Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03.07.2014 року близько 11:30 годин у м.Дніпропетровську на вул.Красній, 12а відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [PERSON], д/н [NUMBER], під час руху при виникненні перешкоди для руху завчасно не вжила заходів для зменшення швидкості, у разі чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, завдані матеріальні збитки, позивач [PERSON] отримав травми. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2014 року [PERSON] визнана винною у скоєнні ДТП та притягнена до адміністративної відповідальності. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця від 01.04.2015 року сума матеріальної шкоди складає 9085,33 грн., вартість товарознавчого дослідження становить 700 грн., вартість направлених телеграм відповідачу 72,59 грн. Невідшкодовані відповідачем матеріальні збитки складають 9857,92 грн. Моральну шкоду позивач просив стягнути у розмірі 5000,00 грн. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації процесу технічними засобами, позові вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено судом, відповідно матеріалів справи 03.07.2014 року близько 11:30 години у м. Дніпропетровську на вул. Красній , 12-а, водій [PERSON] керуючи автомобілем [PERSON], д/н [NUMBER], під час руху при виникненні перешкоди для руху завчасно не вжила заходів для зменшення швидкості, у разі чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Під час ДТП автомобілі пошкоджено, завдані матеріальні збитки, водій [PERSON] отримав травми. 06.08.2014 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №199/5893/14-п [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.07.2014 року о 11 год. 30 хв. у м.Дніпропетровську по вул.Красній 12-а, за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постанова набрала законної сили 18.08.2014 року. Згідно з приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Висновком №2764 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 01.04.2015 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП становить 8709,97 грн. (Експерт [PERSON], свідоцтво центральної експертно-кваліфікаційної комісії міністерства юстиції України №1382 від 30.10.2009 року). Відповідно висновку калькуляції №2764 від 01.04.2015 року вартість ремонту автомобіля [PERSON],. д/н [NUMBER] становить 9085,33 грн. /а.с.14-16/. Відповідно до прибуткового касового ордеру №2764 від 25.03.2015 року позивачем оплачена вартість експертного дослідження автомобіля [NUMBER] у розмірі 700,00 грн. /а.с. 22/. Вартість виклику відповідача на проведення експертизи підтверджується чеком на суму 72,59 грн. /а.с.25/. Пунктом 4 Постанови Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Суд оцінює надані сторонами докази, а тягар доведення позовних вимог чи їх спростування покладається на сторони, при цьому суд не вповноважений з власної ініціативи збирати докази у справі. Тому, суд, зважуючи на те, що відповідачами не спростовано предявлення позивачем вимог, вважає доцільним задовольнити позов в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 9857,92 грн. З приводу вимог позивача про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що моральна шкода з урахуванням характеру поведінки відповідача та фізичних, душевних і психічних страждань позивача підлягає задоволенню та відшкодуванню у розмірі 1000 грн., шляхом стягнення з винної особи, заподіювача шкоди відповідача [PERSON] Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial