Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 07.08.2007 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №389/43/07-А, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 26 700 швейцарських франків на строк до 06.08.2014 року зі сплатою 9,75% річних, а відповідач зобов'язується повернути кредитні кошти відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту. Договором про внесення змін №3 до договору кредиту від 28.11.2011 року було внесено зміни, зокрема, змінено валюту кредитування, а саме суму кредиту у розмірі 14 530, 68 швейцарських франків переведено в гривню, що станом на дату укладення додаткової угоди становила 126 707 гривень 53 копійки, а також встановлено плаваючу відсоткову ставку, починаючи з другого року від дати укладення додаткової угоди, без укладення додаткової угоди. Відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 26.06.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить в загальній сумі 346 697 гривень 66 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 126 707 гривень 53 копійки, за відсотками - 75 904 гривні 94 копійки, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 48 240 гривень 62 копійки, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 15 861 гривня 15 копійок, інфляційні втрати за кредитом - 60 429 гривень 72 копійки, інфляційні втрати за відсотками - 19 553 гривні 70 копійок. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в загальній сумі 346 697 гривень 66 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 200 гривень 45 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримує з тих же підстав. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (тепер публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту №389/43/07-А на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 26 700 швейцарських франків на строк до 06.08.2014 року зі сплатою 9,75% річних, а відповідач зобов'язується повернути кредитні кошти відповідно до умов договору згідно з графіком погашення кредиту (а.с.8-10-копія договору). Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом позичальник сплачує за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. 02.06.2009 року між сторонами було укладено договір №1 про внесення змін до договору кредиту №389/43/07-А від 07.08.2007 року (а.с.14), яким були внесені зміни в порядок погашення відсотків. 31.03.2010 року додатковою угодою до договору кредиту №389/43/07-А від 07.08.2007 року (а.с.13), яким було визначено графік погашення кредиту та викладено п.1.1 і п.1.1.1 в новій редакції. 28.11.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №3 до договору кредиту №389/43/07-А від 07.08.2007 року (а.с.11-12), яким було змінено валюту кредитування і переведено суму кредиту у розмірі 14 530, 68 швейцарських франків у гривню, яка станом на дату укладення додаткової угоди становить 126 707 гривень 53 копійки, визначено графік погашення кредиту, а також встановлено плаваючу відсоткову ставку, починаючи з другого року від дати укладення додаткової угоди, без укладення додаткової угоди. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 07.08.2007 року (а.с.19). Відповідач порушував умови договору, не сплачуючи заборгованість відповідно до графіку. Станом на 26.06.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить в загальній сумі 346 697 гривень 66 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 126 707 гривень 53 копійки, за відсотками - 75 904 гривні 94 копійки, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 48 240 гривень 62 копійки, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 15 861 гривня 15 копійок, інфляційні втрати за кредитом - 60 429 гривень 72 копійки, інфляційні втрати за відсотками - 19 553 гривні 70 копійок (а.с.6-7-розрахунок). Оскільки відповідачем добровільно заборгованість не погашена, вона підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають також витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved