Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 20 899,69 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1921 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідач отримує комунальні послуги, від підписання типового договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень відмовився, хоча зобов`язаний укласти та підписати договір та не пізніше встановленої договором дати вносити плату на рахунок позивача за отримані послуги. Всі комунальні послуги відповідачу надаються в повному обсязі. Скарг на якість послуг не надходило. Вартість вказаних послуг затверджена на загальних зборах членів ОСББ «Лермонтова 28». Відповідачу щомісяця надсилається розрахунок-повідомлення та сума боргу, але відповідач не розраховується за отримані комунальні послуги. Також, відповідачу неодноразово вручалися претензії-попередження про суму боргу та обов`язок проведення розрахунків із позивачем. В результаті чого з 01.09.2014 року станом на листопад 2019 року виник борг у сумі 20 899 грн. 69 коп. Суму боргу та якість отриманих послуг боржник не оспорював, а оскільки відповідачем порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав вказаних у ньому, та просив суд його задовольнити. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що вимоги щодо сплати заборгованості за період з вересня 2014 року по жовтень 2016 року заявлені зі спливом позовної давності, тому просив застосувати строк позовної давності. Також представник відповідача вказував на те, що відповідач послугами не користується, адже в квартирі ніхто не проживає, в ній ведуться ремонтні роботи. Крім того, відповідач не отримувала від позивача розрахунків-повідомлень та договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень не підписував. Також, вказував на невірне нарахування пені. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 188424902 від 12.11.2019 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копією витягу про державну реєстрацію прав. [PERSON] не підписувала з ОСББ «Лермонтова 28» договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень. Копія вказаного договору містить відмітку про те, що відповідач відмовилася від підписання договору. Вартість комунальних послуг, що надаються позивачем, затверджена на загальних зборах ОСББ «Лермонтова 28», що підтверджується копіями протоколів загальних зборів від 18.01.2015 р., 19.12.2015 р., 03.01.2017 р., 25.11.2017 р., 15.12.2018 р. Позивач надсилав на адресу відповідача вимогу-повідомлення від 19.02.2018 р., в якій просив сплатити заборгованість в розмірі 11 911,94 грн. та попередження. Вказана вимога отримана відповідачем 13.03.2018 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. З розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по кв. [ADDRESS], вбачається, що у [PERSON] за період з вересня 2014 року по жовтень 2019 року виникла заборгованість у розмірі 20899,69 грн., яка складається з заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 18952,80 грн. та пені в розмірі 1946,89 грн. Також встановлено, що позивач ОСББ «Лермонтова 28» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.2.1. Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна Об`єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників багатоквартирного та мешканців багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до п.2.2. Статуту завданням Об`єднання є забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; реалізації прав власників приміщень будинку на володіння, користування та розпорядження спільним майном; сприяння співвласникам Об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; виконання співвласниками Об`єднання своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні. Правові та організаційні засади створення, функціонування об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володінні та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Так, ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» було передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: в т.ч. вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. б ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Крім того 5 липня 2017 року Верховний Суд України зробив правовий висновок у справі № 6-311цс16 про те, що за змістом частин третьої, першої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ст. 267 ч.ч. 3,4 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, які на виконання вимог ст. 81 ЦПК України доведені, та заявлені в межах строку позовної давності, а в частині вимог за період з вересня 2014 року по жовтень 2016 року слід відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені, оскільки матеріали справи не містять відповідного розрахунку її нарахування. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на 1 159 грн. 32 коп., що становить 60,35 % (12613,48/20899,69*100 %=60,35 %). У зв`язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 159 грн. 32 коп. (60,35 % від 1921,00 грн.) відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial