Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з нього за рішеннями суду стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\\6 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2013 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач, також, зобов'язана за рішенням суду сплачувати йому аліменти в розмірі 1\\6 частини всіх доходів на утримання їх сина [PERSON], який проживає з позивачем, але відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість, позивач звертався до суду з позовом про стягнення з матері дитини неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того, позивач зазначає, що після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів, істотно змінилися обставини, він одружився вдруге та у вересні 2016 року у нього народився син [PERSON], а тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів, з 1\\6 частини на 1\\9 частину всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, подали письмово викладені заперечення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають двох дітей : [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Зазначене підтверджено матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має ще сина [PERSON] [INFO], якого виховує сама, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Зазначене підтверджено копією свідоцтва про народження та Витягом з ДРАЦС (а.с.44,45). Також, встановлено, що у позивача [PERSON] в другому шлюбі, також, народився син [PERSON] [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.11). Встановленим є те, що між сторонами постійно виникали спори щодо місця проживання дітей та зобов'язань щодо утримання дітей, мали місце чисельні звернення до суду. Місце проживання дітей визначено в судовому порядку - донька сторін проживає з матір'ю, а син сторін проживає з батьком. Позивач та відповідач зобов'язані за рішенням суду сплачувати один одному аліменти на утримання їх дітей, по 1\\6 частин всіх видів доходу батьків. Наведене підтверджено зібраними матеріалами справи. Суд неодноразово пропонував сторонам примиритися, відмовитися від стягнення аліментів на користь один одного, але сторони не бажають мирним шляхом вирішити свої спори. Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, що проживає з відповідачем, по 1\\6 частині доходу позивача, що в 2016 році становило близько 1500 грн. А відповідач належно не виконує рішення суду про стягнення аліментів на користь позивача, на утримання сина, який проживає з позивачем, унаслідок чого станом на 01.07.2016 року утворилася заборгованість в сумі 17 961 грн. Встановленим є те, що позивач звертався до суду з позовом про стягнення з матері дитини, тобто з відповідача, неустойки за прострочення сплати нею аліментів на утримання сина. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.09.2016 року було стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2000 грн.(а.с.7-9). В судовому засіданні встановлено, що позивач працює у військовій прокуратурі Центрального регіону України та його дохід за останні п'ять місяців /листопад 2016р. - березень 2017р./ становить 73096,63 коп., з яких утримано на аліменти на користь відповідача 9826,74 грн. Наведене підтверджено Довідкою про здійснені відрахування та виплати з грошового забезпечення [PERSON] від 04.04.2017р. (а.с.66). Встановлено, що відповідач не працевлаштована, проживає з двома дітьми, отримує соціальну допомогу на меншого сина. Позивач в судовому засіданні пояснив, що з його заробітної плати постійно утримують кошти на утримання доньки, яка проживає з відповідачем та крім того, він ще вимушений нести додаткові витрати на утримання доньки, сплатив 300 грн. в ЗОШ де навчається його донька, оскільки відповідач не сплачує кошти в батьківський комітет. Відповідач не бажає працювати, щоб не відбувалося стягнення з неї аліментів на утримання її сина [PERSON]. Позивач зазначає, що з часу прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів, змінився його сімейний стан, у нього народився син, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки від першого шлюбу. Відповідач заперечуючи позов, суду пояснила, що довго хворіла, перенесла тяжкі пологи при народженні третьої дитини, є матір'ю одиначкою, перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, з неї частково було стягнуто кошти на користь позивача в рахунок аліментів на утримання сина. Відповідач зазначає, що працювала в УСК «ГарантАвто», але фірма збанкрутувала і вона залишилася без роботи, а тому не має належного постійного доходу, що унеможливлює на даний час стягнення з неї аліментів на утримання сина, який проживає з батьком. Відповідач зазначає, що перебуває в скрутному матеріальному становищі з дітьми, на утримання доньки потребуються значні кошти, а тому заперечила зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач, зазначила, що його дохід, навпаки, зріс, а тому не має підстав задовольняти позов. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суду не надані безперечні докази істотної зміни чи погіршення матеріального становища позивача, як платника аліментів. Навпаки, встановлено, що дохід позивача збільшився з часу виникнення аліментних зобов'язань. Позивач ствердив, що при винесенні в 2013 році рішення судом про стягнення з нього аліментів, він не мав на утриманні ще дружини і дитини. Слід зазначити, що на малолітнього сина [PERSON] сім'я позивача отримує кошти на утримання сина до досягнення ним трьохрічного віку та кошти при народженні дитини. Дійсно, в 2016 році у позивача народився син, однак, відсутні докази того, що менша дитина позивача перебуває в скрутному матеріальному становищі внаслідок стягнення з позивача аліментів /1\\6 частина доходу/ на його старшу доньку від першого шлюбу. Діти позивача від обох шлюбів є рівними в своїх правах на отримання матеріальної допомоги від батька та з огляду наведеного, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed