Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю його матері [PERSON] та його бабусі [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1114 га, яка розташована за адресою: м. Біла Церква, вул. 1-ша Піщана,314 кв.2, 26.07.2015 року [PERSON] померла, ще за її життя вона та мати позивача провели поділ належної їм земельної ділянки на чотири частини: дві земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0529 га /кв.1/ та площею 0,0471 га /кв.2/; дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,0060 га /кв.1/ та площею 0,0054 га /кв.2/, однак правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки не були виготовлені. Все належне їй майно [PERSON] заповіла позивачу, він прийняв спадщину після її смерті у встановленому законом прядку, однак нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки після смерті спадкодавця, оскільки не надано документ, що посвідчує право власності на земельні ділянки. Позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця 1-ша Піщана, 314 кв.1, кадастровий номер 3210300000:03:044:0204, та на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за вказаною вище адресою, кадастровий номер 3210300000:03:044:0206. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника Білоцерківської міської ради Київської області. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 26 липня 2015 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на все належне їй майно на імя [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть та копією заповіту, посвідченого 24.02.2004 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-607. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ від 26.11.2015 року № 42258525 в матеріалах спадкової справи № 69/2015 після смерті [PERSON], копію якої надано приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], вказаний вище заповіт є чинним. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв позивач, подавши 26.11.2015 року заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON], яка має право на обовязкову частку у спадщині, відмовилася від прийняття спадщини, подавши про це письмову заяву 07.12.2015 року приватному нотаріусу [PERSON] Згідно довідки Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 від 24.11.2015 року, померла [PERSON] була зареєстрована [INFO] по день смерті одна. Всі наведені обставини стверджуються матеріалами спадкової справи № 69/2015 після померлої [PERSON] З матеріалів справи також вбачається, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 096350 [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної власності земельна ділянка площею 0,1114 га, яка розташована в м. Білій Церкві, вул. 1-ша Піщана,314 кв.2, передана для ведення особистого підсобного господарства-0,0114 га, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель -0,1000 га, що слідує з копії державного акта, який зареєстровано 30.01.2001 року. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387. В судовому засіданні встановлено, що дану земельну ділянку за домовленістю співвласників було поділено на 4 земельні ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи обєднанні земельних ділянок, яку виготовлено ПП «Гео-Кадастр», а в грудні 2013 року відділом Держземагенства у м. Білій Церкві проведено державну реєстрацію земельних ділянок: для ведення особистого селянського господарства площею 0,0060 га, кадастровий номер 3210300000:03:044:0206, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ площею 0,0529 га, кадастровий номер 3210300000:03:044:0204, які розташовані в м. Білій Церкві, вулиця 1-ша Піщана, 314 кв.1; для ведення особистого селянського господарства площею 0,0054 га, кадастровий номер 3210300000:03:044:0207, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ площею 0,0471 га, кадастровий номер 3210300000:03:044:0205, які розташовані в м. Білій Церкві, вулиця 1-ша Піщана, 314 кв. 2. Наведене стверджується копіями Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2016 року за № 1672/02-31, позивачу [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], що залишилися після померлої 26.07.2015 року [PERSON], оскільки не подано документ, що посвідчує право власності про належність майна спадкодавцеві, що стверджується копією цієї постанови. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом і вказано вище, після смерті спадкодавця спадщину за заповітом на все спадкове майно прийняв позивач по справі. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЗК України в редакції 1990 року /який діяв на момент набуття права власності на спірну земельну ділянку/ право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. В судовому засіданні встановлено та вище в рішенні вказано на те, що спадкодавець та [PERSON] набули права власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку. В п.2 Прикінцевих та Перехідних положень до Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Саме на підставі технічної документації із землеустрою, на що вказано вище, було проведено поділ земельної ділянки на чотири частини та присвоєно їм відповідні кадастрові номери. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказано вище, позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. У звязку із змінами в діючому законодавстві, державні акти на право власності на земельні ділянки на даний час не оформляються. Згідно з п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації прав є також рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], але позбавлений можливості оформити у нотаріуса спадкові права на земельні ділянки, які були передані у власність спадкодавця у встановленому законом порядку. А тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця 1-ша Піщана, 314 кв.1, кадастровий номер 3210300000:03:044:0204, та на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за вказаною вище адресою, кадастровий номер 3210300000:03:044:0206, оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Outcome: approved