Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.58-59 т.2) і свої вимоги обґрунтовує тим, що він успадкував 3/4 частину будинку [ADDRESS]. Право власності на зазначену частину нерухомого майна на праві спільної часткової приватної власності зареєстроване за ним. Інша 1/4 частки будинку зареєстрована за співвласником [PERSON], яка не була зареєстрована [ADDRESS], і протягом більше ніж 30 років у своїй частині будинку не проживала та не утримувала майно, що призвело у 2006 році до руйнування покрівлі та зовнішніх стін цієї частини будинку. В зв'язку з цим внутрішні стіни частини будинку, котрими користується позивач, не захищені. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.06.1994 року був встановлений порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок за адресою [ADDRESS]. Відповідно до встановленого порядку користування було виділено: [PERSON] земельну ділянку, площею - 240м2, з яких - 19 м2 під будівлями, під садом -221м2, [PERSON] земельну ділянку площею - 722 м2, з яких - 122 м2 під будівлями, під двором -71м2, під садом - 529 м2. В зв'язку з чим, позивач вважає, що йому як спадкоємцю після смерті [PERSON], перейшло право користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS], а саме: площею - 722 м2, з яких - 122 м2 під будівлями, під двором -71м2, під садом - 529 м . Зруйнована 1/4 частина будинку, що зареєстрована за померлою [PERSON], знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Право власності на земельну ділянку площею 0,0240 га. за адресою [ADDRESS], визнано за відповідачем на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.10.2009 року, за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності. Відповідно до п. 3-25 ДБН 360-92 «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.». Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право користування на земельну ділянку: під будівлями - 122 м2, під двором -71 м2, під садом - 529 м2, а разом - 722 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS], встановити право постійного та безоплатного земельного сервітуту на земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності [PERSON] для обслуговування будинку розташованого за адресою [ADDRESS], навколо зовнішньої стіни коридору № « 1-1», частини житлової кімнати № « 1-2», житлової кімнати № « 1-3», кладова № « 1-4» на відстані - 1 м., площею -8 м кв. згідно з додатком №2 до висновку будівельно-технічної експертизи № 17 від 25.09.2012 року та додатком №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 532 від 10.07.2013 року. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали із зазначених в позові підстав, додатково пояснивши, що в письмовому вигляді зверталися до [PERSON] щодо встановлення сервітуту, але відповіді не отримали. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, надав заперечення на позов, пояснивши, що відповідач вважає, що прав на земельну ділянку неможливо передати спадкоємцям, якщо в померлої їх взагалі не було. Зруйнована будівля зареєстрована за [PERSON] в розмірі 1/4 частки та за [PERSON] в розмірі 3/4 частки. Тому на сьогоднішній момент неможливо стверджувати, що [PERSON] є одноосібним власником з власною зареєстрованою земельною ділянкою, неможливо стверджувати про будь-які перешкоди з боку суміжного землекористувача - [PERSON] Отже, неможливо взагалі до моменту реєстрації прав ставити питання сервітуту або будь яких інших обмежень на земельну ділянку. В судове засідання представник відповідача - Сумської міської ради не з`явився, надали заперечення на позов, зазначивши, що згідно ч. 2 ст. 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до частини 3 статті 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. На підставі вищезазначених норм Цивільного кодексу України [PERSON] має право користування земельною ділянкою, загальною площею 722 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS], тому немає необхідності визнання даного права в судовому порядку. Представники третіх осіб - Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», Управління Держземагентства у Сумському районі (Управління Держкомзему у м.Суми), ТОВ «Діната» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS]. Власником ? частини цього будинку була [PERSON]. Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2009 року, виданого [PERSON] після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.118 т.1). [PERSON] 09 жовтня 2013 року звернулася до Другої Сумської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.31-39 т.2). Поділ житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] чи виділ в натурі частини цього житлового будинку співвласнику [PERSON] здійснений не був. Згідно з висновком технічної експертизи (а.с.83-86 матеріалів інвентаризаційної справи) на підставі рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.06.1994 року (а.с.15 т.1) був встановлений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками будинку [PERSON] та [PERSON] Відповідно до цього рішення суду в користування [PERSON] виділена земельна ділянка, площею 240 кв.м, з них під будівлями - 19 кв.м, під садом - 221 кв.м, [PERSON] виділена земельна ділянка, площею 722 кв.м, з них будівлями - 122 кв.м, під двором - 71 кв.м, під садом - 529 кв.м. В подальшому [PERSON] приватизувала земельну ділянку, площею 0,0240 га за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Сумської виконкому міської ради народних депутатів від 18.08.1994 року №425, їй був виданий державний акт на право власності на землю (а.с.66 т.1). 07.09.2000 року [PERSON] за договором купівлі-продажу продала [PERSON] 0,0240 га земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.67 т.1). Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми ві 15.10.2009 року за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,0240 га за адресою [ADDRESS] (а.с.16-17 т.1). 04 березня 2010 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0240 га за вказаною адресою (а.с.172). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спірні відносини щодо набуття [PERSON] права користування земельною ділянкою регулюються нормами ЗК України станом на час смерті [PERSON] Згідно з ч.2 ст.377 ЦК України (діяла в редакції станом на серпень 2008 року) якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Ця норма міститься і в ст.120 ЗК України станом на серпень 2008 року. Відповідно до ст.125 ЗК України в редакції, яка діяла на серпень 2008 року, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, забороняється. Позивач [PERSON] не має документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.3 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. Який саме розмір земельної ділянки необхідний для обслуговування будівель та споруд, доказів позивач суду не надав. Згідно з ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безпідставно позивачем [PERSON] заявлені вимоги про визнання права користування на земельну ділянку, оскільки позивач [PERSON] не звертався до Сумської міської ради з відповідною заявою про набуття права власності або права користування земельною ділянкою у розмірах, зазначених в позові. Визначення порядку користування земельною ділянкою між [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] за рішенням суду не тягне за собою визнання за спадкоємцем [PERSON] - позивачем [PERSON] права користування на земельну ділянку у вказаних розмірах: під будівлями - 122 кв.м, під двором - 71 кв.м, під садом - 529 кв.м, всього 722 кв.м. Згідно з ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або користувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Позивач просить суд встановити постійний та безоплатний земельний сервітут на земельну ділянку, площею 8 кв.м, яка належить [PERSON] для обслуговування будинку навколо зовнішньої стіни коридору № « 1-1», частини житлової кімнати № « 1-2», житлової кімнати № « 1-3», кладова № « 1-4» на відстані - 1 м. Позивач [PERSON] є співвласником ? частин будинку з відповідною частиною господарських будівель за адресою [ADDRESS]. Будинок по [ADDRESS] частково зруйнований, що підтверджується актом поточних змін з матеріалів інвентаризаційної справи (а.с.115 т.1), висновком судової будівельно-технічної експертизи від 25.09.2012 року (а.с.145-148 т.1). Цей будинок не поділений в натурі, частка позивача [PERSON] не виділена в натурі, порядок користування житловим будинком не встановлений. Отже, позивач безпідставно просить суд встановити сервітут для обслуговування приміщень будинку. Особа, яка звертається з позовом до суду про встановлення земельного сервітуту повинна бути власником чи законним користувачем земельної ділянки. Позивач [PERSON] не набув право власності чи право користування земельною ділянкою в тих розмірах, в яких він зазначає при зверненні з позовом до суду. З врахуванням викладеного, вимоги позивача [PERSON] про визнання права користування на земельну ділянку та встановлення права постійного та безоплатного земельного сервітуту задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed