Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON], 1991 року народження та [PERSON], 1990 року народження, зареєстрований 02.10.2010 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Коломацького РУЮ Харківської області, актовий запис № 11. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зберегти немає можливості, шлюбні стосунки припинені, необхідності його збереження не має, а тому наявні всі підстави для його розірвання. В попереднє судове засідання, призначене на 22.10.2015 року позивач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, у позові висловив прохання слухати справу без його участі (а.с. 1). В попереднє судове засідання, призначене на 22.10.2015 року відповідач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 21). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Коломацького РУЮ Харківської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом РАЦС Коломацького РУЮ Харкывськоъ області, актовий запис № 11 (а.с. 16). У вказаному шлюбі подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6, 7). Як вбачається судом з позовної заяви, спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя, сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим, спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Таким чином, розірвання шлюбу між сторонами, жодним чином не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, відповідає моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та вимогам ч. 9 ст. 7 СК України. Розподіл судових витрат за результатами розгляду справи суд відносить на рахунок відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved