Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 18.06.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №500383009. Згідно з умовами Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 22160,00 грн. терміном по 19.06.2016 року. Відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі 22160,00 гривень. Відповідач свої зобовязання не виконав, тому станом на 10.08.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 38795,30 грн., яка складається з: 22160,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 5338,42 грн. заборгованість по відсоткам; 7296,88 грн. комісій; 4000,00 грн. - штраф. Позивач просить стягнути вказану суму та понесені витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу у його відсутність і у випадку неявки відповідача в судове засідання розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Дата [PERSON]» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк», а ПАТ «Альфа-Банк» зобовязувалось відступити ТОВ «Дата [PERSON]» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатковій угоді №2 до Договору факторингу. Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №500383009 від 16.06.2013 року (а.с.14-18). Судом встановлено, що 18.06.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №500383009. Згідно з умовами Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 22160,00 грн. терміном по 19.06.2016 року. Відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, стоки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с.5-9). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 22160,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. Відповідач свої зобовязання не виконав, тому станом на 10.08.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 38795,30 грн., яка складається з: 22160,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 5338,42 грн. заборгованість по відсоткам; 7296,88 грн. комісій; 4000,00 грн. штраф (а.с.11). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38795,30 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1218 грн. 00 коп. (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved