Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~\~ визнати\~ [PERSON]\~\~ таким, що втратив право користування житловим приміщенням\~ в квартирі [ADDRESS], усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняти відповідача з реєстраційного обліку\~ за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона, відповідач та її малолітні доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані у спірному житлі. Квартира перебуває у комунальній власності. Оскільки відповідач з 2005 року не проживає в квартирі, не оплачує комунальні послуги, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. У вступному слові позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі , наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Запорізької міської ради \~\~, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили , відзив та пояснення на позов не надали , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача та представника третьої особи Запорізької міської ради на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в наданому клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, не навівши будь-яких заперечень на доводи позивача . Суд, вислухавши вступне слово позивача та його представника , показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 71 ЖК України наймач і члени його сімї можуть бути визнані втратившими право користування житловим приміщенням в квартирі, якщо вони більше шести місяців без поважної причини в ній не мешкають. В ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] \~\~зареєстровані в [INFO]. Вказана квартира не приватизована. Відповідно до акту ЦОА № 2 від 11.09.2015 року [PERSON] в спірній квартирі не проживає з березня 2005 року. Відповідно до показань свідків [PERSON], [PERSON], відповідач , який є батьком [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] не проживає більше 12 років, в спірному житлі відсутні його особисті речі. . Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] \~\~не проживає в спірному житлі більше шести місяців без поважної причини, тому позов в частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позов в частині усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття з реєстрації [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивачка не є власником житла , і вимоги ст. 391 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин, що склалися між сторонами, крім того , за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється , зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням . Тобто, само по собі вказане рішення суду є підставою для зняття з реєстрації [PERSON].

Outcome: partial