Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 липня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання юридичних послуг, предметом якого було надання юридичних послуг щодо відмови Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в переведенні [PERSON] з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи». 10 липня 2015 року до Деснянського районного суду м. Києва працівником позивача було направлено відповідний адміністративний позов. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року. Згідно з даними ЄДР судових рішень ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року набрала законної сили. Відповідач не виконав взятого на себе відповідно до умов укладеного договору зобов'язання щодо сплати не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили коштів у розмірі 6000 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів та пені. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто грошову винагороду за договором від 09.07.2015 року у розмірі 6000 грн., пеню у розмірі 4680 грн. за період з 06.05.2016 року по 31.05.2016 року та понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп. Проте, як зазначає позивач, станом на сьогоднішній день сума боргу не погашена. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на підставі п.9 укладеного договору пеню в розмірі 3% від загальної суми боргу за час прострочення за період з 01.06.2016 року по 24.03.2017 року (296 днів) у розмірі 53280 грн. В судове засідання позивач не з'явився, через свого представника звернувся до суду із заявою в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 липня 2015 року між ФОП [PERSON] в особі юриста Качарової К.А. (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір про надання юридичних послуг, предметом якого було надання юридичних послуг щодо відмови від 12 червня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в переведенні [PERSON] з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи». Згідно п.5.1.1 договору замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату в розмірі 6000 грн. в день підписання цього договору. Згідно п.5.1.2 договору у випадку представництва інтересів замовника працівниками виконавця в суді та інших державних органах замовник сплачує на користь виконавця оплату в розмірі 500 грн. не пізніше 3 днів до дня вчинення представницької дії. Згідно п.5.1.3 договору у випадку вирішення справи на користь замовника (повного або часткового задоволення позовних вимог) замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 6000 грн. не пізніше 10 днів з дня набранням рішенням суду законної сили. Згідно п.9 договору замовник у разі несплати (несвоєчасної оплати) коштів, передбачених п.5.1.2 та п.5.1.3 цього договору, сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року адміністративний позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто грошову винагороду за договором від 09.07.2015 року у розмірі 6000 грн., пеню у розмірі 4680 грн. за період з 06.05.2016 року по 31.05.2016 року та понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп. Доказів виконання відповідачем судового рішення не надано. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача, відповідач не сплатив позивачу належної йому винагороди, не виконав рішення суду, на підставі п.9 договору, укладеного між позивачем та відповідачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати грошової винагороди у розмірі 3% за 296 днів прострочення від загальної суми боргу (в розмірі 6000 грн.) в розмірі 53280 грн. виходячи з наступних розрахунків: 6000 грн. боргу Х 3/100 Х 296 днів прострочення (за період з 01.06.2016 року по 24.03.2017 року) = 53280 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved