Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, і просить суд визнати право власності на 21/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, с. Кремидівка, вул. М. Грушевського, 32 (тридцять два), в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 24 серпня 2016 року. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути у свою відсутність (лист від 17.12.2018 року № 02-09/572). Третя особа- Білоконь О.М. подала заяву від 04.12.2018 року про розгляд справи у свою відсутність Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 9, особовий рахунок № 595, Кремидівської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, належали 21/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на території Кремидівської територіальної громади Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, с. Кремидівка, вул. М. Грушевського, 32 (тридцять два), що встановлено судом зі змісту листа КП Лиманське районне БТІ від 08.09.2017 року № 625 з посиланням на довідку № 1180 від 09.08.2017 року виконавчого комітету Кремидівської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 26.10.2007 року, яким заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON]. Заповіт зареєстрований у реєстрі за № 236, на цей час відомості про його зміну чи скасування у суду відсутні. [PERSON] померла 24 серпня 2016 року (свідоцтво про смерть 1-ЖД № 465779 від 27.08.2016 року, видане Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ в Одеській області, актовий запис про смерть № 678. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту спадкової справи заведеної до майна [PERSON] спадкоємцем є саме позивач. 01.02.2018 року приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, і за життя спадкодавця його право на цей будинок не було зареєстровано в установленому законом порядку. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлений можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. \~ \~ \~ \~Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи достеменно підтверджено, що позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але їй було відмовлено з наданням правового обгрунтування. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на 21/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований на території Кремидівської територіальної громади Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, с. Кремидівка, вул. М. Грушевського, 32 (тридцять два), і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved