Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач є власником приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 26.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. за реєстровим №1356. Незважаючи на відсутність з МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» договору про надання послуг з централізованого водопостачання, позивач не тільки своєчасно оплачувала надані ними послуги, а й сплачувала передоплату. Вказана обставина є підтвердженням наміру укласти такий договір, незважаючи на те, що відповідач не розірвав договір про надання послуг з колишнім власником приміщення. 05.04.2019 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про укладення договору на подачу води та прийому стічних вод по зазначеному об`єкту з показами водоміру 501 м.куб. Відповідач надав позивачу договір №5083 від 18.04.2019 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки передбачає відносини між МКП «ВУВКГ м.Херсона» та суб`єктами підприємницької діяльності. Позивач не є суб`єктом підприємницької діяльності, оскільки здійснює адвокатську діяльність. У зв`язку з цим, 07.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про необхідність внести зміни та доповнення до вказаного договору. Однак, 31.05.2019 року отримала повідомлення про те, що відсутні правові підстави для внесення змін у вказаний договір. Відповідач відмовляється укласти з позивачем договір відповідно до вимог чинного законодавства, та неправомірно 08.07.2019 року відключив водопостачання у належному позивачу приміщенні, опломбував лічильник. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати незаконними дії працівників МКП «ВУВКГ м.Херсона» щодо часткового припинення водопостачання до належного позивачу приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; усунути позивачу перешкоди в користуванні належним приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання МКП «ВУВКГ м.Херсона» відновити водопостачання до нього; зобов`язати МКП «ВУВКГ м.Херсона» укласти з позивачем договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, який відповідає чинному законодавству. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. за реєстраційним №1356, [PERSON] є власником нежитлового приміщення - магазину промислових товарів, загальною площею 51,0 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 26.11.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74064669 від 26.11.2016 року. 05.04.2019 року [PERSON] звернулася до начальника МКП «ВУВКГ м.Херсона» з заявою з проханням укласти з нею договір на подачу води та прийому стічних вод по зазначеному об`єкту з показами водоміру 501 м.куб. Згідно листа МКП «ВУВКГ м.Херсона» від 19.04.2019 року №02104-15/2106 на адресу позивача направлено договір №5083 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 18.03.2019 року, який необхідно підписати та повернути на адресу МКП «ВУВКГ м.Херсона». Вказаний договір передбачає відносини МКП «ВУВКГ м.Херсона» та фізичної особи [PERSON] (як суб`єкта підприємницької діяльності). 07.05.2019 року [PERSON] звернулася до начальника МКП «ВУВКГ м.Херсона» з заявою, в якій зазначила, що вважає необхідним внести до вказаного договору зміни та доповнення, оскільки вона не суб`єкт підприємницької діяльності. Листом МКП «ВУВКГ м.Херсона» від 30.05.2019 року [PERSON] повідомлено, що відповідний договір є неукладений. Таким чином, оскільки договір не було укладено, у МКП «ВУВКГ м.Херсона» відсутні підстави розглядати заяву про внесення змін в даний договір. Повторно направлено вказаний договір для його укладання. 06.06.2019 року [PERSON] звернулася до начальника МКП «ВУВКГ м.Херсона» з заявою, в якій зазначила, що договір, який їй пропонується підписати, передбачає відносини між МКП «ВУВКГ м.Херсона» та суб`єктами підприємницької діяльності. Позивач не є суб`єктом підприємницької діяльності. Відповідно до акту від 08.07.2019 року представником МКП «ВУВКГ м.Херсона» відключено від мережі водопостачання офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] . 09.07.2019 року [PERSON] звернулася до начальника МКП «ВУВКГ м.Херсона» зі скаргою про проведення перевірки по даному факту, терміново відновити водопостачання у належному їй приміщенні і укласти з позивачем договір про надання послуг, який відповідає вимогам чинного законодавства. Листом МКП «ВУВКГ м.Херсона» від 15.07.2019 року №199-1-Т [PERSON] повідомлено, що до теперішнього часу питання укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не вирішено. Щодо вказівки на відсутність господарської діяльності повідомлено, що приміщення, яке знаходиться у власності позивача, є нежитловим, з огляду на що використовується не для побутових потреб. Тому, черговий раз просили розглянути та підписати вказаний договір. 14.08.2019 року [PERSON] звернулася до начальника МКП «ВУВКГ м.Херсона» з заявою, в якій зазначила, що запропонований договір №5083 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не відповідає вимогам законодавства. Запропонувала укласти договір, який буде відповідати вимогам чинного законодавства, і відновити водопостачання у приміщенні, яке було частково припинено 08.07.2019 року. У випадку відмови позивач буде змушена звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні приміщенням, спонукання до укладення договору та стягнення моральної шкоди. Листом МКП «ВУВКГ м.Херсона» від 28.08.8019 року №245-1-Т повідомлено, що позивача, як особу, яка займається незалежною професійною діяльності, нарівні з фізичною особою-підприємцем, віднесено до самозайнятих осіб, а тому позивач є суб`єктом господарювання. Крім того, оскільки відмова від підписання договору є необгрунтованою, то це є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відповідно до довідки про доходи від 25.09.2019 року №9, [PERSON] працює у Адвокатському об`єднанні «ЮК Комсомольського району», займає посаду адвоката. Загальна сума доходу за період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року становить 138 777,73 грн. Згідно листа [PERSON] від 03.09.2019 року просила МКП «ВУВКГ м.Херсона» відновити частково припинене 08.07.2019 року водопостачання та водовідведення та укласти договір про надання послуг, який відповідає вимогам чинного законодавства. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.1 Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частина 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає склад учасників, які задіяні в сфері надання комунальних послуг: учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з ч.1 ст.19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» договір про надання послуг з питного водопостачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами. Згідно ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Договір укладається відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630 та типового договору. Відповідно до п.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Однак, незважаючи на відсутність встановлених діючим законодавством підстав для припинення відповідачем в односторонньому порядку надання позивачу послуг з водопостачання та водовідведення, 08.07.2019 року працівник МКП «ВУВКГ м.Херсона» незаконно частково припинив водопостачання до вказаного приміщення. Такі дії працівника відповідача є незаконними, оскільки відключення шляхом від`єднання мереж споживача від центральних мереж водопостачання та/чи водовідведення проводиться при наявності акту про відмову від укладання договору, підписаного двома представниками водопостачальної організації. Отже, правовий зв`язок між споживачем та виконавцем послуг виникає за умови укладення договору, саме таким чином особа стає споживачем, оскільки укладення договору виражає намір отримувати послуги в майбутньому, або підтверджує дійсний порядок речей - тобто фіксує стан дотримання прав та обов`язків сторін, закріплених в договорі. З досліджених доказів встановлено, що позивач, набувши право власності на нерухоме майно, одержав можливість користуватися цим майном, в тому числі отримувати житлово-комунальні послуги починаючи з 26.11.2016 року, оскільки до цього часу власником майна за адресою: [ADDRESS] була інша особа, яка і була споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому позивач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги з моменту набуття права власності на нерухоме майно. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позивач як новий власник нежитлового приміщення та споживач житлово-комунальних послуг, повинен укласти договір про надання послуг та має оплачувати надані йому послуги за період з 26.11.2016 року, тобто з моменту набуття ним права власності на вказане вище майно. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2 ст.16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір 768,40 грн.

Outcome: approved