Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 56\~149,73 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №2006412401 на суму 96\~900,00 грн., зі сплатою відсотків за користування ним. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/2012, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за Договором споживчого кредиту №2006412401 від 25.10.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Умови договору позичальником не виконуються, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 24.11.2016 року має заборгованість 56\~149,73 грн. (залишок заборгованості за тілом кредиту). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд розглядає справу в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, між 25.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №2006412401 на суму 96\~900,00 грн., зі сплатою відсотків за користування ним. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/2012, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за Договором споживчого кредиту №2006412401 від 25.10.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В порушення умов договору [PERSON] не виконав зобов'язання з повного повернення кредиту, у зв'язку з чим, станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість, яка складає за розрахунком позивача 24.11.2016 року має заборгованість 56\~149,73 грн. (залишок заборгованості за тілом кредиту). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок\~\~позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Факту порушення зобов'язання за кредитним договором відповідач не заперечив, так само як і існування між сторонами договірних відносин, які виникли з кредитного договору. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що судом встановлено та відповідачем не заперечено факту порушення кредитних зобов'язань та майнових інтересів позивача, кредитні кошти відповідачем отримано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved