Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі\~ 36\~003, 67 гривень, пені, трьох відсотків та інфляційних, судового збору , а всього\~ - 48\~346,45 гривень , посилаючись на те, що відповідач не здійснював оплату наданих послуг в період з\~ жовтня 2012 року по березень 2014 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що претензії позивача, які містять суперечливу інформацію щодо суми заборгованості , надходили на іншу адресу, вона їх не отримувала, а тому за вказаний період послуги не оплачувала, вважаючи, що їй було здійснено перерахунок. Також відповідачка вказала, що не згодна з розрахунком заборгованості , і позивачем не надано його обґрунтованості. Крім того, просила суд не стягувати з неї пеню, інфляційні та три відсотки річних, оскільки вона є пенсіонером, в приміщенні, що належить їй на праві власності, будь-якої підприємницької діяльності вона не здійснює. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки встановлені договором З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником 24/100 частини нежитлового приміщення 137 літ. Б-9, загальною площею 119,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача,5 , що підтверджено договором купівлі-продажу нерухомого майна від 03.111.2008 року (а.с.18). 07 листопада 2009 року між Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» та [PERSON] було укладено договір № 601134 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.30-40). П.6.3 та 6.4 договору , укладеного між сторонами встановлено, що підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі. Споживач зобов»язаний до 20 числа місяця , наступного за розрахунковим , перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.32). Як було встановлено в судовому засіданні , [PERSON] в порушення умов договору жодної суми оплати за отримані послуги за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року не вносила, що відповідачкою не оспорювалося. Розрахунком суми заборгованості за договором підтверджується , що сума заборгованості [PERSON] за отримані послуги в період з жовтня 2012 року по березень 2014 року складає 36\~003,67 гривень (а.с.23). Вказана заборгованість розрахована на підставі рахунку та акту приймання-передачі за спірний період, які наявні в матеріалах справи (а.с.41-67). За таких обставин , суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути вказану суму заборгованості та пеню в сумі 595,50 гривень , яка розрахована позивачем відповідно до вимог п.7.2.8 договору (а.с.29). Разом з тим, оскільки в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона повинна довести ті обставин на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, що відповідачкою не було надано належних доказів того, що нарахування заборгованості позивачем здійснені з порушенням вимог закону, або сума заборгованості має бути іншою. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що нею частина рахунків та актів приймання передачі не отримувалися, так як направлялися Концерном на іншу адресу, оскільки відповідно до п.6.7 договору № 601134 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 07 листопада 2009 року , саме споживач з 10 по 12 число місяця , наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Артема, буд. 79 а документи за розрахунковий період . Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати у відповідності до розрахунку наданому позивачем , який відповідає вимогам закону в сумі 1655,09 гривень та 10\~092,19 гривень відповідно (а.с..28, 24-27 ) , з тих підстав, що судом встановлено факт порушення зобов»язання . При цьому суд зазначає, що законом не передбачено звільнення пенсіонерів від обов»язку відповідати за порушення грошового зобов»язання, як на це посилалася [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 483,46 гривень. Також, приймаючи до уваги, що при поданні позову позивачем була сплачена сума судового збору в більшому розмірі на загальну суму 545, 40 гривень (а.с.1,2.15) , наявні підстави передбачені п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» для повернення позивачу внесеного в більшому розмірі судового збору в сумі 61 , 94 гривень.

Outcome: approved