Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 01.06.2007 року між ним та [PERSON], [PERSON] було укладено в простій письмовій формі договір позики, на виконання якого він передав останнім грошові кошти в сумі 74 000, 00 дол. США. На підтвердження зазначеного договору відповідачі написали розписку. Строк повернення позики було визначено до 31.12.2007 року, та до 31.12.2010 року. Оскільки 31.12.2007 року кошті відповідачами повернуті не були, строк повернення перенесено на строк до 31.12.2010 року. 26.11.2013 року позивачем на адресу відповідачів надсилалися телеграми з проханням повернути кошти згідно розписки від 01.06.2007 року. Під час телефонних розмов [PERSON] категорично відмовився від повернення коштів, а [PERSON] хоч і визнав борг, проте жодної суми з суми боргу сплачено не було. Відповідно до розрахунку борг за розпискою складає 74000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 591482 гривні, та 3% річних в розмірі 51872 грн. 16 коп. Оскільки відповідачі борг не повертають, просив стягнути з останніх частину боргу а саме по 25 000 гривень з кожного. 02.06.2014 року представник позивача [PERSON] в судовому засіданні звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог про стягнення суми боргу, у якій просила стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 74 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 30.05.2014 року становить 871 349, 78 грн., 3 % річних від простроченої суми, в розмірі 7 596 доларів США 66 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2014 року становить 89 450, 65 грн., а всього 960 800, 43 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подавши до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, повідомив суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02.09.2014 року не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. 02.06.2014 року до суду надійшла заява від [PERSON] в якій він підтвердив, що він з [PERSON] брали в борг у [PERSON] кошти в сумі 74000 доларів США, спочатку на строк до 31.12.2007 року, а потім строк було продовжено до 31.12.2010 року. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів в порядку передбаченому чинним ЦПК України, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно розписки, наявної в матеріалах справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON], взяли у борг у позивача [PERSON] 74 000 доларів США терміном до 31.12.2007 року, який було продовжено до 31.12.2010 року. (а.с.7). Судом було встановлено, що на момент звернення до суду відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, суму отриманою позики не повернули, внаслідок чого у них утворилась заборгованість перед позивачем. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вказані вимоги чинного законодавства, судом встановлено, що між сторонами укладено договір позики, на підтвердження укладення якого позичальниками представлена розписка. Станом на час розгляду справи запозичена сума коштів відповідачами не повернута, у зв'язку з чим позивач отримав право звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення заборгованості та покладення на відповідачів відповідальності за порушення грошового зобов'язання у вигляді стягнення трьох відсотків річних. На адресу відповідачів позивачем надсилалися телеграми від 26.11.2013 року з пропозицією щодо повернення боргу згідно розписки від 01.06.2007 року. (а.с. 8, 9). В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачами суду не надано. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як видно, зі змісту укладеного сторонами у справі договору позики, сторонами визначено позику в іноземній валюті - долар США, сума позики перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, розмір процентів за користування позикою не визначений. Наразі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги, з зазначених у позовній заяві підстав знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню з урахуванням уточнень заявлених позовних вимог, які викладені в заяві від 02.06.2014 року. Представником позивача визначено суму боргу, що підлягає стягненню з відповідача за офіційним курсом валют на час уточнення розрахунку, а саме 02.06.2014 року, що не перевищує офіційного курсу відповідної валюти на час ухвалення судового рішення, а тому наведений розрахунок боргу 74 000, 00 дол. СШАу переведенні відповідно до національної валюти, що складає 871 349 грн. 78 коп. приймається судом до уваги. Позивачем, до матеріалів справи, додано розрахунок заборгованості по трьох відсотках річних, згідно якого, нарахування проводились за період з 01.01.2011року по 02.06.2014 року, вираховуючи вказані суми, виходячи з гривневого еквіваленту основної суми боргу (74 000 долари США), що вирахуваний по курсу НБУ станом на 30.05.2014 року. Розрахунок 3% річних судом проводився за наступними методиками. Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості - 74,000 дол. США, Д - кількість днів прострочення - 1248 днів. Тобто 74,000 х 3 х 1248 : 365 : 100 = 7596,66 доларів США. Згідно такого розрахунку три відсотка річних від простроченої суми за весь час прострочення складає 7 596,66 доларів США, що на станом на 30.05.2014 року, згідно офіційного курсу НБУ (100 долар США = 1177,4997 гривень) складає 89450, 65 грн. У зв'язку з цим, борг за договором позики з урахуванням 3 % річних на загальну суму 81 596,66 дол. США в еквіваленті національної валюти становить 960 800 грн. 43 коп. (борг за договором позики 871 349,78 грн. та 3% річних - 89 450,65 грн.) За викладених обставин позов про стягнення боргу за договором позики знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по справі - зокрема, сплачено 3654 грн. 00 коп. судового збору, який в рівних частках належить стягнути з відповідачів - по 1827,00 грн. з кожного.

Outcome: approved