Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначив, що між ним та відповідачем укладено договори про залучення внеску /вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок /внесок/ - № 9568 від 07.05.2014р. сума вкладу 143800грн., № 9577 від 04.06.2014р. сума вкладу 12970грн., № 9567 від 07.05.2014р сума вкладу 94189 грн., № 9566 від 05.05.2014р. сума вкладу 149000грн., № 9487 від 18.07.2014р сума 18990грн., а також додаткові угоди до них. В умовах кожного договору нарахування 40% річних. Загальна сума розміру депозитних внесків складає 418949грн. Договори діють 13 місяців. Та вклад на особовому рахунку 5549 грн. Повернути суми вкладів, у зв'язку з закінченням строків дії договорів, та відсотки відповідач в добровільному порядку відмовляється. Згідно умов договорів відсотки вкладнику, тобто позивачеві, повинні сплачуватися кожного місяця, за кожні 30 днів, що складає з усіх договорів 13773грн. та 11707,62грн. за винятком податку на пасивні доходи 15% в місяць, але з серпня 2014 року ЗОКС «Довіра» відмовляється виплачувати відсотки в добровільному порядку. Борг по не виплачених відсоткам станом по 03.12.14р, згідно довідки № 6294/14 від 03.12.2014р складає 42222,89грн., та за 2015 рік, відповідно за кожні 30 днів 13773грн. - 15%, що складає 11707,05грн. тобто за 8 місяців (240 днів) - 93656,40грн., загальна сума не виплачених відсотків станом на серпень 2015 року складає 135879,29грн. Оскільки ЗОКС «Довіра» не сплачує в добровільному порядку вклади з нарахованими відсотками, вони мають бути стягнуті в судовому порядку. Крім того, у звязку з тим, що ЗОКС «Довіра» прострочила виконання грошового зобовязання вона має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Індекс інфляції з вересня 2014 року по серпень 2015 року становить 14% (09- 2,9%; 10-2,4%; 11-1,9%; 12-3%, 01-3,1% 02-5,3%, 0* 110,8%:04-114%;05-102,2%;06-100,4%;07-100,4%) Отже, загальний борг відповідача перед позивачем становить 701521,05грн., з яких: 424498грн. - сума вкладів; 135879,29грн. - не виплачені відсотки згідно Договорів станом по вересень 2015 року; 38860,78грн. - індекс інфляції з вересня по вересень та 2282,986грн. - 3% річних, а також моральна шкода в розмірі 100000грн. Під час слухання справи позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок» №№ 9567,9487, 9577,9568,9566 та відсотків, з вкладом на особовому рахунку, 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 503791,21 грн. (пятсот три тисячі сімсот девяносто одна грн. 21 коп.) та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. Не погоджуючись з позовом відповідачем було подано письмові заперечення. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Вважає їх обґрунтованими та законними. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення на користь позивача розміру вкладів з процентами, разом з тим, вважає, що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню, через те, що фінансові труднощі виникли у ЗОКС «Довіра» через нестабільність економіки в державі, а тому їх провини у несвоєчасній виплаті вкладів та процентів по вкладам погашенні немає. Щодо стягнення моральної шкоди вони заперечують у звязку з тим, що відсутні правові підстави для цього. Вислухав пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами укладено договори про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 9487 від 18.07.2014р сума 18990грн., № 9567 від 07.05.2014р сума вкладу 94189 грн., № 9568 від 07.05.2014р. сума вкладу 143800грн., № 9566 від 05.05.2014р. сума вкладу 149000грн., № 9577 від 04.06.2014р. сума вкладу 12970грн., а також додаткові угоди до них. Умовами кожного договору передбачається нарахування процентної ставки за внеском в розмірі 40% річних, а також строк дії договорів визначено 13 місяців. Загальна сума розміру депозитних внесків складає 418949грн., невиплачені проценти на загальну суму 35057,56 грн., а також вклад на особовому рахунку 5549 грн. Згідно п.2.3.3 договору виплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.2.5 договору, Спілка зобов'язана повернути Вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п.3.3.3 договору Вкладник має право по закінченню строку дії цього договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Договірні відносини між позивачем та відповідачем закінчилися 01 квітня 2014 року, але на теперішній час вимоги позивача щодо повернення йому суми вкладу з нарахованими процентами, відповідачем не виконані. Згідно п. 2.3.3 умов договорів, відсотки вкладнику повинні сплачуватися кожного місяця, за кожні 30 днів про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок.\~ Однак, як вбачається з наданих позивачем доказів, відповідач нараховував відсотки, але з тяжким економічним становищем в державі, не сплачував їх, чим порушив умови договорів та права позивача. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2015 року позов [PERSON] до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення суми відсотків за договорами та моральної шкоди задовольнити частково та стягнуто на його користь заборгованість за відсотками по договорам № 9568 від 07.05.2014, № 9577 від 04.06.2014, №9567 від 07.05.2014, № 9566 від 05.05.2014, №9487 від 18.07.2015 в сумі 77345,75 грн . ; 8941,83- сума відсотків з урахуванням індексу інфляції; 614,65 грн - 3% річних, а всього 86902,03 (вісімдесят шість тисяч девятсот дві грн.. 03 коп.). Рішення суду не виконано, і кошти [PERSON] не отримані. Так, за договорами № 9568 від 07.05.2014р , № 9577 від 04.06.2014р, № 9567 від 07.05.2014р, № 9566 від 05.05.2014р., № 9487 від 18.07.2014р. [PERSON] вніс 418949 грн., крім того мається вклад на особовому рахунку позивача в розмірі 5549 грн. Відповідно до письмових заперечень відповідача заборгованість за невиплачені відсотки складає 35057,56 грн. ( з урахуванням вищезазначеного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2015 року). Крім того, в судовому засіданні представником відповідача визнана сума заборгованості в розмірі 821,38 коп., як різниця податку за грудень 2014 року, що разом складає 460376,94 грн. Також позивач наполягає на стягнені з відповідача невиплаченої суми відсотків з урахуванням індексу інфляції та 3% річних відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України з наданим в обґрунтування цього розрахунку, який не спростований відповідачем, а тому є повністю обґрунтовані і підлягають задоволенню на загальну суму 44731,92 грн. За змістом ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи Запорізька обласна кредитна спілки «Довіра» порушила умови договору, має невиконані перед позивачем зобовязання за договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача внеску за договорами № 9568 від 07.05.2014р , № 9577 від 04.06.2014р, № 9567 від 07.05.2014р, № 9566 від 05.05.2014р., № 9487 від 18.07.2014р. заборгованість за внесками, несплаченими процентами і з вкладом на особовому рахунку в розмірі 460376,94 грн., а також 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 44731,92 грн. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.4 Постанови ПВСУ в позовній вимозі про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно ч.2. п. 5 Постанови ПВСУ: до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві позивач зазначив, що дії відповідача по невиплаті заборгованості по відсоткам нанесли йому моральну шкоду, що виразились у неодноразових зверненнях до відповідача, хвилюваннях, не можливостях реалізації життєвих планів. Але позивач не надав будь-яких доказів щодо неможливості реалізації життєвих планів, втрати нормальних життєвих зв'язків, і погіршення стану здоров'я, та не довів у повній мірі, що це не є наслідком інших чинників, тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 348 грн.

Outcome: approved