Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. [INFO] року помер [PERSON]. За життя останній був зареєстрований та проживав по день смерті в [ADDRESS] у власному домогосподарстві. Будинок був побудований спадкодавцем у 1973 році в період проживання у шлюбі з [PERSON], внаслідок чого належав на обом на праві спільної сумісної власності подружжя. Шлюб між ними був розірваний 20.05.1996 року. Остання помела 1999 року. За життя між подружжям була усна домовленість, згідно якої [PERSON] передала [PERSON] грошову компенсацію за частку будинку, яка їй належала, внаслідок чого вона не заперечувала щодо належності будинку одноособово [PERSON] 25.01.2010 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів на користь позивачки все своє майно, яка в свою чергу прийняла спадщину після його смерті. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищенаведений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами з мотивів неподання правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на наведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, та надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. У своїх заявах позивач просив задовольнити позовні вимог у повному обсязі, а відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується прикладеною ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2015 року. З довідок виконкому Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №№ 4714, 4715 від 29.09.2016 року судом встановлено, що останній за життя проживав та був зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS], з 1946 року по день смерті. На момент смерті з ним проживали: донька - [PERSON], 1976 р.н. та онук - [PERSON], 2000 р.н. З довідок виконкому Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №№ 4712, 4712 від 29.09.2016 року судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], 1930 року забудови. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту побудови будинку під час проживання спадкодавця у подружніх відносинах з [PERSON] та про факт передачі останньою грошової компенсації за частку будинку, у зв'язку з чим дані твердження суд не бере до уваги. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №95/2016 заведеної відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, спадкоємцями за законом першої черги по смерті останнього являються позивачка - його донька [PERSON] та син - [PERSON], 1972 р.н. Позивачка прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні спадкодавця та пережившого подружжя немає. Спадкування проводиться за заповітом. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з витягу погосподарської книги Тернавської сільської ради Герцаївського району чернівецької області, особовий рахунок №189 станом на 1991-1994 роки, за спадкодавцем [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS]. Належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт набуття ним житлового будинку у встановленому законом порядку. Так як будинок побудований 1930 року, а не у період проживання спадкодавця у шлюбі, суд дійшов висновку, що спадкодавець володів будинком на праві особистої власності. 28.09.2016 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 140,80 кв.м., у т.ч. житловою 60,50 кв.м., та господарських будівель та споруд: гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараїв літер «Г», «Д», «Е», криниці №1, воріт №2, огорожі №3, вигрібної ями №4, загальною вартістю в цінах станом на 2016 рік 239347 грн. Нотаріус своєю постановою №301/02-31 від 03.10.2016 року року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наведений житловий будинок мотивуючи ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивачка в свою чергу прийняла спадщину, однак не може оформити її на себе через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, слід визнати за нею право приватної власності на спадковий житловий будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved