Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом . В обґрунтування позову вказує, що 07.05.2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова група» ТАС» та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АІ/0130459. Відповідно до умов цього договору застрахованими являються ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2104 державний реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до довідки ДАІ 25.10.2014 року в м.Обухів на вул. Піщана, 101 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та «Toyota Rav 4» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Обухівського районного суду Київської області , вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил Дорожнього Руху. Цивільна-правова відповідальність відповідача на момент скоєння вищевказаного ДТП була застрахована в ПрАТ СГ «ТАС» згідно полісу АІ/0130459. На підставі цього полісу ПрАТ СГ «ТАС» відшкодовано шкоду пов*яз ану із пошкодженням транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н. [NUMBER] в розмірі 3658 грн. Відповідач в порушенням вимог п. г) ст.38 Закону України № 1961-ІУ не повідомив позивача про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Претензія позивача про сплату фактично понесених витрат у порядку регресу залишилася без задоволення. Станом на день подачі позову відшкодування не відбулося. Посилаючись на ст.ст. 36, 38 Закону України № 1961-ІУ, ст.ст.982, 999 , 993, ч.1 ст.1166 , ч.1, 2, 5 ст.1187 , ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. 27 закону України «Про страхування» позивач просить суд стягнути відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» грошові кошти в сумі 3658 грн. , судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, також зазначав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з*явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, суд при наявності згоди позивача вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 25.10.2014 року [PERSON] близько 20 год. в м.Обухові по вул. Піщана, 101-в , керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н. [NUMBER] , не обрала безпечний інтервал, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н. [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження власникам завдано матеріальних збитків, своїми діями, що виразилися в порушенні вимог п.13.1 ПДР , скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Обухівського районного суду Київської області [PERSON] визнано винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння вищевказаного ДТП була застрахована у ПрАТ СГ «ТАС» згідно полісу АІ/0130459. На підставі цього полісу ПрАТ СГ «ТАС» відшкодовано шкоду пов*язану із пошкодженням транспортного засобу «Тойота» д.н.[NUMBER] у розмірі 3658 грн. Відповідач в порушенням вимог п. г) ст.38 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Претензія позивача про сплату фактично понесених витрат у порядку регресу залишилася без задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України , ст.27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги, яку особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved