Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 жовтня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір безвідсоткової позики №01/10/14-3255, згідно якого позивач передав відповідачу 59481,00 гривень на 33 календарні місяці з листопада 2014 року. Протягом часу як відповідач працював в ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» з його заробітної плати було утримано 12691,29 гривень. На сьогоднішній день відповідач звільнився та всю суму позики не повернув. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. З урахуванням 3% річних, пені, штрафу та втрат від інфляції загальна сума заборгованості відповідача становить 61766,47 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору позики №01/10/14-3255 від 01 жовтня 2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Херсонський машинобудівний завод» та [PERSON], останньому було надано позику у сумі 59481,00 гривень на термін 33 календарні місяці, починаючи з листопада 2014 року, що також підтверджується платіжним дорученням №9777 від 10.10.2014 року про перехування 59481,00 гривень на рахунок [PERSON] (а.с.9, 12). Відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з позивачем, згідно наказу №240-к від 01.08.2014 року на посаді начальника літейного цеху та наказом №350-к від 14.12.2015 року відповідача було звільнено за власним бажанням (ст.38 КзПП України) (а.с.7,8). Згідно акту звірки взаєморозрахунків за договором №01/10/14-3255 від 01.10.2014 року з [PERSON] станом на 11.12.2015 року заборгованість останнього з урахуванням всіх утримань, які були здійснені з його заробітної плати, становить 46789,71 гривень (а.с.13). У відповідності до вимог ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. За положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 61766,47 гривень, із якої: -основний борг - 46789,71 гривень; -3% річних - 188,00 гривень; -пеня - 2763,80 гривень; -витрати від інфляції - 327,53 гривень; -штраф - 11697,43 гривень. Оскільки судом встановлено укладання між сторонами договору безготівкової позики та невиконання грошових зобов'язань відповідачем за договором в повному обсязі, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 61766,47 гривень. Також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved