overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником будинку № 38 по вул. Довженка в м. Кривому Розі (далі - Будинок). В Будинку разом з ним зареєстрований відповідач по справі [PERSON]. Він з відповідачем не знайомий, ніколи його не бачив, жодної інформації про нього не має. Фактом реєстрації у належному йому будинку відповідач завдає перешкоди у праві користування та розпорядження нерухомим майном. Крім того, реєстрація відповідача тягне за собою нарахування комунальних рахунків на його імя. Тому, він просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 38 по вул. Довженка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знявши його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» від 03.12.2015 року № 96 (1691), про причини своєї неявки суд не повідомив, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до зали судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, таким чином не скористався своїм правом на участь у справі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами та земельної ділянки від 16.06.2015 року (а.с.7-13) позивач є власником будинку № 38 по вул. Довженка в м. Кривому Розі. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 07.07.2015 року (а.с. 19), довідки квартального комітету № 41 № 54 від 02.06.2015 року (а.с. 15), Акту від 03.06.2015 року (а.с. 16), відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у [INFO], там не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником будинку № 75 по вул. Мерецькова у м. Кривому Розі (далі - Будинок). У вказаному Будинку зареєстровані він та відповідачі, які не є співвласниками та вже не мешкають у Будинку з січня 2014 року, їх речей там не має. Відповідачі обіцяли знятися з реєстраційного обліку, але так цього і не зробили, будь-яка інформація про їх місцезнаходження на теперішній час відсутня. Оскільки відповідачі не проживають в Будинку вже досить тривалий час, не сплачують рахунки за комунальні послуги, не несуть інших витрат щодо утримання житла, він просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мерецького, буд. 75, знявши їх з реєстраційного обліку у даному будинку. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача, який приймав участь у справі, проте не був при оголошенні рішення, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» від 22.10.2015 року № 84 (1679), про причини своєї неявки суд не повідомив, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб до зали судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, таким чином не скористалися своїм правом на участь у справі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення, що відповідачі по справі прописані за вищевказаною адресою, але там не проживають. Вислухавши позивача, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 02.07.1993 року (а.с.7-8) позивач є власником будинку № 75 по вул. Мерецькова у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.09.2015 року (а.с. 15), довідки квартального комітету від 01.10.2015 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] значаться зареєстрованим у [INFO]. Крім того, згідно з актом від 12.10.2015 року та як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідками [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі прописані за вищевказаною адресою, але там не проживають. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] (далі - Домоволодіння). У вказаному Домоволодінні зареєстровані він та відповідач по справі [PERSON], який є його сином та проживав в ньому до жовтня 2013 року. З цього часу він виїхав з м. Кривого Рогу у невідомому напрямку. В Домоволодінні його речей не має, він з ним не спілкується, за комунальні послуги не сплачує, що негативно впливає на бюджет та заважає йому, як власнику, розпорядитися власністю на свій розсуд. Тому, він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи та оголошення в газеті, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника згідно норм чинного законодавства. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2006 року (а.с. 9-11). Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 02.12.2014 року (а.с. 16), довідки квартального комітету № 31 від 13.11.2014 року (а.с. 12) відповідач значаться зареєстрованим у домоволодінні [ADDRESS] Дніпропетровської області. Крім того, згідно з довідкою, затвердженими головою квартального комітету № 31 від 13.11.2014р. (а.с. 13), відповідач по справі прописаний за адресою: домоволодіння [ADDRESS], але там не проживає з жовтня 2013 року, майна [PERSON] в домоволодінні не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] (далі - Домоволодіння). У вказаному Домоволодінні зареєстровані позивач та відповідачка по справі [PERSON], яка проживала в ньому з 06.10.2006 року по 17.08.2007 року. При зміні свого місця проживання відповідачка з будинку так і не виписалась. Станом на сьогоднішній день, відповідачка не проживає в Домоволодінні понад шість років. Всі обов'язки щодо утримання будинку покладені тільки на нього. Місцеперебування відповідачки йому не відоме. Тому, він просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпров'я» від 17.07.2014 року № 54 (1547), про причини своєї неявки суд не повідомили, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд по повідомив. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння [ADDRESS]. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 10.04.2013 року відповідачка значаться зареєстрованою у домоволодінні [ADDRESS] Крім того, згідно з довідкою, затвердженого головою квартального комітету № 31 від 27.02.2014р., відповідачка по справі прописана за адресою: будинок [ADDRESS] але там не проживає з моменту продажу домоволодіння, а саме з 17 серпня 2007 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння № 110, по вул. Саранська в м. Кривому Розі (далі - Домоволодіння). Відповідачка по справі [PERSON] не є його родичем або членом його сімї. Вона була власником вказаного Домоволодіння до 2008 року, а потім 11.11.2008 року продала Домоволодіння [PERSON] у якого він, в свою чергу, у 2012 році придбав Домоволодіння. За вказаною адресою відповідачка ніколи не проживала і йому не відомо її теперішнє місцезнаходження. Реєстрація відповідачки порушує його право власності, обмежує його у володінні та користуванні майном, крім того, відповідачка не виконує свої обовязки щодо оплати вартості комунальних послуг, що нараховуються на неї. Тому він просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в домоволодінні № 110, по вул. Саранська в м. Кривому Розі та зняти її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, до початку судового засідання надали суду заяву в якій вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті Вісті Придніпровя від 26.03.2015 року № 24 (1619), про причини своєї неявки суд не повідомила, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку судового засідання надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності згідно норм чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння № 110, по вул. Саранська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 12.01.2015 року (а.с. 16), відповідачка значаться зареєстрованою у домоволодіння № 110, по вул. Саранська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Крім того, згідно з довідкою № 541 від 02.12.2014 року (а.с. 7), відповідачка по справі прописана за вищевказаною адресою, але там не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння [NUMBER], що розташоване по [ADDRESS] (далі - Домоволодіння). У вказаному Домоволодінні зареєстровані він, його батьки та відповідач по справі, який є його дядьком та не мешкав у Домоволодінні ще до його відчуження. Він тривалий час ігнорує його прохання добровільно знятися з реєстрації, що перешкоджає праву вільно розпоряджатися, користуватися та володіти належною на праві власності нерухомості, так як на теперішній час в нього виникло бажання продати зазначене Домоволодіння, але через наявність в ньому реєстрації відповідача, покупці не бажають його купувати. Тому, він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, знявши його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника згідно норм чинного законодавства. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння [NUMBER], що розташоване по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 02.06.2001 року (а.с. 7). Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.09.2014 року (а.с. 14), довідки квартального комітету № 39 від 08.09.2014 року (а.с. 12) відповідач значаться зареєстрованим у домоволодінні [NUMBER], що розташоване по [ADDRESS] Дніпропетровської області. Крім того, згідно з Актом, затвердженими головою квартального комітету № 39 від 03.09.2014р. (а.с. 13), відповідач по справі прописаний за адресою: домоволодіння [NUMBER], що розташоване по [ADDRESS], але там не проживає з квітня 1999 року, майна [PERSON] в домоволодінні не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником ? частини будинку [ADDRESS] (далі - Будинок). У вказаному Будинку зареєстровані він та [PERSON], який не є співвласником та вже не мешкає у Будинку з 2003 року, його речей там не має. Відповідач обіцяв знятися з реєстраційного обліку, але так цього і не зробив, будь-яка інформація про його місцезнаходження на теперішній час відсутня. Оскільки відповідач не проживає в Будинку вже досить тривалий час, не сплачує рахунки за комунальні послуги, не несе інших витрат щодо утримання житла, він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, знявши його з реєстраційного обліку за адресою: будинок [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпров'я» від 14.05.2015 року № 37-38 (1632-1633), про причини своєї неявки суд не повідомив, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 13.08.1987 року (а.с.9-10) позивач є власником ? частини будинку [ADDRESS]. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 08.12.2014 року (а.с. 18), довідки квартального комітету від 24.05.2015 року, відповідач значаться зареєстрованим у [ADDRESS]. Крім того, згідно з актом від 27.05.2015 року відповідач по справі прописаний за вищевказаною адресою, але там не проживає з 2003 року, його особистих речей у вказаному будинку не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 01.05.2020 р. позичив [PERSON] 7591,95 грн. за умови повернення зазначеної суми до 31.07.2020 р. Зазначену суму боргу не було повернуто. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, але наслідків не отримано, відповіді на його неодноразові звернення усні та письмову не отримано, борг не повернутий. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , суму боргу в розмірі 7591,95 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом подачі оголошення у пресі. В судове засідання не з`явилася, відзив чи заперечення проти позову суду не надала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] передав в борг [PERSON] 7591,95 грн. за умови повернення зазначеної суми до 31.07.2020 р. Однак зазначену суму боргу не було повернуто. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, 06.07.2020 р. на адресу реєстрації відповідачки було надіслано претензію, але наслідків не отримано, відповіді на його неодноразові звернення усні та письмові не отримано, борг не повернутий. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 840,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2017 [PERSON] уклав iз [PERSON] договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 550000 грн. з умовою їх повернення до 10 лютого 2018 р. До цього часу відповідач взятий на себе обов`язок по поверненню грошової суми не виконав. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики від 15.08.2017 р. у сумі 550000,00 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа, [PERSON] , повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі в якій також зазначила, що при вирішенні позову покладається на розсуд суду. В попередньому судовому засіданні пояснила, що є колишньою дружиною відповідача, спірні кошти бралися в борг відповідачем в період шлюбу з нею, однак на потреби сім`ї не використовувалися. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 серпня 2017 [PERSON] уклав iз [PERSON] договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 550000 грн. з умовою їх повернення до 10 лютого 2018 р. Договір укладено у письмовій формі. Позивачем вижались заходи для врегулювання спору шляхом телефонних розмов, особистих зустрічей, проте відповідач повідомляв про відсутність можливості повернути борг. Судом встановлено, що до цього часу відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та борг не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 5500,00 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved