Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою, якою просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: м. Харків, вул. Саперна, б. 34, кв. 113. Зняти відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №113 в б. 34 по вул. Саперній в м. Харкові. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, з цього часу відповідач перестала бути членом родини співвласників квартири. Позивач разом з іншими співвласниками мають намір здійснити розділ квартири та продати її. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі не дає можливості позивачу в повній мірі здійснити своє право приватної власності на нерухомість. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та місце слухання справи повідомлялась шляхом направлення за адресою її реєстрації судових повісток. Треті особи в судове засідання не зявилась, про дату та місце слухання справи повідомлялись, про причину неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Державному КП «ХМБТІ» від 09.10.1997 р. за № В-30520, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №113 в б. 34 по вул. Саперній в м. Харкові. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку КП «Жилкомсервіс дільниця № 17» за № 2734 від 06.10.2015 року за адресою: м. Харків, вул. Саперна, б. 34, кв. 113, зареєстровано 5 членів сімї: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 30.12.2015 року, шлюб, зареєстрований 08.10.2010 р. виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 08, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав свідчення про те, що відповідачка була дружиною його сина та проживала у вказаній квартирі в якості члена сімї. У 2013 року пішла від них, залишила дитину. Її ніхто не виганяв, ключі не мінялись. В судовому засідання свідок [PERSON] дала свідчення про те, що з вересня 2013 р. відповідач пішла з дому та сімї. Вона живе в сусідньому підїзді, гуляють разом на дитячому майданчику разом з дітьми. В судовому засідання свідок [PERSON] дала свідчення про те, що невістка пішла з дому в вересні 2013 р. та більше не поверталась. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі в якості члена сімї. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, частино 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає з 2013 року, тобто станом на момент розгляду справи більше одного року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення суду, у звязку з чим відповідач перестала бути членом родини співвласників квартири. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved