Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , 3-я особа Східне міжрегіональне управління (м. Харків) Міжрегіональний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові, КП «Харківводоканал», [PERSON] про визначення заборгованості по аліментам в якому просить суд визначити розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання [PERSON] згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.06.2004 року за період з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2019 року, яка утворилась як різниця між стягнутими аліментами із пенсії, та несплаченими аліментами із заробітної плати боржника. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.06.2004 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття. На виконання даного рішення Орджонікідзевським районним судлм м. Харкова був виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження № 2-7064/2004 щодо стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] . Аліменти стягувались державним виконавцем лише із пенсії боржника, проти як стало відомо стягувачу боржник мав інший, окрім пенсії дохід, а сам - заробітну плату, з якої аліменти не стягувались. Також зазначає, що державний виконавець при примусовому виконанні судового рішення допустив порушення норм постанови КМУ № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26 лютого 1993 року, в частині забезпечення стягнення аліментів з усіх видів заробітку боржника. Так відповідно до норм статті 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що саме державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості щомісяця. При цьому державний виконавець дій щодо визначення розміру заборгованості не здійснює, всі звернення позивача до нього ігнорує, а підприємство де працює боржник відмовляється надати інформацію щодо фактичного розміру заробітної плати боржника. Таким чином, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.06.2004 року про стягнення аліментів існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості період з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2019 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог та зазначили, що виконавче провадження закрито а тому, відсутні підстави вважати у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів. Крім того у встановленому законом порядку від відповідача надійшов відзив в якому він зазначив , що заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що виконавче провадження про стягнення аліментів з нього на утримання доньки [PERSON] закрито на підставі статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Вважає, що у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Також зазначив, що позивач не надав суду ні довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, ні розрахунку заборгованості за аліменти, ні підтвердження оскарження постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження. У відповіді на відзив позивач зазначає, що стягнення здійснювалось лише з пенсії боржника, а з іншого доходу - заробітної плати стягнення аліментів не здійснювалось, не зважаючи на те що судом було вирішено стягувати ј аліментів з боржника на користь стягувача з усіх видів доходу. Відтак, у боржника перед стягувачем існує заборгованість зі сплати аліментів, як різниця між стягнутими аліментами з пенсії, та несплаченими аліментами із заробітної плати боржника. Тому саме відносно цієї заборгованості між сторонами існує спір, оскільки боржник ухилявся від сплати аліментів зі своєї заробітної плати. Треті особи в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 180СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.194-197Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Приписами ч.4 ст.194СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.06.2004 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття, на підставі якого був виданий виконавчий лист. Як вбачається з інформаційної довідки наданої КП «Харківводоканал» [PERSON] у період часу з 12.12.2012 року до теперішнього часу працює в КП «Хареівводоканал» Відповідно до довідок про нараховану [PERSON] заробітну плату КП «Харківводоканал» з 20212 року по 2020 р. аліменти із заробітної плати не утримувались. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , тобто на теперішній час досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч.8 ст.71Закону України« Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості зі сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Відповідно дост. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed