Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. У позові позивач вказує, що у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серія КР № 043401 від 15.12.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 гектарів, кадастровий номер 3523682900:02:000:9008, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. 01 жовтня 2007 року Фермерське Господарство «Кожушка Юрія Івановича» та громадянин [PERSON] уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки, у відповідності до якого господарство прийняло в оренду належну останньому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний договір, у відповідності до діючого на той час законодавства, зареєстровано у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК 14 березня 2008 року (реєстраційний номер 040837600022). Згідно п.8 договір укладено на 20 (двадцять) років. Щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2007 року між сторонами було досягнуто згоди. Договір оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін не припинявся та достроково не розривався, орендар у добровільному порядку від оренди земельної ділянки не відмовлявся, його умови сторонами виконувалися. ФГ «Кожушка ІО.І.» виконує всі зобов`язання за договором оренди та до теперішнього часу на законних підставах використовує зазначену земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур. Проте, в березні 2019 року позивачу стало відомо, що державним реєстратором Новоархангельської РДА Мельником Сергієм Володимировичем 20 лютого 2019 року зареєстровано договір оренди цієї ж земельної ділянки б/н від 20.02.2019 року, ніби то укладений між [PERSON] та СФГ «Васильєва Віталія Валерійовича» (номер запису про інше речове право 30432444: індексний номер рішення 45675819). З метою досудового врегулювання конфлікту позивач направив відповідну претензію на адресу СФГ «Васильєва В.В.» та державного реєстратора Новоархангельської РДА Мельника С.В., проте відповіді не отримав. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1683 гектарів, кадастровий номер 3523682900:02:000:9008, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 20.02.2019 року між [PERSON] та Селянським фермерським господарством «Васильєва Віталія Валерійовича» (код ЄДРПОУ 42057316), а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Позивач та представник позивача Кривонос А.І. повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують повністю та просили суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно до ст. 128 ч.11 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення про виклик на офіційному веб-сайті; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав. Відповідач СФГ «Васильєв Віталій Валерійович» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав. Представник третьої особи - Державний реєстратор Новоархангельської РДА Мельник Сергій Володимирович, який повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте направив до суду пояснення на позовну заяву в якому просив суд закрити цивільну справу у зв`язку з відсутністю предмета пред`явленого позову, оскільки 25 березня 2019 року між відповідачами договір оренди земельної ділянки було розірвано та 29 березня 2019 року зареєстровано припинення іншого речового права за № 30432444. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,17 гектарів, кадастровий номер 3523682900:02:000:9008, розташованої на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія КР № 043401 від 15.12.2004 року. 01 жовтня 2007 року Фермерське Господарство «Кожушка Юрія Івановича» та [PERSON] уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки, у відповідності до якого господарство прийняло в оренду належну останньому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки зареєстрованого у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК від 14 березня 2008 року за реєстраційним номером 040837600022. Згідно п.8 договір укладено на 20 років. Державним реєстратором Новоархангельської РДА Мельником Сергієм Володимировичем 20 лютого 2019 року зареєстровано договір оренди вищевказаної земельної ділянки б/н від 20.02.2019 року, укладений між [PERSON] та СФГ «Васильєва Віталія Валерійовича», номер запису про інше речове право 30432444, індексний номер рішення 45675819, що підтверджується копією Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 04 березня 2019 року (а.с.17 т.1) та копією договору оренди земельної ділянки від 20 лютого 2019 року (а.с.55-56 т.1). У відповідності до листа Відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 134/117-19 від 13.03.2019 року зазначено, що згідно земельно-кадастрових даних відділу на земельну ділянку кадастровий номер 3523682900:02:000:9008 Новоархангельською РДА зареєстровано договір оренди землі від 20.02.2019 року, терміном на 7 років, укладений між гр. [PERSON] та орендарем - Селянське фермерське господарство «Васильєва Віталія Валерійовича». Оскільки предметом спору є недійсність договору оренди між [PERSON] та СФГ «Васильєва Віталія Валерійовича», такий договір у разі задоволення позовних вимог повинен визнаватися судом недійсним з моменту вчинення, що ґрунтується на висновку Великої Палати Верховного Суду, яка відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 918/144/15 (провадження № 3-1143гс15), оскільки відповідно до положень цивільного та господарського законодавства розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним. Зокрема, Велика Палата ВС у постанові від 27 листопада 2018 року по справі № 905/1227/17 вказала, що укладення сторонами додаткової угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само поданню відповідного позову не перешкоджає закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний, зокрема, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. За змістом ч. 1,2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Водночас, статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У відповідності до вимог ст.215 ч.3 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаного Закону передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є визнання правочину недійсним. Зваживши у сукупності наведені вище обставини та досліджені докази, суд вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки необхідно визнати недійсним, оскільки він порушує права позивача як законного орендаря на строкове платне володіння і користування земельною ділянкою з метою провадження підприємницької діяльності, а також створює невизначеність з приводу того, хто (позивач або СФГ «Васильєва Віталія Валерійовича») має право користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 3523682900:02:000:9008, яка розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Що стосується вирішення питання про судові витрати, то необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У відповідності до ч.5,6 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. До суду представником позивача подано документи, які підтверджують сплату його послуг про надання правничої допомоги, зокрема: договір № 5/19 про захист (представництво) надання правничої допомоги від 04 березня 2019 року (а.с.21 т.2), додаткову угоду до договору про захист (представництво) та надання правничої допомоги від 04 березня 2019 року (а.с.22 т.2), акт про надану правничу допомогу у справі № 394/301/19 від 24 липня 2020 року (а.с.23 т.2), виписку з банку від 02 травня 2019 року (а.с.24 т.2). Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, досліджених судом вище наведених документів, відсутність відповідних клопотань відповідачів щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, загальний розмір яких складає 20 000 грн., при цьому суд не має права зменшувати розмір вказаних витрат. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути у рівних частинах судовий збір, загальний розмір якого складає 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved