Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] вказуючи, що він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON], який у 2007 році звернувся до позивача з проханням зареєструватися в його будинку, на що він надав відповідачу згоду і того було зареєстровано за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Відродження, вул. Спортивна, 4 кв. 6. Однак, за місцем реєстрації відповідач так і не став проживати і зараз не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей відповідача в будинку немає. В подальшому відповідач відмовився добровільно знятися з реєстрації місця проживання та всіляко ухиляється від спілкування. Так, як відповідач не мешкає у житлі, яке належить позивачу на праві власності, не сплачує комунальні платежі, то він змушений сплачувати сам по кількості зареєстрований у квартирі осіб та не має можливості скористатися своїм правом на отримання субсидії. Таким чином, дії відповідача перешкоджають позивачу, як власнику житла, вільно користуватися своєю власністю, оскільки йому нараховуються комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб і він не може оформити житлову субсидію. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між ними відсутні, відповідач не є членом сім'ї позивача. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою реєстрації. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 16.03.2018 року, позивач змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] (а.с.7). Позивачу [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2-65 (а.с.8-9) та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2015 року (а.с.9-10). Відповідач [PERSON], [INFO], з 2007 року є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 2007 року, що вбачається з довідки Новобогданівської сільської ради №1983 від 26.09.2018 року (а.с.11). Оскільки відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає, це перешкоджає позивачу в повній мірі на свій розсуд користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю, а саме скористатися своїм правом на отримання житлової субсидії, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2014 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації . Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації [ADDRESS], понад трьох років, фактично змінивши своє місце мешкання і не перереєструвавши це у відповідності до діючого законодавства. Те, що відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаному будинку, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved