Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в якій просить, звільнити з-під арешту та заборони відчуження житловий будинок за адресою [ADDRESS], Пустомитівського району, Львівської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.07.2016 року державним виконавцем Пустомитівського ВДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на житловий будинок за адресою [ADDRESS], Пустомитівського району, Львівської області та заборонено здійснювати відчуження житлового будинку. Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки даний житловий будинок належить йому на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 10.04.2014 року. Право власності зареєстровано 10.04.2014 року. Відповідачами в справі є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання на з'явився, однак з'явилася його представник [PERSON], яка заявлені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в попередньому судовому засідання заявлені позовні вимоги визнала та просила такі задовольнити. В судове засідання з'явився її представник [PERSON] який заявлені позовні вимоги визнав та просив такі задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Альфа-банк» в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заслухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS], Пустомитівського району, Львівської області, на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лучко І.Я. 10.04.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 861, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20323310 та довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 85770931 від 25.04.2017 року. Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржник та оголошення заборони на його відчуження від 28.07.2016 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, накладено арешт на житловий будинок за адресою [ADDRESS], Пустомитівського району, Львівської області, стягувач ПАТ «Альфа-Банк», боржник [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, згідно з якою вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з встановлених судом обставини справи, суд прийшов до висновку, що на даний час арешт на належний позивачу на праві власності житловий будинок, порушує права позивача як власника. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що кожна сторона згідно вимог ст. 60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач скористався таким правом та довів суду існування факту порушеного його права власника житлового будинку у зв'язку з накладенням арешту на зазначений житловий будинок. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved