Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 1609,22 грн. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу розглядати за його відсутності, проте не висловив згоди на заочний розгляд справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом установлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Так, позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2011 року позивача було зобовязано здійснити перерахунок та виплату з 15.01.2010 року пенсії відповідачу у порядку та розмірі, встановленому ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до частини 4 статті 42 цього Закону враховується для обчислення пенсії, за 2009 рік, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. І позивачем на виконання рішення суду було зроблено перерахунок пенсії відповідачу та нараховано доплату у розмірі 8659,32 гривень. Як зазначає позивач, за результатами документальної перевірки пенсійної справи відповідача було виявлено невірне визначення періоду оптимізації при виконання вищевказаного судового рішення у звязку з чим виникла переплата пенсії у розмірі 1609,22 грн. за період з 01.07.2010 р. по 31.11.2015 р. Відповідно до п.4 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 №25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона судового процесу зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку. Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. За вимогами ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. У зазначеній нормі права відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У\~Кодексі законів про працю України\~міститься згадка про лічильну помилку при виплаті заробітної плати, що на думку колегії суддів є синонімічним до поняття «рахункова помилка». У постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Як вбачається із матеріалів справи позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки та те, що відповідач, набуваючи переплату пенсії, діяв недобросовісно. Отже, відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до\~статті 1215 ЦК України\~поверненню зазначена сума не підлягає. З урахуванням встановлених обставин у справі та зазначених вимог закону суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed