Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого 18.10.2015 року, та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з земельної ділянки:\~ площею 3.16 га, яку померлий успадкував після смерті матері [PERSON], розташованої на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. Оскільки за свого життя спадкодавець не оформив належним чином прийняту спадщину, що перешкоджає йому, позивачу, оформити на даний час свої спадкові права. Вказану спадщину позивач прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.680. Подав заяву про розгляд справи\~ у його відсутність (а.с.2, 71). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області\~ до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до чинного законодавства (а.с.69). Позовні вимоги визнав\~ у повному обсязі, просив\~ розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну\~ заяву (а.с.70). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 18 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 430219, виданим на підставі запису акту про смерть № 903, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.5). За час свого життя спадкодавець [PERSON] розпорядився усі належним йому майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області від 10.09.2015 року (а.с.6). Після смерті [PERSON]\~ відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого спадкового майна, входить\~ також і земельна ділянка площею 3.16 га, яку померлий успадкував після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2008 року, виданого державним нотаріусом Болградської РДНК Одеської області (а.с.7). Що також підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлої 20.06.2007 року (а.с.16-28) Позивач [PERSON], прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 18 жовтня 2015 року,\~ що вбачається з копії спадкової справи № 104/2016 року (а.с.29-67). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області було відмовлено в звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку на імя спадкодавця (а.с.10). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ч.ч.1, 2 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 3.16 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved