Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати недійсними посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] договори купівлі-продажу від 21.09.2015 та від 22.09.2015 року, що були укладені між [PERSON] і ТОВ «Днепроградострой», предметом кожного з яких виступає ? частка домоволодіння №50 по вул. Короленка в місті Дніпропетровську (м. Дніпрі). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є єдиним законним власником зазначеного домоволодіння, яке було по часткам відчужене по спірним договорам купівлі-продажу, але не мав наміру сам і не доручав нікому іншому відчужувати своє домоволодіння. Про укладення відповідачами спірних договорів довідався випадково з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, після чого звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав власника. Так, домоволодіння №50 по вул. Короленка в місті Дніпропетровську, було зареєстроване на праві власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.08.2015р. на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Циганков В.О.) від 21.05.2015р. у справі №200/6192/15-ц . В той же час, ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015р. у справі №200/6192/15-ц скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015р., а провадження у справі №200/6192/15-ц закрито ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2016р. У звязку із протиправним позбавленням позивача права власності на домоволодіння за заявами позивача та її сина до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2015р. були внесені відповідні відомості та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №42015040000000811, яке в наступному було обєднане з іншими кримінальними провадженнями з присвоєнням №42015040000000482. 12.10.2016р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову у справі №804/14416/15, якою, було визнано протиправним та скасоване рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.08.2015р. за індексним номером 23657208, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.08.2015р. був внесений запис за номером 10797033 про реєстрацію за [PERSON] права власності на домоволодіння №50 по вул. Короленка в місті Дніпропетровську. Постанова набрала законної сили 14.12.2016р. Позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі\~та третя особа в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання по справі були оповіщені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень проти позову та своїх доказів суду не надали тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.10.2006р. була зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в якості власника (з розміром частки 1/1) домоволодіння за реєстраційним номером 14871301, загальною площею 48,0 кв. м, житловою площею 31,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50, що підтверджується інформаційними довідками з реєстрів №45616967 від 13.10.2015р. і №46017411 від 21.10.2015р. 13.08.2015р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був внесений запис №10797033 про право власності з розміром частки 0 [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]; паспорт громадянина України серія та номер АН 358987; адреса: Україна, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Моторна, будинок 71А) на обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 702805512101 домоволодіння, загальною площею 48,0 кв. м, житловою площею 31,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. При цьому, підставою виникнення у [PERSON] права власності стала ухвала суду, видана 21.05.2015р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська (суддя Циганков В.О.), справа №200/6192/15-ц провадження №2/200/2051/15, а підставою для внесення до реєстру запису про право власності [PERSON] рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 23657208 від 13.08.2015р., прийняте приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про що зазначено в інформаційній довідці з реєстрів №46017411 від 21.10.2015р. 21.09.2015р. між [PERSON] і ТОВ «Днепроградострой» був укладений договір купівлі-продажу ? частки домоволодіння, за умовами якого [PERSON] передав у власність ТОВ «Днепроградострой» ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. Цей договір в день його укладення посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із реєстрацією в нотаріальному реєстрі за №1796. 22.09.2015р. між [PERSON] і ТОВ «Днепроградострой» був укладений інший договір купівлі-продажу ? частки домоволодіння, за умовами якого [PERSON] передав у власність ТОВ «Днепроградострой» ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. Цей договір в день його укладення посвідчений тим самим приватним нотаріусом із реєстрацією в нотаріальному реєстрі за №1798. Копії укладених між [PERSON] і ТОВ «Днепроградострой» договорів купівлі-продажу ? частки домоволодіння від 21.09.2015р. і 22.09.2015р., а також документів, на підставі яких вони укладалися, були надані суду приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та долучені до матеріалів справи. 21.09.2015р. і 22.09.2015р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] були внесені записи за №11262832 і №11271852, відповідно, про право власності з розміром частки ? ТОВ «Днепроградострой» (код ЄДРПОУ 35739872, країна реєстрації Україна) на обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 702805512101 домоволодіння, загальною площею 48,0 кв. м, житловою площею 31,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. При цьому, підставою виникнення у ТОВ «Днепроградострой» права власності за записом №11262832 від 21.09.2015р. став договір купівлі-продажу ? частки домоволодіння, серія та номер 1796, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] 21.09.2015р., а за записом №11271852 від 21.09.2015р. договір купівлі-продажу ? частки домоволодіння, серія та номер 1798, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] 22.09.2015р., про що зазначено в інформаційних довідках з реєстрів №45616967 від 13.10.2015р. і №46017411 від 21.10.2015р. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 15.10.2015р. апеляційний суд Дніпропетровської області своєю ухвалою скасував ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015р. у справі №200/6192/15-ц, яка була підставою виникнення у [PERSON] права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. При цьому на обґрунтування свого рішення апеляційний суд в мотивувальній частині ухвали звернув увагу суду першої інстанції, що відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Законом не передбачено у такий спосіб, як це зробив суд, зобов`язувати особу визнавати право власності за іншою особою, - вказане є грубим порушенням норм матеріального закону. 18.02.2016р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою закрив провадження у справі №200/6192/15-ц у звязку із відмовою позивача від позову. 12.10.2016р. Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою у справі №804/14416/15 серед іншого визнав протиправним та скасував рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.08.2015р. за індексним номером 23657208, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13.08.2015р. був внесений запис за номером 10797033 про реєстрацію за [PERSON] права власності на домоволодіння №50 по вул. Короленка в місті Дніпропетровську (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 702805512101). Ця постанова набрала законної сили 14.12.2016р., про що свідчить відповідна відмітка суду. Пленум Вищого адміністративного суду України в постанові від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» в п. 10.2 розяснив, що скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Отже, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. у справі №804/14416/15 свідчить про те, що перереєстрація з позивача на [PERSON] права власності на вище зазначене домоволодіння №50, що знаходиться у м. Дніпропетровську на вул. Короленка, була здійснена на підставі протиправного та такого, яке не породжувало жодних правових наслідків, рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.08.2015р. за індексним номером 23657208. За наведених обставин суд приходить до висновку, що перереєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на зазначене домоволодіння з позивача на [PERSON], яка була здійснена за рішенням приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.08.2015р. за індексним номером 23657208 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015р. у справі №200/6192/15-ц, є незаконною та свідчить про неправомірне набуття [PERSON] права власності на домоволодіння. За правилами ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Таким чином, оскільки судом встановлено, що у [PERSON] були відсутні законні підстави для правомірного набуття у свою власність домоволодіння, яке він в наступному рівними частками відчужив за спірними договорами купівлі-продажу від 21.09.2015р. і від 22.09.2015р., то [PERSON] не мав права продавати це домоволодіння, діючи як його власник. За таких обставин суд приходить до висновку, що спірні договори купівлі-продажу ? частки домоволодіння від 21.09.2015р. і від 22.09.2015р. були укладені [PERSON] з ТОВ «Днепроградострой» поза межами своєї цивільної дієздатності, що не відповідає викладеному в ч. 2 ст. 203 ЦК України правилу, додержання якого є необхідною умовою для чинності правочину. Відповідно до частини 1 і 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно пункту 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання недійсним правочину, різновидом якого є договір (ч. 2 ст. 202 ЦК України). За твердженням позивача його права, як власника відчуженого по спірним договорам домоволодіння, були порушені незаконною реєстрацією права власності на домоволодіння за [PERSON] та укладеними після цього відповідачами спірними договорами купівлі-продажу від 21.09.2015р. і від 22.09.2015р., що підтверджується наявними у справі доказами. Так, зокрема, як вже зазначалося, з інформаційних довідок з реєстрів №45616967 від 13.10.2015р. і №46017411 від 21.10.2015р. видно, що позивач з 16.10.2006р. був зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в якості власника (з розміром частки 1/1) домоволодіння за реєстраційним номером 14871301, загальною площею 48,0 кв. м, житловою площею 31,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Короленка, будинок 50. Листом прокуратури Дніпропетровської області від 27.12.2016р. №15-2297вих16 підтверджується той факт, що позивач виступає потерпілою особою у кримінальному провадженні №12014040000000872 відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON], яке вже направлено з обвинувальним актом до суду. Отже, за висновком суду позивач у розумінні ст. 215 ЦК України є потерпілою особою, яка може заперечувати дійсність укладених відповідачами договорів купівлі-продажу від 21.09.2015р. і від 22.09.2015р. Порушені права позивача можуть бути захищені судом в порядку цивільного судочинства шляхом визнання правочинів недійсними. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов слід задовольнити в повному обсязі та на підставі ст. 215 ЦК України визнати недійсними укладені відповідачами договори купівлі-продажу ? частки домоволодіння від 21.09.2015р. і від 22.09.2015р., як такі, що укладені з порушенням ч. 2 ст. 203 ЦК України. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами понесених позивачем судових витрат по справі, які складаються з витрат зі сплати судового збору в загальній сумі 730,80 грн. (487,20 грн. за подання позовної заяви і 243,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову), суд на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України вважає за потрібне стягнути на користь позивача з кожного із відповідачів по 365,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved