Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 290,14грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.09.2006р. він уклав з відповідачем кредитний договір № HAEHRK11320069, відповідно до якого банк надав йому кредит у сумі 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, відповідач звернувся до суду про видачу судового наказу, який винесено 11.06.2007р. Згідно судового наказу з нього стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами, а всього 8158,98грн. Судовий наказ він отримав 10.07.2007р. та ним виконано 19.07.2007р. у повному обсязі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. кредитний договір № HAEHRK11320069 від 24.09.2006року припинено. Між тим, відповідачем провів списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача, а саме 03.07.2015року на суму 260,57грн. та 29,72грн, а всього 290,14грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що 24.09.2006р. між сторонами укладено кредитний договір № HAEHRK11320069, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6470грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, 11.06.2007р. Московським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, на підставі якого з [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41грн. з судовими витратами в сумі 40грн.50коп. 19.07.2007р. з боку позивача у повному обсязі сплачено суму заборгованості на підставі судового наказу, що підтверджується квитанцією №52 від 19.07.2007року. Також встановлено, що відповідачем 03.07.2015р. списано 260,57грн. та 29,72грн, а всього 290,14грн., тобто одноособово стягнуто з позивача, шляхом списання з картки особистого рахунку /а.с. 4-14/. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. визнано кредитний договір № HAEHRK11320069 від 24.09.2006рок., укладений між сторонами припиненим з 14.07.2014року. Рішення набрало законної сили. Ухвалами апеляційного суду Харківської області від 20.08.2014р. та Вищого спеціалізованого суду України від 19.11.2014р. рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014р. залишено без змін /а.с.16-25/. Отже, суд на підставі вищезазначеного, прийшов до висновку, що з боку [PERSON] належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором, шляхом виплати заборгованості 19.07.2007р., кредитний договір від 24.09.2006 року припинений з 19.07.2007року, а тому саме з цієї дати банк втратив право на договірне списання коштів передбачене цим кредитним договором. На підставі викладеного, ееруючись ст.ст.10,11,27,60,88,209,212-215,218, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved