Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким визнати право власності в порядку спадкування на: - ? частку земельної ділянки загальною площею 4.02 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала померлому батькові [PERSON], на підставі державного акту серії ОД б/н, виданого 21 грудня 1995 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №155, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 14.07.2004 року; - земельну ділянку площею 4.02 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала померлій матері [PERSON], на підставі державного акту серії ОД б/н, виданого 21 грудня 1995 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №154, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 17.01.2014 року; - ? частину земельної ділянки площею 4.02 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, що була успадкована матірю [PERSON] після смерті чоловіка, і яка належав останньому на підставі державного акту серії ОД б/н, виданого 21 грудня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №155, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 17.01.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], померлого 14 липня 2004 року, та матері [PERSON], померлої 17 січня 2014 року, та не може оформити належним чином право власності на спадщину за законом, яка складається з земельних ділянок, розташованих на території [PERSON] сільської ради Болградського районного суду Одеської області. Спадщину після батька, вони з матірю прийняли разом у рівних частках по 1/2, шляхом постійного проживання і реєстрації разом зі спадкодавцем в одному домоволодінні, проте належним чином не оформили свої спадкові права. Спадщину після смерті матері, прийняв він, позивач особисто, оскільки інших спадкоємців не має. Однак, приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків у звязку з тим, що на ці земельні ділянки не присвоєно кадастрові номера. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.3). Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 06.02.2018 року, посвідченої секретарем Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрована в реєстрі за №14 (а.с.21), також в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, та у відсутність позивача (а.с.44). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24). Позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.42). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 14 липня 2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 382742, виданим на підставі запису акту про смерть № 11 від 15 липня 2004 року, складеним [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 4.02 га у межах згідно з планом, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії ОД б/н від 21.12.1995 року (а.с.12). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 31.01.2018 року за № 59 позивач [PERSON] та його мати [PERSON], були зареєстровані та постійно проживали в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем за адресою: вул. Центральна, № 7, с. Баннівка, Болградський район, Одеська область (а.с.10). Шляхом постійного проживання і реєстрації спільно зі спадкодавцем в одному домоволодінні, названу спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги: -позивач по справі [PERSON], як син згідно свідоцтва про народження від 16.11.1948 року (а.с.6); -[PERSON], дружина померлого згідно свідоцтва про одруження серії ЯФ № 444745 від 17.09.1954 року (а.с.9). За повідомленням приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 14.03.2018 року за № 296/01-16 спадкова справа до майна померлого 14.07.2004 року [PERSON] не заводилась, спадкоємці з будь-якими заявами не звертались (а.с.26). Таким чином, позивач [PERSON] та його мати [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, своєчасно прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті батька (чоловіка) [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, вони набули право на це майно, тобто кожний на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 4.02 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. 17 січня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ЖД № 334045 виданим на підставі запису акту про смерть №6 від 20 січня 2014 року, складеним Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.14). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 31.01.2018 року за № 60 позивач [PERSON], був зареєстрований та постійно проживав в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: вул. Центральна, № 7, с. Баннівка, Болградський район, Одеська область (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна, також входили: - земельна ділянка площею 4.02 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту серії ОД б/н. виданого 21 грудня 1995 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154; - ? частку земельної ділянки площею 4.02 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій матері [PERSON], і яка нею була успадкована після смерті чоловіка, що належала йому на підставі державного акту серії ОД б\\н, виданого 21 грудня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 155. Таким чином, позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON]. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії ФЮ № 506118 від 16.11.1948 року, виданим Ленінським РАЦС м.Караганда на підставі актового запису № 1952 (а.с.6). За наявними матеріалами спадкової справи № 19/2018 заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], щодо майна померлої 17 січня 2014 року [PERSON] вбачається, що позивач 01.02.2018 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері (а.с.28-39). Разом з тим оформити спадщину на вищеназвані земельні ділянки позивач не може у звязку з тим, що цим земельним ділянкам не присвоєно кадастровий номер, який є невідємною ознакою земельної ділянки відповідно зі ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр». З цих підстав постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 06.02.2018 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.20). Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 19.02.2018 року надано лист за №144/07/196-18, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Одеської області становить 31 167.66 гривен/га (а.с.19). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON]. При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельні ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved