Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просив стягнути суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних, суму інфляційних втрат та пеню на суму. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, відповідач не виконує покладені на нього договором зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9106,27 грн. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, інфляційної складової боргу, 3 % річних та пені, вирішити питання розподілу судових витрат. Відомостями, що містяться у Реєстрі територіальної громади міста Києва, підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як вбачається з відповіді на запит суду, отриманої 21 серпня 2018 року. Ухвалою судді від 05 вересня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідачеві на праві власності належить квартира [ADDRESS], з яким позивачем укладено договір № б/н від 02 квітня 2001 року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов вказаних договорів, відповідачем не виконуються належним чином. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 55, згідно з ст.ст. 151, 162 ЖК Української РСР та п. п. 5, 10 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», боржник зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість ним порушуються зазначені положення нормативно-правові актів та умови договорів. Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом строк. Частиною третьою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що представником позивача надані достатні докази того, що позивач є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] у місті Києві, у період часу від листопада 2017 року по червень 2018 року, та була виконавцем житлово-комунальних послуг, які надавались власникам квартир зазначеного будинку у зазначений період, в тому числі відповідачу. 26 червня 2018 року на адресу відповідача була направлена письмова вимога щодо сплати боргу за житлово-комунальні послуги терміном до 06 липня 2018 року, однак, дана вимога не виконана відповідачем. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 1 762, 00 грн., у відшкодування витрат з оплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved