overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача і просить стягнути на його користь аліменти на навчання в розмірі 30% від всіх видів його доходів щомісячно на період навчання до 30 червня 2019 року. Позовні вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу між батьками позивача, позивач залишився проживати з матір'ю, а батько сплачував аліменти на його утримання до повноліття. Позивач навчається у Київському інституті музики імені Р.М.Глієра на денній формі навчання, термін навчання - з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. В судовому засіданні позивач уточнив вимоги позову, просив стягнути з відповідача аліменти на його навчання в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно на період навчання до 30 червня 2019 року. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав, згоден сплачувати аліменти на навчання сина. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 21 липня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13 вересня 2005 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Також, судом з'ясовано, що згідно довідки №155/16 від 14 червня 2016 року, [PERSON] навчається в коледжі Київського інституту музики ім.Р.М.Глієра, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] працює начальником складського господарства у ТОВ «Компанія «Юнівест Маркетинг», тобто має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина, що не заперечував сам відповідач в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом до\~відповідача,\~мотивуючи його\~тим,що 11 січня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Подовській сільській раді Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства. Відповідач усунувся від допомоги по домашньому господарству. Спільного бюджету не ведуть. Фактичні шлюбні відносини припинилися з червня 2018 року. Вважає, що збереження сім»ї неможливе і суперечить їх інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем Позивач до суду надала заяву, згідно якої просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 11 січня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Подовській сільській раді Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 КГ № 031787. Від даного шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини припинилися з червня 2018 року. На думку суду збереження сім»ї неможливе і суперечить інтересам сторін, тому шлюб повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 16 жовтня 1993 року він уклав шлюб з відповідачкою зареєстрований Чкалівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 26. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Перебуваючи у шлюбі, в силу різних життєвих обставин, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. З червня 2015 року разом не проживають.Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим, та таким що суперечить їх інтересам. Розірвати шлюб через органи ВРАЦС відповідачка відмовилась. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, в заяві на ім»я суду просить справу розглядати без його присутності, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16 жовтня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], Чкалівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області,актовий запис № 26. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище йому «Грохольський», їй «Грохольська». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 11-КГ № 266881. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 20 серпня 2005 року він уклав шлюб з відповідачкою зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 255. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Від постійних суперечок та сварок їх шлюб фактично розпався. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з 2014 року. Перебуваючи у шлюбі, в силу різних життєвих обставин, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві на ім»я суду просить справу розглядати без його присутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 20 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 255. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 травня 2014 року. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.11.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка перед публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» зобов'язань не виконала, станом на 31.05.2015 року загальна сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом, склала 21641,90 грн., з яких: сума основного боргу за несплаченою частиною кредиту - 8179,48 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10805,66 грн.; 1150,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; штраф (фіксована частина) 500,00грн., штраф (процентна складова) 1006,76 грн. Не взираючи, на звернення позивача, відповідачка у добровільному порядку відмовляється погасити заборгованість за кредитним договором. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 21641,90грн., сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка до суду надала письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, у задоволенні позовних вимог просила відмовити, в зв'язку із спливом позовної давності, надала про це письмове клопотання. Перевірив матеріали справи, суд приходить до висновку, що у позові належить відмовити з наступних підстав. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п.п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 20). Судом встановлено, що 09.11.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9). Позивач звернувся до суду 19.10.2015р., тобто після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 257-258 ЦК України, позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущення строку, крім того обставин, передбачених ст. 264-266 ЦК України про зупинення перебігу чи переривання позовної давності не настало, і тому суд відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням клопотання відповідача відмовляє позивачу в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим,що з 25 листопада 1989 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстрований відділом РАЦС м. Красноперекопська АР Крим , актовий запис № 248. Від спільного шлюбу дітей не мають. На даний час шлюб з відповідачем фактично розпався, однією сімєю не проживають з квітня 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало не можливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС м. Красноперекопська АР Крим , актовий запис № 248. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку « Гладченко » дружині « Гладченко ». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І1-АП № 497597. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28 травня 2005 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстрований відділом РАЦС Новотроїцького управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 21. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб з відповідачем фактично розпався, однією сімєю не проживають з листопада 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало не можливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в позовній заяві просить слухати справу у його відсутність, вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач надала суду заяву відповідно до якої, просить розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС Новотроїцького управляння юстиції Херсонської області , актовий запис № 21. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку « Перенчук » дружині «Перенчук». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-КГ № 001930. Майнового спору між сторонами немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилався на те, що між ним та відповідачем 16.07.2013 року був укладений договір позики, згідно якого він 16.07.2013 року передав відповідачеві грошову суму в розмірі 16500 доларів США. з терміном повернення суми боргу до 29.07.2013р. Відповідач перед позивачем зобов'язань не виконав і до теперішнього часу не повернула 16500 доларів США. Просив стягнути з відповідача суму позики в розмірі 131884,60 грн., 3% річних - 845,51 грн. та сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1445,00 грн. Представник відповідача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'являється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, і тому суд, враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 16.07.2013 року було укладено договір позики (а.с. 28), і згідно розписки останній 16.07.2013р. отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 16500 доларів США. Відповідач суму позики в розмірі 16500 доларів США до теперішнього часу не повернув. Відповідно до правил ст. ст. 526, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором, що не було виконано відповідачем належним чином, і тому з нього на користь позивача належить стягнути суму позики у гривнях еквівалентну 16500 доларів США по офіційному курсу НБУ на день постановлення рішення суду - 11.04.14р., що становить 207390,15 тис.грн. Відповідно до правил ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, і тому з відповідача на користь позивача належить стягнути три проценти річних від простроченої суми, що становить 4362,24 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при зверненні до суду судовий збір у сумі 1445,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 625, 1046-1051, 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилався на те, що між ним та відповідачем 25.01.2010 року був укладений договір позики, згідно якого він 25.01.2010 року передав відповідачці грошову суму в розмірі 450000,00 грн. з терміном повернення суми боргу до 20.12.2013р. Відповідачка перед позивачкем зобов'язань не виконала і до теперішнього часу не повернула 450000,00 грн., а тому позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідачки суму позики у розмірі 450000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'являється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, і тому суд, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 25.01.2010 року було укладено договір позики (а.с. 5), і згідно розписки остання 25.01.2010 р. отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 450000,00 грн. Відповідач суму позики в розмірі 450000,00 грн. до теперішнього часу не повернула. Відповідно до правил ст. ст. 526, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором, що не було виконано відповідачем належним чином, і тому з нього на користь позивача належить стягнути суму позики у розмірі 450000,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 625, 1046-1051, 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, вона знаходилася у шлюбі з відповідачем, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу з [PERSON] має двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що на теперішній час неповнолітні діти проживають з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6) , їх батьком записаний [PERSON] - відповідач по справі, а матір»ю є позивачка [PERSON]. На теперішній час неповнолітні діти проживають з матір»ю, шлюб між сторонами розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року (а.с.4) Відповідач, згідно відомостей наданих позивачем , матеріальну допомогу на дітей не надає. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь неповнолітніх дітей , суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей , які проживають разом з матір'ю , матеріальне становище [PERSON], наявність у відповідача інших утриманців , і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст. 183 СК України). На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved