Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача і відповідачки є спільна малолітня дитина [PERSON]. 30.10.2010 року сторони уклали договір про здійснення батьківських прав та обовязків, згідно якого позивач зобовязувався сплачувати аліменти в твердій сумі 65 доларів США щомісячно, 50% оплати навчання дитини, один раз в рік до 01 червня кошти в розмірі одномісячної аліментної виплати, при необхідності 50% оплати лікування дитини. Крім того, договором визначено місце проживання дитини: Полтавська обл., смт. Нові Санжари, пров. Дачний, буд.11. У звязку зі зміною курсу долара та місця проживання дитини, позивач просить суд розірвати вищевказаний договір. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та надав суду заперечення на позов, які мотивовані тим, що законні підстави для розірвання договору відсутні, відповідачка повністю виконує свої обовязки за договором, а позивач натомість сплачує аліменти не в повному розмірі, у звязку з чим позов не визнав, просив суд залишити його без задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2010 року сторони уклали нотаріально посвідчений договір про здійснення батьківських прав та обовязків відносно їхньої спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно даного Договору, позивач має право відвідувати дитину за місцем її проживання, а також зобовязувався сплачувати аліменти в твердій сумі 65 доларів США щомісячно, крім того 50% оплати навчання дитини, один раз в рік до 01 червня одномісячну аліментну виплати на відпочинок дитини, при необхідності 50% оплати лікування дитини. Місце проживання дитини сторони визначили місцем проживання відповідачки, яка на момент укладання договору проживала за адресою: [INFO]. В подальшому, відповідачка і відповідно дитина змінили місце проживання на: [ADDRESS]. Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що відповідачка як до, так і після зміни місця проживання належним чином виконує зобовязання за вказаним договором, зокрема щодо зустрічей батька з дитиною. 27.09.2016 року позивач звернувся до відповідачки із заявою(офертою) про розірвання зазначеного вище договору з пропозицією добровільної сплати аліментів у розмір 1\~000,00 гривень щомісячно. Відповідачка оферти не прийняла, відмовилася розірвати договір за домовленістю сторін. Частинами 1,2 ст.652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Проаналізувавши вказані норми, суд вважає, що зміна курсу долара США не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при укладенні договору, оскільки має загальний характер і стосується обох договірних сторін, отже, не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України(постанова від 20 лютого 2012 р. № 6-93цс11). Також, відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вільне пересування громадян і вибір ними місця проживання (перебування) гарантоване ст. 33 Конституції України. Враховуючи викладене, а також те, що позивач жодним чином не позбавлений права зустрічей з дитиною, його права за вказаним договором не порушувалися, суд доходить висновку, що зміна місця проживання відповідачки не являється істотним порушення договору в розумінні ч.2 ст.651 ЦК України. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову. Разом з тим, суд вважає за доцільне розяснити позивачу право звернутися до суд в порядку ст.192 СК України з позовом про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed