Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму грошових коштів, у розмірі 198 873, 78 грн., переданих на виконання договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року, після його розірвання, визнати Договір купівлі-продажу майнових прав недійсним, стягнути суму утриманих коштів за Договором, після його розірвання, у розмірі 14 871 грн., витребувати правовстановлюючі документи на нерухоме і рухоме майно відповідача та витребувати інформацію про статус квартири, згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 22.12.2014 року. Позов вмотивовано тим, що 22 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір), згідно предмету якого (п.2.1.) Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають зальні положення про купівлю-продаж. Об`єктом нерухомості, згідно п.2.2. Договору є квартира на перетині проспектів Правди і Радянської України у Подільському районі м.Києва (будівельний номер 72), яка має 1 житлову кімнату, житловою площею 32,3 кв.м., розміщена у 2-ій секції, на 9-му поверсі будинку. На виконання умов Договору позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти в розмірі 223 744, 78 грн. Сторонами 29.09.2015 року було підписано Угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22 грудня 2014 року, якою Сторони дійшли до згоди про розірвання Договору, а Продавець (у справі відповідач) зобов`язався повернути Покупцю (у справі позивач) грошові кошти у розмірі 198 873, 78 грн. протягом 30 банківських днів після реалізації майнових прав по цьому Договору на користь третьої особи, але в будь-якому разі не пізніше ніж через один календарний рік, з дня розірвання цього Договору, шляхом перерахування на цих коштів на визначений рахунок Покупця. 21 жовтня 2016 року Сторонами було підписано Угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року, якою Сторони 29.09.2015 року дійшли до згоди про розірвання Договору. Сторони домовились, що Продавець (у справі відповідач) зобов`язався повернути Покупцю (у справі позивач) грошові кошти у розмірі 198 873, 78 грн. протягом 3-х місяців з моменту підписання цієї Угоди, до 30 січня 2017 року включно, шляхом перерахування на цих коштів на визначений рахунок Покупця. Однак кошти не були повернуті, тому, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду за їх захистом. Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.07.2017 р. (суддя Богінкевич С.М.). В листопаді 2017 р. представником позивача - адвокатом Власенком Ю.В. подано заяву про збільшення позовних, в який сторона позивача просить стягнути ще суму грошового виразу індексу інфляції в розмірі 20 484,0 грн., три відсотки річних від простроченої суму в розмірі 4 756,63 грн., що становить 25 240,63 грн. В листопаді 2017 р. представником позивача - адвокатом Власенком Ю.В. подано заяву про часткову відмову від позову, якою просив прийняти відмову від позову в частині визнання Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року недійсним, стягнення суми утриманих коштів за Договором купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року, після його розірвання, витребування правовстановлюючих документів на нерухоме і рухоме майно відповідача та витребування інформації про статус квартири, за Договором купівлі-продажу майнових прав №22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 02.11.2017 р.матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Подільського районного суду м.Києва Ларіоновій Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання представником позивача - адвокатом Власенком Ю.В. подана заява, в якій представник просить розглянути справу без участі сторони позивача, позов просить задовольнити з підстав, наведених в ньому, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив (заперечення) на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.281 ЦПК Українирозгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Ухвалою від 25.07.2019 р. прийнята відмова позивача від позову в частині вимог визнання Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року недійсним, стягнення суми утриманих коштів за Договором купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року, після його розірвання, витребування правовстановлюючих документів на нерухоме і рухоме майно відповідача та витребування інформації про статус квартири, за Договором купівлі-продажу майнових прав №22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Київбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72. Згідно п.2.1. Договору Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Пунктом 2.2.Договору передбачено, що Об`єктом нерухомості визначено квартиру на перетині проспектів Правди і Радянської України у Подільському районі м.Києва (будівельний номер 72), яка має 1 житлову кімнату, житловою площею 32,3 кв.м., розміщена у 2-ій секції, на 9-му поверсі будинку. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (ч. 2 ст. 656 ЦК України). Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення вказаного договору складає 355 300,00 грн., які відповідно до п.4.2. Договору позивач мав перерахувати на рахунок відповідача до 25.12.2016 року, відповідно до Графіку, який є невід`ємною частиною цього Договору. На виконання умов Договору позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти у розмірі 223 744, 78 грн., що підтверджено копіями відповідних квитанцій. Згідно п. 5.3.1.1. Договору Покупець має право відмовитись від цього Договору, шляхом дострокового розірвання цього Договору. Між позивачем та відповідачем 29.09.2015 року було укладено Угоду про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року, якою Сторони дійшли до згоди про розірвання Договору, а Продавець (у справі відповідач) зобов`язався повернути Покупцю (у справі позивач) грошові кошти у розмірі 198 873, 78 грн. протягом 30 банківських днів після реалізації майнових прав по цьому Договору на користь третьої особи, але в будь-якому разі не пізніше ніж через один календарний рік, з дня розірвання цього Договору, шляхом перерахування на цих коштів на визначений рахунок Покупця. 21 жовтня 2016 року Сторонами було підписано Угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року, якою Сторони 29.09.2015 року дійшли до згоди про розірвання Договору. Сторони вирішили відійти від умов викладеної у п.1 та п.2 Угоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 29.09.2015 року та закріпити нове, а саме: Сторони домовились, що Продавець (у справі відповідач) зобов`язався повернути Покупцю (у справі позивач) грошові кошти у розмірі 198 873, 78 грн. протягом 3-х місяців з моменту підписання цієї Угоди, до 30 січня 2017 року включно, шляхом перерахування на цих коштів на визначений рахунок Покупця. Свої зобов`язання відповідач не виконав, у визначений Сторонами термін не повернув (не перерахував) кошти на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні, згідно ст. 510 ЦК України є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з чим, суд вважає, що підлягають також задоволенню вимоги про стягнення з відповідача, як з особи, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на користь позивача суми боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми Позивачем збільшено позивні вимоги, за якими він просить додатково стягнути на його користь грошовий вираз індексу інфляції за період лютий-жовтень 2017 року, який складає 20 484, 00 грн., та суми 3% річних з простроченої суми боргу, за період з 31 січня 2017 року по 17 листопада 2017 року, становить 4 756, 63 грн. Частиною 3 ст. 653 ЦК передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Угодою від 29.09.2015 року про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року, та Угодою від 21 жовтня 2016 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 (надалі Договір) від 22 грудня 2014 року Сторони погодили розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22 грудня 2014 року, визначили та погодили порядок повернення Покупцю суми перерахованої на виконання умов Договору. А тому суд приймає відмову від позову в частині визнання Договору купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року недійсним, стягнення суми утриманих коштів за Договором купівлі-продажу майнових прав № 22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року, після його розірвання, витребування правовстановлюючих документів на нерухоме і рухоме майно відповідача та витребування інформації про статус квартири, за Договором купівлі-продажу майнових прав №22/12\\14-С2-К72 від 22.12.2014 року. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позов є обґрунтованим, його вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 137 грн. 45 коп., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.11, 526, 527, 530, 625, 653, 655 ЦК України,

Outcome: approved