Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти, в розмірі 13\~050, 00 грн., що еквівалентно 500 доларів США, а також понесені ним судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Він вирішив продати належну йому квартиру, а взамін придбати частину будинку. Він розмстив оголошення в газеті «Сила» про продаж своєї квартири та одночасно підшукував підходящій варіант купівлі-продажу будинку. Він домовився зустрітися із [PERSON] з приводу купівлі - продажу, належної йому частини будинку № 177\\2 по вул. Калініна в м. Нікополі. Вони зустрілись із відповідачем, він показав частину належного йому будинку і вони домовились про купівлю цієї частини будинку за 7 700,00 доларів США. Також вони домовились про те, що відповідач почне готувати документи для оформлення правочину у нотаріуса. Крім того, у [PERSON] не було документів на опалення, тому він попросив його офіційно зареєструвати опалювальний котел в Нікопольському управлінні газового господарства і підготувати документи на опалювальний котел. Також він попросив його надати довідки про відсутність заборгованості за комунальні послуги та довідку про склад родини. Вони домовились про те, що як тільки йому внесуть завдаток за продаж його квартири, то він одразу передасть відповідачу завдаток за частину будинку. 16 серпня 2016 року він отримав завдаток за продаж своєї квартири і в цей же день передав відповідачу завдаток в розмірі 500,00 доларів, що еквівалентно 13 050,00 грн. Після отримання грошей ставлення відповідача до нього змінилось. Коли він попросив його дозволити оглянути будинок ще раз разом із своєю дружиною, то відповідач відмовив йому у цьому. Відповідач відмовився легалізувати опалювальний котел. Він був вимушений сам звернувся до голови квартального комітету щоб зясувати хто прописаний в частині будинку, який він має намір придбати, однак голова квартального комітету йому повідомила, що він не перша людина, яка приходить до неї з таким запитанням. Їй відомо, що [PERSON] обдурив таким чином уже багатьох людей. Спочатку бере завдаток, а потім і завдаток не повертає і будинок не продає. Після отримання такої інформації він одразу став вимагати повернення коштів, однак відповідач відмовив йому, посилаючись на те, що завдаток не повертається. Він був вимушений звернутися до відділу поліції із заявою про шахрайські дії [PERSON], однак в поліції йому пояснили, що за захистом сввоїх прав та інтересів йому потрібно звертатися до суду. Останнім часом на його мобільний телефон почали надходити дзвінки з погрозами від імені [PERSON] про фізичну розправу. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Договір купівлі-продажу частини будинку між ним та відповідачем укладений не був, вони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому передана відповідачу грошова сума в розмірі 500,00 доларів США є авансом, а не завдатком, який підлягає поверненню. Відповідно до розпорядження голови правління ПриватБанку, станом на 22 вересня 2016 року курс продажу долару США відносно гривні становить 26,100 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] проти позову заперечували та просили відмовити, оскільки позивач сам відмовився укладати договір купівлі-продажу, а тому кошти поверненню не підлягають. Також зазначили, що вони не впевнені, що саме цій особі позивачеві відповідач писав розписку. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 16 серпня 2016 року отримала 500 доларів США в рахунок наступного продажу частини житлового будинку № 177/2 по вул. Калініна в м. Нікополі, що на дату передання коштів в гривнях складає 12 558 грн. Обставини отримання відповідачем [PERSON] зазначених коштів в рахунок наступного продажу належної йому частини житлового будинку № 177 по вул. М. Грушевського ( колишня вул. Калініна) в м. Нікополі в судовому засіданні підтверджено письмовими доказами, а саме оригіналом розписки від 16 серпня 2016 року (а.с.64). Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України передбачено, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов до висновку, що сума сплачена відповідачу за розпискою в розмірі всього 500 доларів США є авансом, а оскільки договір не укладено, то аванс підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Посилання відповідача та його представника, що кошти не підлягають поверненню, оскільки договір купівлі-продажу не укладено у зв'язку з відмовою позивача, суд не приймає до уваги, оскільки аванс не є завдатком, а тому не укладення договору купівлі-продажу не є порушенням зобов'язання в розумінні статті 571 ЦК України. Таким чином, так як аванс передавався відповідачу в доларах США, то сума, що підлягає стягненню, визначається в гривнях і станом на момент передання авансових коштів, а саме: 16 серпня 2016 року згідно курсу НБУ складає 12 558 грн. 00 коп. Відповідно до статті 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. ( а.с. 1).

Outcome: partial