Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів у розмірі 16867 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) доларів США 67 (шістдесят сім) центів. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 06 березня 2014 року між ним та ПАТ Дельта Банк (далі-банк) укладено Договір № 002-07510-060314 на відкриття обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Відповідно до п. 1.2 Договору банк відкрив поточний рахунок № 26207703307267. 02 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ Дельта Банк було укладено договір № 20000008573040 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» в доларах США, згідно умов якого на його користь було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № 26304112248111. Строк вкладу по 02 жовтня 2014 року у сумі 16869 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят девять) доларів США 98 (девяносто вісім) центів. Відповідно до п. 1.10 Договору вклад виплачується по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок № 26207703307267. 02 жовтня 2014 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути суму депозитного вкладу. 23 жовтня 2014 року позивач звернувся з письмовою скаргою до відповідача, а також до НБУ. Відповідач відповідно до вказаної заяви підтвердив, що депозит було перераховано на поточний рахунок № 26207703307267 та запевнив, що позивач може отримати належні грошові кошти у будь-якому відділенні банку. 13 листопада 2014 року позивач письмово звернувся до керівника Мелітопольського відділення ПАТ «Дельта Банк» з вимогою повернути готівкою грошові кошти в іноземній валюті, що знаходяться на поточному рахунку № 26207703307267. 15 листопада 2014 року позивач з аналогічною заявою звернувся до відповідача. На теперішній час грошові кошти позивачу повернуті не були. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву по вказаним в ній підставам. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 16867 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) доларів США 67 (шістдесят сім) центів. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив. Про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані і такі, що підлягають повному задоволенню. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як випливає зі\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.3\~ст.10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено наступне. 06 березня 2014 року між ним та ПАТ Дельта Банк укладено Договір № 002-07510-060314 на відкриття обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Відповідно до п. 1.2 Договору банк відкрив поточний рахунок № 26207703307267. 02 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ Дельта Банк було укладено договір № 20000008573040 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» в доларах США, згідно умов якого на його користь було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № 26304112248111. Строк вкладу по 02 жовтня 2014 року у сумі 16869 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят девять) доларів США 98 (девяносто вісім) центів. Відповідно до п. 1.10 Договору вклад виплачується по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок № 26207703307267. 02 жовтня 2014 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути суму депозитного вкладу. 23 жовтня 2014 року позивач звернувся з письмовою скаргою до відповідача, а також до НБУ. Відповідач відповідно до вказаної заяви підтвердив, що депозит було перераховано на поточний рахунок № 26207703307267 та запевнив, що позивач може отримати належні грошові кошти у будь-якому відділенні банку. 13 листопада 2014 року позивач письмово звернувся до керівника Мелітопольського відділення ПАТ «Дельта Банк» з вимогою повернути готівкою грошові кошти в іноземній валюті, що знаходяться на поточному рахунку № 26207703307267. 15 листопада 2014 року позивач подав аналогічну заяву до відповідача. На теперішній час грошові кошти позивачу повернуті не були. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до положень ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За зверненням позивача від 02 грудня 2014 року відповідач надав довідку від 04 грудня 2014 року № 05-2643622, згідно якої станом на 04 грудня 2014 року на поточному рахунку позивача знаходяться грошові кошти у сумі 16867 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) доларів США 67 (шістдесят сім) центів. Згідно ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; продукція будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушення їхніх прав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються в т.ч. споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав. Згідно розяснення наведеного в абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій у випадках і в порядку встановлених законом (ч.2 ст. 192 ЦК, ч.3 ст. 533 ЦК Декрет №15-93). У звязку з вищенаведеним в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач порушив законні права позивача, як споживача банківських послуг, протиправно ігнорує його письмові вимоги і не повертає позивачу його грошові кошти з його поточного рахунку. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи вимоги ч.6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 120 гривень 80 копійок за подання заяви про забезпечення позову та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 400 (чотириста) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved