Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він 16 серпня 2008 року по договору купівлі-продажу придбав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] Договір в встановленому законом порядку був посвідчений державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори і в подальшому зареєстрований в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Однак, оскільки придбаний ним будинок був старим, замалим по площі, потребував значного ремонту, позивач прийняв рішення про його знос та будівництво на його місті нового будинку та в період 2008 - 2009 років він самочинно на земельній ділянці по вищезазначеному адресу замість старого будинку з прибудовами та господарськими будівлями побудував новий двоповерховий житловий будинок А-2, загальною площею 209,8 кв. м. в том числі жилою 39.6 кв. м. Від старої домобудівні на земельної ділянці залишилися тільки ганок а4 та погреби а1 та а2. В липні 2013 року він в зазначеному порядку звернувся до відповідних органів, якими було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта за результатами якого складено звіт з якого вбачається, що житловий будинок А-2 дефектів не має, його конструкції знаходяться у нормальному стані, рекомендації щодо усунення недоліків відсутні і він готов до експлуатації. Також був складений технічний паспорт садибного (індивідуального) житлового будинку. За результатами обстеження 14 вересня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Донецької області було зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації в якої вказано, що садибний житловий будинок літер А-2 на [ADDRESS], збудований в період з 20.11.2008 по 01.12.2009 року, загальною площею 209.8 кв м. вважається закінченим будівництвом об'єктом готовим до експлуатації. Крім того, 14 червня 2013 року між Донецькою міською радою та позивачем був заключний договір користування земельною ділянкою № 6/5883, відповідно до якого Донецька міська рада - Розпорядник, дозволяє мені Користувачеві використовувати земельну ділянку загальною площею 0,100 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки 1410136900:00:035:0386. Земельна ділянка зареєстрована в Управлінні Держземагенства у м. Донецьку і датою реєстрації є 17.07.2013 року. З вищезазначеними документами він звернувся до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку з метою реєстрації права приватної власності на спірний житловий будинок з надвірними побудовами, але рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку від 27 серпня 2013 р. за №5297207 йому відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що ним не наданий документ, що підтверджує наявність речового права на ділянку, на який розташовано об'єкт нерухомості, а також не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом і просить визнати за ним право власності на зазначений будинок. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Київської районної в місті Донецьку ради Каруна О.Г. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача Донецької міської ради у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає себе неналежним відповідачем по справі, а тому суд вважає за можливим розглянути справу у його відсутність, відповідно до наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Треті особи у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Вислухав сторони, перевірив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2008 року (а.с. 6, 7) [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] На підставі договору користування земельною ділянкою № 6/5883 від 14 червня 2013 року (а.с. 8) Донецька міська рада дозволила [PERSON] використовувати земельну ділянку загальною площею 0,100 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки 1410136900:00:035:0386 (а.с. 10-11) і земельна ділянка зареєстрована в Управлінні Держземагенства у м. Донецьку 17.07.2013 року. На вказаній земельній ділянці в період 2008 - 2009 років позивач самочинно на земельній ділянці за власні кошти побудував новий двоповерховий житловий будинок А-2, загальною площею 209,8 кв. м. в том числі жилою 39.6 кв. м., а від старої домобудівні на земельної ділянці залишилися тільки ганок а4 та погреби а1 та а2, що підтверджується технічним паспортом від 19.06.13р. (а.с. 17-21). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 30.07.13р. (а.с. 13-16) житловий будинок А-2 по [ADDRESS], збудований з 2008 по 2009р. і дефектів не має, його конструкції знаходяться у нормальному стані, рекомендації щодо усунення недоліків відсутні і він готов до експлуатації. У відповідності до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм і правил. Згідно зі ст. 328 ЦК України зазначено підстави набуття права власності, а саме: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 3 статті 376 Цивільного кодексу України, яка регламентує порядок визнання права власності на майно, що виникло внаслідок самочинного будівництва, нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналізуючи вищевикладене, суд, з урахуванням того, що самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, було збудовано з 2008 по 2009р., а договір користування земельною ділянкою було підписано 14 червня 2013 року під уже збудоване нерухоме майно, вважає за можливе визнати право власності позивача на житловий будинок [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved