Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в зменшених позовних вимогах просить\~визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора № 44306275 від 28.11.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проведену на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 0126ю-283, виданий 18.02.2000, видавник: Товарна Біржа «Українська біржа Десятинна». В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 07.10.2019 року позивач, як єдиний спадкоємець після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини на спадкове майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1994 року, виданого житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод за №16204. [PERSON] був спадкоємцем своєї дружини [PERSON] , померлої [INFO] . З 1994 року і до смерті бабуся та дідусь мешкали в даній квартирі. Нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації, що зазначена квартира була відчужена на Товарній біржі «Десятинна» 18.02.2000 року та право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2018 року за [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2020 власником квартири є [PERSON] , право приватної власності якого виникло за договором купівлі-продажу №012ю-283, укладеним 18.02.2000 на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», та на підставі якого проведено державну реєстрацію прав. Запис про право власності на вказану квартиру вчинено державним реєстратором Тумилович О.В. (Миколаївська обласна філія Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківська сільська рада, Миколаївська область) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 28.11.2018. Відповідно до листа КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2020 право власності на квартиру станом на 28.12.2012 зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , а остання технічна інвентаризація була зроблена фахівцями КП ММБТІ 20.02.2020 за замовленням спадкоємця [PERSON] . З метою отримання документального підтвердження вчинення [PERSON] та [PERSON] 18.02.2000 правочину щодо відчуження квартири до Державного архіву м. Києва було направлено відповідний запит та отримано відповідь від 21.08.2020 року. З листа архіву встановлено, що там зберігаються документи фонду №1606 «Товарна біржа «Українська біржа «Десятинна» за період 1949-2002 рр, але у поаркушно переглянутих «Журналах реєстрації договорів №№1-794 купівлі - продажу та міни об`єктів нерухомості за період з 05.01.2000р. - 15 травня 2000р.» відомостей про квартиру, розташовану в [ADDRESS] не виявлено. 10.09.2020 року до Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області позивачем подано заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення з метою вжиття заходів до невстановленої особи, яка у листопаді 2018 року шляхом обману заволоділа квартирою. 11.09.2020 відкрито кримінальне провадження №12020150030002840 за ч.3 ст.190 КК України «Шахрайство». На день подачі позову спірна квартира перебуває у володінні та користуванні позивача, відповідач та будь-які треті особи прав на нерухоме майно позивачеві не заявляли, проте незаконна реєстрація права власності на спадкову квартиру за [PERSON] порушує майнові права позивача, як єдиного спадкоємця [PERSON] та перешкоджає переоформленню права власності на ім`я позивача. Ухвалою суду від 10.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 30.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представником позивача до суду надано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю сторони позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило, відзивів до суду не подано. У зв`язку з неявкою відповідачів та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.10.2019 року [PERSON] , як єдиний спадкоємець після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] , звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за оформленням спадщини на спадкове майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] та [PERSON] та зареєстрована за ними в бюро технічної інвентаризації 27.05.1994 року на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1994, виданим житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод за №16204. [PERSON] був спадкоємцем своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . З 1994 року і до смерті бабуся та дідусь мешкали в даній квартирі. Державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2020 року №687/02-14, з причини наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації, що зазначена квартира була відчужена на Товарній біржі «Десятинна» 18.02.2000 року та право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2018 року за [PERSON] , номер запису про право власності 29160667, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1706688048101. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2020 №219672703, власником спірної квартири є [PERSON] , право приватної власності якого виникло за договором купівлі-продажу №012ю-283, укладеним 18.02.2000 року на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», та на підставі якого проведено державну реєстрацію прав. Запис про право власності [PERSON] на вказану квартиру вчинено державним реєстратором Тумилович О.В., який займав посаду в Миколаївській обласній філії КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44306275 від 28.11.2018. Також судом встановлено, що відповідно до листа КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2020 року №1668 право власності на квартиру [ADDRESS] , станом на 28.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , а остання технічна інвентаризація (у т.ч. виготовлення технічного паспорту) була зроблена фахівцями КП ММБТІ 20.02.2020 року за замовленням спадкоємця [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що з метою отримання документального підтвердження вчинення [PERSON] та [PERSON] 18.02.2000 року правочину щодо відчуження спірної квартири до Державного архіву м. Києва було направлено відповідний запит та отримано відповідь від 21.08.2020 № 068/02-12/1556. Згідно відповіді у Державному архіву м. Києва зберігаються документи фонду №1606 «Товарна біржа «Українська біржа «Десятинна» за період 1949-2002 рр, але у поаркушно переглянутих «Журналах реєстрації договорів №№1-794 купівлі - продажу та міни об`єктів нерухомості за період з 05.01.2000р. - 15 травня 2000р.» відомостей про «квартиру, розташовану в [ADDRESS] » та громадян « [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » не виявлено. Водночас, за описом №2 справ фонду №1606 «Товарна біржа «Українська біржа «Десятинна» виявлено справу №1305, що має назву «Договори №№261-300 купівлі - продажу і міни об`єктів нерухомості та документи до них за 2000 рік». У вказаній справі №1305 фонду №1606 виявлено «Договір купівлі-продажу 283», зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» «восемнадцатого февраля двухтысячного года», «регистрационный №0362-283», які не містять відомостей про «квартиру, розташовану в [ADDRESS] » та громадян « [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ». У виявленому договорі значаться інші громадяни та квартира у м. Києві, а не у м. Миколаїв. Також під «№0126ю» у справі №1305 виявлено «Биржевой контракт №0126ю» від «24 января 2000 г.», що додається до «Договора купли-продажи 284», зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» «восемнадцатого февраля двухтысячного года», «регистрационный №0126ю-284». В цих документах також значаться інші прізвища та квартира в м. Києві, а не у м. Миколаїв. До матеріалів позову також додано витяг з ЄРДР №12020150030002840 за ч.3 ст.190 КК України «Шахрайство» за фактом заволодіння невстановленими особами у листопаді 2018 року шляхом обману спірною квартирою. З наданих на запит суду Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради належним чином завірених копій документів, внесених в електронному вигляді до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при вчиненні запису про реєстрацію права власності на спірну квартиру за № 19.03.02-04/6652/21 від 13.10.2021, судом зокрема встановлено, що підставою для такої реєстрації стали біржовий договір купівлі-продажу №012ю-283, укладеним 18.02.2000 року на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» та відповідь КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2018 року №11-415 відповідно до якої згідно паперових матеріалів інвентарної справи на спірну квартиру станом на 15.02.2000 року право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №012ю-283, укладеним 18.02.2000 року на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна». Разом з тим згідно відповіді КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.11.2021 року № 3361, встановлено, що довідка [PERSON] від 23.11.2018 року №11-415 підприємством не надавалась. Також зазначено, що право власності на вказану квартиру за [PERSON] у БТІ ніколи не реєструвалось. Квартира зареєстрована за іншими фізичними особами на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1994 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 та ч.3\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім,\~якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується у\~ст.3 ЦК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно статей\~626,\~628 ЦК України\~\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови\~(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його\~дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини другої статті 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Таким чином, суд проаналізувавши докази, приходить до висновку, що реєстрація квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] проведена на підставі нікчемних документів, що є підставою для задоволення позову та відповідного скасування проведеної реєстрації права власності. При прийнятті рішення суд враховує і те, що відповідно до діючого станом на 18.02.2000 року та чинного на даний час законодавства договір купівлі-продажу жилого будинку, іншого нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved