Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно до умов кредитного договору. 12 січня 2016 року [PERSON] помер. З метою пошуку спадкоємців боржника 14.10.2017 року банк звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори з листом-претензією, на який 24.12.2017 року надійшла відповідь про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася [PERSON]. У зв`язку з цим 07.02.2018 року на адресу відповідачки було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак належної реакції з її боку не послідувало. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 17807,84 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2194,33 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 15613,51 грн. У зв`язку з цим вони просять стягнути з відповідачки вище зазначену заборгованість за даним кредитним договором в сумі 17807,84 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 31.03.2011 року, згідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у відповідності до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] помер 12 січня 2016 року. Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст., ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у звязку із смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, що нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржників у зобовязанні. Таким чином, станом на дату смерті позичальника [PERSON] 12.01.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 17807,84 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2194,33 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 15613,51 грн. Як встановлено судом, 14.10.2017 року банк звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори з листом-претензією № SAMDN50000043379528 з метою пошуку спадкоємців боржника, на який 24.12.2017 року надійшла відповідь № 1042/02-14 від 24.11.2017 року про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті 12.01.2016 року [PERSON] до нотаріальної контори зверталася [PERSON], якій видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а претензія ПАТ КБ ПРИВАТБАНК зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 24.11.2017 року. Судячи з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 120129741, № 120130201, № 120130007, № 120132411 та № 120130384 від 10.04.2018 року, за [PERSON] на час смерті було зареєстровано житловий будинок за адресою: с. Суботів, вул. Лесі Українки, 20 Чигиринського району Черкаської області вартістю 25300 грн.; земельну ділянку на території Суботівської сільської ради Чигиринського району площею 0,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125486000:01:000:1106; земельну ділянку на території Суботівської сільської ради Чигиринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,55 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:1106; земельну ділянку на території Суботівської сільської ради Чигиринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,48 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:1107; земельну ділянку на території Суботівської сільської ради Чигиринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,90 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:0494 та земельну ділянку на території Суботівської сільської ради Чигиринського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,34 га, кадастровий номер 7125486000:01:000:0495. З листа Чигиринської державної нотаріальної контори № 282а/01-16 від 11.04.2018 року також встановлено, що після смерті 12.01.2016 року [PERSON] спадкоємець його майна за законом [PERSON] 22.02.2017 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельні ділянки та грошові вклади, а 23.06.2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). У своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав про те, що ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А як наголошено у вище зазначеному листі Вищого спеціалізованого суду України, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Враховуючи, що відповідачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], то в результаті спадкування до неї перейшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, при цьому вона на законних підставах набула право власності на вище вказане спадкове майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 124794009 від 22.05.2018 року). Як передбачено ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Зважаючи на те, що відповідачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] і її вартість, судячи з Інформаційних довідок, значно перевищує суму боргу за кредитом, то відповідно остання зобовязана особисто задовольнити всі вимоги кредитора. Судом також встановлено, що 12.01.2018 року на адресу відповідачки банком було направлено лист-претензію № SAMDN50000043379528 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак доказів про погашення заборгованості останньою суду не надано. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 17807,84 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 2194,33 грн. та заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 15613,51 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 17620,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved