Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, 13.02.2013 року між банком та відповідачем укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, за умовами якого банк видає позичальнику платіжну картку, відкриває спеціальний картковий рахунок в гривні та здійснює його обслуговування, 13.02.2013 року між банком та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно якої банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 грн. на строк з 13.02.2013 року по 12.02.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 22 % річних. Своїх зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту позичальник не виконала, станом на 05.05.2015 року за нею рахується заборгованість в сумі 12 143 грн.25 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, за процентами, нарахованої пені, індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надіслано письмове клопотання позивача щодо розгляду справи без участі представника ПАТ «Брокбізнесбанк», в якому вказано на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнала частково, не заперечувала тих обставин, що нею порушено умови кредитного договору, але просила суд звільнити її від сплати пені з врахуванням її матеріального становища. Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 13.02.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та відповідачем укладено договір № 20121126175957 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, за умовами якого банк на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки видає позичальнику платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, відкриває спеціальний картковий рахунок в гривні та здійснює його обслуговування, що стверджується копією цього договору. Згідно з п.3.2 договору, використання картки і обслуговування карткового рахунку регулюється кредитним договором, правилами користування міжнародною платіжною карткою, тарифами на відкриття та обслуговування рахунку, чинним законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та правилами міжнародної платіжної системи. Кошти з СКР використовуються тільки для розрахунків за операціями, проведеними за допомогою картки або додаткових карток. Витратні операції за картками здійснюються в межах витратного ліміту /п.4.7 договору/. Згідно п.7.1.3 договору, в разі виникнення заборгованості по рахунку /суми овердрафту і нарахованих процентів/ та її непогашення в терміни, які визначені договором, позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому. З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного вище договору, за умовами якої банк надає позичальнику грошові кошти /кредит/ шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 грн. на строк з 13.02.2013 року по 12.02.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 22,00 % річних, що слідує з копії цієї додаткової угоди. В п.3 додаткової угоди передбачено графік зменшення ліміту кредитної лінії. Відповідно до п.7 додаткової угоди проценти за користування кредитом нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти /п.8 угоди/. Як передбачено п.15 додаткової угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією, а також інших платежів, позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.2 додаткової угоди від суми простроченої заборгованості. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З врахуванням приписів вищенаведених правових норм вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. За приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, слідує, що станом на 05.05.2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 12 143 грн.25 коп., яка складається: заборгованість по кредиту -6349,63 грн., заборгованість по процентах -807,25 грн., пеня за прострочення сплати кредиту -2398,47 грн., пеня за прострочення сплати процентів -80,26 грн., сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту -2263,57 грн., сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по процентах -75,07 грн., 3 % річних за прострочення сплати основної заборгованості по кредиту -163,53 грн., 3 % річних за прострочення сплати заборгованості по процентах за користування кредитом -5,47 грн. Відповідач просила суд з врахуванням її матеріального становища звільнити її від сплати нарахованої банком пені. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання/. Як вказано вище, позивачем нараховано до сплати позичальнику пеню в розмірі 2 478 грн.73 коп., що складає третю частину від заборгованості за кредитом та відсотками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, яка працювала у Білоцерківському відділенні ПАТ «Брокбізнесбанк», з 13.08.2014 року була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, одержує пенсію за віком, інших джерел доходів не має. З розрахунку заборгованості вбачається, що тільки після звільнення з роботи відповідач почала порушувати умови кредитного договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту, до цього вона виконувала умови договору належним чином. Отже, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, до 200 грн. /10 % від суми пені / з врахуванням даних про матеріальне становище відповідача, які суд вважає істотними обставинами для зменшення пені. Таким чином, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі: заборгованість по кредиту -6349,63 грн., заборгованість по процентах -807,25 грн., пеня 200 грн., сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту -2263,57 грн., сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по процентах -75,07 грн., 3 % річних за прострочення сплати основної заборгованості по кредиту -163,53 грн., 3 % річних за прострочення сплати заборгованості по процентах за користування кредитом -5,47 грн., всього 9 864 грн.52 коп. На підставі постанови правління НБУ від 10.06.2014 року № 339 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 11.06.2014 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.05.2015 року № 103 продовжено строк здійснення процедури ліквідації банку строком на один рік до 10.06.2016 року. Відповідно до ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду /ст. 37 Закону/. На підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції до 01.09.2015 року, оскільки позов подано 08.07.2015 року/ уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, а тому судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. належить стягнути з відповідача на користь держави за ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial