Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 06.10.2011 року між ТДВ СК «Альфа-Гарат» та ФОП [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-R/01-043-01850. Згідно договору, у випадку пошкодження застрахованого автомобіля Шевроле д.н.з.[NUMBER] у ДТП, Товариство виплачує страхувальнику страхове відшкодування в розмірі фактичної матеріальної шкоди за вирахуванням франшизи. 20.11.2011 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Опель д.н.[NUMBER] та автомобіля Шевроле д.н. [NUMBER], що належить страхувальнику. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.12.2011 року [PERSON] було визнано винною особою у скоєнні вищевказаної ДТП, в зв*язку з порушенням ст.124 КУпАП. Матеріальний збиток згідно звіту № 12.11.13 від 10.12.2011 р. складає 29878 грн. 85 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 36352 грн.12 коп., дійсна вартість відновлювального ремонту також підтверджується актом виконаних робіт на суму 36168 грн. На виконання своїх зобов*язань за договором Товариство сплатило страхувальнику суму у розмірі 35068 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом № АА/1943972 у АТ «УПСК» Товариство звернулося до страхової компанії з заявою про відшкодування коштів в порядку регресу. 15.08.2012 року АТ «УПСК» сплатило на рахунок Товариства кошти у розмірі матеріального збитку за мінусом франшизи в розмірі 28878 грн. 85 коп., виконавши свої обов*язки передбачені Законом України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином зазначають, що позивач відповідно до ст. 22, 1194 ЦК України отримав право вимагати від відповідача суму недостатню для повної компенсації витрат на відновлення пошкодженого ТЗ, а саме - 6189, 15 грн. Посилаючись на ст.ст. 22, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України просять суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 6189 грн. 15 коп. та судовий збір 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував з посиланням на те, що застрахований автомобіль належить позивачу, який він передав відповідно до договору № 30/09/11 оренди легкового автомобіля ФОП [PERSON] Пунктом 4.1. договору оренди сторони передбачили, що предметом оренди може керувати водій не молодше 21 року, що має дійсне посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і стаж водіння не менше 3 років. Відповідно до п.8.2 договору № 06-R/01-043-01850 від 06.10.2011 року добровільного страхування наземного транспортного засобу , що не є предметом застави, укладеного між ТОВ «Альфа-Гарант» та ФОП [PERSON] сторони передбачили, що допущеною до керування ТЗ особою (за цим Договором) визнається особа, що керує ТЗ на законних підставах, за наступних умов - вік більше 21 року, стаж керування за відповідною категорією більше 3-х років. Однак водію [PERSON], [INFO] на момент керування автомобілем Шевроле д.н. [NUMBER] на час ДТП не виповнився 21 рік, а тому вважає, що сторони порушили, як договір оренди, так і договір страхування. Також зазначав, що на час ДТП у нього був поліс обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «УПСК» відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн., франшиза - 1000 грн., тобто вважає, що коштів страхової достатньо для відшкодування збитків, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровського обласного управління ПрАТ «УПСК» представник якої в судове засідання не з*явився направив суду пояснення в котрих просив суд провести розгляд справи без участі їх представника. В своїх поясненнях зазначив, що цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано в ПрАТ «УПСК» за полісом № АА/1943972 від 21.01.2011 року відповідно до вимог Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За полісом забезпеченим є транспортний засіб Опель Астра д.н. [NUMBER]. Впродовж дії полісу 20.11.2011 року з вини [PERSON] сталася ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Шевроле Авео д.н. [NUMBER]. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум , зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону в зв*язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов*язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 1 ч. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв*язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оцінка шкоди здійснюється на підставі та з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів , в редакції, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/1159. Відповідно до п.2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначаються, як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу. 31.07.2012 року на адресу ПрАТ «УПСК» від ТДВ «Альфа-Гарант» надійшла претензія про відшкодування в порядку регресу виплати страхового відшкодування в розмірі 35068 грн. Згідно з договором добровільного страхування наземного транспортного засобу в ТДВ СК «Альфа-Гарант» було застраховано транспортний засіб Шевроле Авео д. н. [NUMBER] з умовою виплати страхового відшкодування без урахування експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні. Умови страхування визначені за домовленістю між власником застрахованого транспортного засобу та ТДВ СК «Альфа-гарант» і були враховані під час визначення розміру страхового платежу. Відповідно до звіту від 12.11.2013 року від 10.12.2011 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, задваного власнику транспортного засобу Шевроле д.н. [NUMBER] в результаті пошкодження в ДТП, з урахуванням зносу складає 29878 грн. 85 коп. Згідно з п.12.1. ст.12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Франшиза за полісом № АА/1943972 від 21.01.2011 р. становить 1000 грн. Розмір відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком було визначено наступним чином : 29878 грн. 85 коп. (вартість матеріального збитку з урахуванням зносу) - 1000 грн. (франшиза за полісом ) = 28878 грн. 85 коп. Вказуну суму сплачено ПрАТ «УПСК» на користь позивача. Суд вважає за можливим провести розгляд справи без участі 3-ї особи. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного . 06.10.2011 року між ТДВ СК «Альфа-Гарат» та ФОП [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-R/01-043-01850. Згідно договору, у випадку пошкодження застрахованого автомобіля Шевроле д.н.з.[NUMBER] у ДТП, Товариство виплачує страхувальнику страхове відшкодування в розмірі фактичної матеріальної шкоди за вирахуванням франшизи. 20.11.2011 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Опель д.н.[NUMBER] та автомобіля Шевроле д.н. [NUMBER], що належить позивачу. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.12.2011 року [PERSON] було визнано винною особою у скоєнні вищевказаної ДТП, в зв*язку з порушенням ст.124 КУпАП. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов*язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов*язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Істотними умовами договору страхування відповідно до ст.982 ЦК України є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов*язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 989 ЦК України страхувальник зобов*язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і наділа інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об*єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов*язки страхувальника. Як вбачається з договору № 30/09/11 оренди легкового автомобіля від 30.09.2011 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ СК «Альфа-Гарант» у порядку та на умовах визначених Договором, наймодавець передає, а наймач приймає у строкове платне користування легковий автомобіль марки Шевроле авео д.н. [NUMBER]. Відповідно до п.4.1 вищевказаного договору предметом оренди може керувати водій не молодше 21 року, що має дійсне посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і стаж водіння не менше 3 років. Проте, як вбачається з наданих суду доказів належний позивачу автомобіль в порушення умов договору оренди та в порушення п.8.2 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.11.2011 року ФОП [PERSON] передано [PERSON], [INFO], котрому на час ДТП не виповнився 21 рік, тобто в порушення вказаних умов договорів позивач визнав страховим випадком ДТП за участю належного йому автомобіля , що мало місце 20.11.2011 року. Як вбачається з наданих суду доказів, матеріальний збиток згідно звіту № 12.11.13 від 10.12.2011 р. складає 29878 грн. 85 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 36352 грн.12 коп. Позивач сплатив страхувальнику суму у розмірі 35068 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом № АА/1943972 у АТ «УПСК» відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн., франшиза - 1000 грн. Товариство звернулося до страхової компанії з заявою про відшкодування коштів в порядку регресу. 15.08.2012 року АТ «УПСК» сплатило на рахунок позивача кошти у розмірі матеріального збитку за мінусом франшизи в розмірі 28878 грн. 85 коп. Враховуючи неналежне виконання страховиком та страхувальником , як договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.10.2011 року, так і договору оренди автомобіля Шевроле авео д.н.[NUMBER], та з урахуванням того, що на час ДТП у відповідача був поліс обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «УПСК», відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн., франшиза - 1000 грн., тобто коштів страхової достатньо для відшкодування страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed