Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 1982 року йому, як переселенцю, був наданий житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Вартість житлового будинку позивач виплатив повністю. Звернувшись у Реєстраційну службу Ленінського РУЮ АРК із заявою про державну реєстрацію права власності на даний житловий будинок, державний реєстратор відмовив у державній реєстрації через відсутність правовстановлюючих документів на підставі яких виникає право власності на житловий будинок. Оскільки його право власності не визнається, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 28.01.2014 року до участі у справі залучена співвідповідачка [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позов підтримує, відповідач з позовними вимогами згоден. Згідно довідки Лугівської сільської ради [PERSON] померла. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], як переселенець, отримав від колгоспу ім. Фрунзе, Лугівської сільської ради Ленінського району АР Крим житловий будинок у [ADDRESS], який повністю викупив (а.с.18). Згідно запису по господарської книги № 10 особистий рахунок № 0323-1, власником будинку в [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Лугівської сільської ради від 18.01.2013 р. (а.с. 10). Згідно даних паспорта позивача вбачається, що позивач на час придбання будинку перебував у шлюбі з [PERSON] яка залучена до участі у справі в якості співвідповідачки. Однак, як видно з свідоцтва про смерть [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) відповідачка померла [INFO] (а.с.43). Згідно з спадкової справи №152011 вбачається, що після її смерті ? частка будинку [ADDRESS] не була успадкована позивачем, як частка дружини та частка позивача у будинку у праві спільної сумісної власності подружжя жодним з них не виділялась. Стаття 128 ЦК УРСР, яка діяла на час придбання [PERSON] будинку, передбачала, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачу був переданий спірний будинок, в якому останній зареєстрований та проживає з 1982 року, враховуючи наявність відповідного запису в по господарської книзі, який у відповідності до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року, може бути визнаний в якості акту органу влади, що підтверджує право власності, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS], але не має правовстановлюючого документу, що перешкоджає йому здійснити державну реєстрацію свого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав законної сили після набуття позивачем права власності на спірний будинок про що свідчить відмова у рішенні державного реєстратора від 29.10.2013 року (а.с. 6). Статтями 16, 392 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, і власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши всі зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS], який за технічними характеристиками складається з літ.А- житловий будинок 1967 року побудови, літ.а - прибудови, літ.Б, В, Г-сараїв, літ.Д- гараж, літ. Е - сарай, літ. Ж - вбиральня, літ.1- ворота, літ.2,3,4 - огорожа, літ.І - басейн, інвентаризаційною вартістю 48935 грн. (а.с.7-9). Судовий збір на суму 490 грн. 00 коп. оплачений позивачем при подачі позову звернути в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved