства, не сваряться з позивачем, і всіляким чином намагаються вирішувати усі спірні питання мирним шляхом. До суду надано письмові заперечення за підписами усіх відповідачів (а.с.36-38). За весь час розгляду справи, сторони не дійшли ніяким чином будь-яких примирень. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власниками домоволодіння [ADDRESS] згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 65179901 від 05.08.2016 року, технічного паспорту (а.с.4), технічного паспорту (а.с.5-9). Оформлення своїх прав на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] - позивач не проводив. За повідомленням Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2017 року № 48 позивачу [PERSON] виділена земельна ділянка розміром 0.26 га рішенням шостої сесії 2-го скликання Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 10.04.1997 року «Для приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку» (а.с.72 73). Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 06.12.2016 року за № 584 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] станом на 14.04.1991 року (особовий рахунок [NUMBER]) відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», до складу якого входили: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.50). Відповідачі виготовили технічний паспорт на зазначене домоволодіння (а.с.44-46). Оформлення своїх прав на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами - відповідачі не проводили. Згідно рішення 6 сесії ХХІІ скликання від 10.04.1997 року Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області голові домоволодіння [PERSON] надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки розміром 0.31 га, з яких 0.25 га для обслуговування житлового будинку, 0.06 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] (а.с.41, У дворі відповідачів [PERSON] є господарські будівлі та дворові споруди в яких вони тримають домашню птицю. Ці споруди були зведені до 1991 року. 05.10.2015 року комісія у складі: голови комісії [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], позивача [PERSON], відповідічки [PERSON] здійснили обстеження домоволодінь [ADDRESS] і [ADDRESS]. За наслідками обстеження комісія дійшла наступних висновків та рекомендацій (а.с.11, 42): - власникам домоволодінь виготовити державні акті на присадибні ділянки, на яких розташовані їх житлові будинки з господарськими будівлями та дворовими спорудами - строком 3 місяці; - [PERSON] встановити огорожу на відстані 1.5 метри від домоволодіння [PERSON] та прибрати насип на ту ж відстань - строком 10 днів; - [PERSON] встановити водовідвідні жолоби на задньому даху будинку - строком 10 днів. Згідно акту від 05.10.2015 року комісія у тому ж складі: голови комісії [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], позивача [PERSON], здійснили обстеження домоволодінь [ADDRESS] і [ADDRESS] зобов'язала [PERSON] облаштувати огорожу на відстані 1.5 метри від домоволодіння [PERSON] та прибрати насип на ту ж відстань (а.с.12). 30.11.2016 року комісія у складі: голови комісії [PERSON], секретаря комісії [PERSON], депутата округу №1 [PERSON], члена комісії: [PERSON], здійснили обстеження домоволодіння [ADDRESS]. За наслідками обстеження було встановлено наступне (а.с.43): -господарські споруди домоволодіння [ADDRESS], для утримання гусей та кур, знаходяться на відстані 3-4 метри від задньої стіни домоволодіння [ADDRESS]; -вікна домоволодіння [ADDRESS], що виходять у двір домоволодіння [ADDRESS], встановленні із металопластика, глухі без кватирки, а тому будь-які запахи в середину будинку проникнути не можуть …; -водозахисної споруди у вигляді насипу на задньою стіною домоволодіння [ADDRESS] не виявлено, територія за задньою стіною будинку чисті і суха. Також комісія встановила, що [PERSON] рекомендації комісії, викладені в акті від 05.10.2015 року щодо встановлення водовідвідних жолобів, виконано частково і технічно не вірно, що призводить до постійної сирості задньої стіни домоволодіння [ADDRESS]. Як позивачем (а.с.15-19, 66-70), так і відповідачами (а.с.53-57) надано фотоматеріал на обґрунтовування їх доводів. Вивчивши даний матеріал судом встановлено, що дійсно відповідачі встановили огорожу із сітки рабиця уздовж вимощення за задньою стінкою будинку позивача. В безпосередній близькості до цієї задньої стіни будинку позивача, розміщені господарські споруди, де утримаються відповідачами домашні тварини та птахи. Будь-яких канав, та водозахисних насипів на фотокартках не зображено, а ні в городі відповідачів, а ні уздовж задньої стіни будинку позивача. Вікно, що розміщене на задній стінці будинку позивача, і виходить у господарський двір відповідачів має квартирку для провітрювання. Згідно рішення восьмої сесії VІІ скликання Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 02.06.2016 року № 35- VІІ перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.71). Стаття 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменш незручностей (затемнення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель. За ст.321 ЦК України кожний з власників має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним свого права власника. Відповідно до законодавства України планування і забудова міських і сільських поселень, будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно із законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. На даний час це Державні будівельні норми України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92**, що діють на території України з 2002 року замість державних будівельних норм України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92*, які в свою чергу були прийняті замість СНіП -П-60-75* «Планування і забудова міст, селищ і сільських населених пунктів», що діяли в період з 1975 по 1992 роки. Порядок використання земельних ділянок житлової забудови (в т.ч. 3емельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель) здійснюється на підставі Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про планування і забудову територій», Правил забудови населених пунктів, Державних будівельних норм ДБН 360-92 **«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Згідно п.п.3.25, 3.35 розділу «Сельбищна територія сільських поселень», затверджено Наказом Держкоммістобудування, від 17.04.1992, № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92», відстань між житловими будинками та господарським будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм, а саме відстань від житлового будинку до господарських будівель (сараїв) для худоби, свійських тварин і птахів площею до 50 кв.м. складає - 15 метрів. Сараї для домашньої худоби, кроликів, нутрій, лисиць і птиці треба розміщувати на відстані від житлових будинків відповідно до протипожежних і санітарних норм: одинокі або подвійні - не менше 15 м. Таким чином, відповідачі зобов'язані утримувати домашніх тварин та птицю на відстані не менше 15 метрів від будинку позивача. Ці норми є обов'язковими для виконання усіма громадянами. З огляду на зазначене відповідачам слід вжити заходи щодо переміщення усієї домашньої птиці, що знаходиться за задньою стінкою будинку позивача, розташованого за адресою: [ADDRESS] на відстань не менше 12 метрів від стіни будинку позивача (Згідно позовних вимог позивач просить саме на 12 метрів). Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачів не виводи домашніх тварин та птахів на випас уздовж задньої стіни будинку позивача також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередніх вимог, та навіть тимчасово не можуть розміщуватися у безпосередній близькості до задньої стіни будинку позивача, що буде відповідати положенням п.п.3.25, 3.35 розділу «Сельбищна територія сільських поселень», затверджено Наказом Держкоммістобудування, від 17.04.1992, № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92»,. Згідно досліджених доказів, судом встановлено, що, а ні позивач, а ні відповідач не мають державних актів на право власності на свої земельні ділянки, а відтак межі цих ділянок на місцевості не визначені межовими знаками. Суд приймає до уваги висновки комісій Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, які не були виконані відповідачами щодо встановлення огорожі на відстані 1.5 метрів від задньої стіни будинку позивача, а відтак встановлена відповідачами огорожа із сітки рабиця має бути демонтована, аби надати доступ позивачу відремонтувати задню стіну свого будинку, встановити водовідвідні жолоба, та таким чином виконати приписи та рекомендації комісій. Положеннями статті 103 Земельного кодексу України врегульовано правила добросусідства, що стосуються «сусідніх» землевласників та землекористувачів (не лише суміжних), тобто є обов'язковими для всіх, чия діяльність може справити негативний вплив на інші земельні ділянки. Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні своїх прав особа повинна також додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином, неприпустимим є таке здійснення прав власників земельних ділянок чи землекористувачів, яке створює сусіду незручності всупереч певним існуючим правилам або понад межі від звичайного сусідства. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, ст.ст.79, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи у солідарному порядку. Солідарний зв'язок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. Таким чином, зокрема ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, а також витрат на правову допомогу (ст.84 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку, тобто в рівних частках з кожного. Зважаючи на зазначені процесуальні вимоги стягненню підлягає на користь позивача судовий збір у розмірі 551.20 гривен в рівних частках з відповідачів, який був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1.

Outcome: approved