Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником квартири №1 корпус 3 в будинку №4 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.09.2006 року. Вона постійно проживає та зареєстрована за вказаною адресою. З серпня 2011 року в квартирі зареєстрована колишня співмешканка сина позивача, без згоди позивача. Відповідач не є членом сімї позивача та з червня 2012 року вона за спірною адресою не проживає, її особистих речей в квартирі немає, в оплаті комунальних послуг участі не бере та квартирою, як житловою площею не цікавиться. У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не мешкає в спірній квартирі, не цікавиться квартирою, як житловою площею, не приймає участі в її утриманні, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі №1 корпус 3 в будинку №4 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від неї відзиву на позов не надано. Заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.09.2006 року позивачу належить в цілому квартира №1 корпус 3 в будинку №4 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі. В спірній квартирі зареєстровані позивач, її син [PERSON], внук [PERSON], онука [PERSON] та відповідач [PERSON], яка є колишньою співмешканкою сина позивача. Відповідач у спірній квартирі з червня 2012 року не проживає, її особистих речей не має, квартирою, як житловою площею, не цікавиться, не приймає участі у її утриманні, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актом від 10.07.2018 року, виданим ТОВ ЖЕК «Тополь». В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом. В силу\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідач не цікавиться квартирою, як житлом, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири, тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі квартири №1 корпус 3 в будинку №4 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved