Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26086181 від 12.05.2010 року йому належить квартира [ADDRESS] запорізької області. На теперішній час в квартирі зареєстровані позивач та її син [PERSON], [INFO], відповідач по справі. Її син є громадянином [PERSON], має вид на постійне проживання в Україні. В літку 2014 року відповідач по справі покинув територію України та переїхав на постійне проживання в Російську Федерацію, не зазначивши куди конкретно. Виїжджаючи, відповідач забрав всі речі та документи, але з реєстраційного обліку не знявся. Протягом року вони спілкуються тільки в телефонному режимі. Як власник квартири, вона змушена сплачувати витрати на комунальні платежі на особу, яка фактично в житлі не мешкає, що ставить її в скрутний матеріальний стан. Просить суд провести розгляд справи за останнім відомим місцем проживання відповідача, визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою № 2 в будинку № 39 по вул. Радянській в м. Енергодар, Запорізької області, оскільки він більше року не проживає в спірному житловому приміщенні. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження, за останнім відомим місцем проживання відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, поштові повідомлення повернулися з позначкою за закінченням строку зберігання. Судом зроблена обява в газету « Запорізька правда» від 13.05.2015 року ( а.с. 16), про виклик відповідача до суду. Зі згоди позивача суд ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Дослідував матеріали справи суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] позивачу по справі ( а.с. 6). Відповідач був зареєстрований в спірній квартирі як член сімї ( а.с. 14 ). Більше року відповідач в спірному житлі не проживає, інтересу до житла не проявляє, не несе відповідальність за утримання житла. Суд прийшов до висновку, що знаходження на реєстраційному обліку в квартирі № 2 в б. №39 по вул. Радянській в м. Енергодар відповідача, який фактично не проживає в спірному приміщенні з квітня 2014 року, порушує права власника квартири на володіння , користування і розпорядження. Згідно з ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( квартиру), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 155 ЖК України жилі будинки( квартири), що є в приватній власності громадян не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком ( квартирою), крім випадків, установленим законодавством. Судом встановлено, що відповідач не є власником спірного житла, є членом сімї власника, він не приймає участь у утриманні квартири, його реєстрація позбавляє права власника повноцінно володіти, користуватися, розпоряджатися майном, створює для власника додаткові матеріальні витрати. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. З огляду на викладене , суд вважає , що є підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved