Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що у відповідності до укладеного договору № б/н від 04.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг Банк залишає за собою право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами, Правилами та Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі з розрахунком 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. В свою чергу відповідач не повернув позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.06.2015 року має заборгованість у розмірі 3400,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 280,16 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 882,57 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1600,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг - 500 грн. фіксована частина та 138,14 - процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у ній, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду причин своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] 04.08.2011 року заповнив та підписав анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, чим підтвердив свою згоду на те, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжних карток та тарифами банку складає між ним та Банком договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а/с 6) . Позивач ПАТ «ПриватБанк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а/с 4-5) за договором № б/н від 04.08.2011 року, укладеного між позивачем ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем, станом на 30.06.2015 року, вбачається, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 3400,87 гнр., яка складається з заборгованості за кредитом 280,16 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 882,57 грн., заборгованість за комісією - 1600,00 грн, а також заборгованість по судовим штрафам у розмірі 638,14 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обов'язку відповідач не виконував. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н від 04.08.2011 року, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, чим підтвердив свою згоду на те, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжних карток та тарифами банку складає між ним та Банком договір, згідно якого відповідач отримує кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування таким, однак, отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач порушив свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved