Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив визначити частки подружжя Свістельникових у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.11.1958 року укладений шлюб між його батьками. В період шлюбу, а саме, 08.02.1997 року його мати - [PERSON] придбала земельну ділянку та житловий будинок [ADDRESS], уклавши договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Договір нотаріально посвідчений та зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» 10.03.1997 року за [PERSON]. Державний акт на земельну ділянку під житловим будинком видано на ім'я [PERSON] 23.08.2005 року. Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, яка була розташована за тією ж адресою були набуті в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності його батьків. За життя його батька - [PERSON], частки співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку не були виділені, між батьками не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки батьків є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна. [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя частку будинку [ADDRESS] та частину земельної ділянки, яка розташована за тією ж адресою. 20.01.2009 року [PERSON] здійснив розпорядження своїм майном шляхом складення заповіту, яким заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов'язки, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті заповів мені - [PERSON]. Спадкоємець за законом - [PERSON] від спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, яка розташована за тією ж адресою були придбані [PERSON] у період перебування у зареєстрованому шлюбі та належав кожному з подружжя на праві спільної сумісної власності, право власності на житловий будинок та земельну ділянку спадкодавцю не видавалося, отже встановити обсяг спадкового майна, яке підлягає успадкуванню не можливо. У зв'язку з чим, оформлення спадщини у нотаріальній конторі не можливо. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. Заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи по суті, в зал судового засіданні не з'явилися, надали суду кожен окремо, заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Заявлені вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.11.1958 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був посвідчений Суджанським райбюро РАЦС м. Суджа, актовий запис № 68. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В період шлюбу, а саме, 08.02.1997 року [PERSON] придбала житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], уклавши договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки (а.с.12). Договір нотаріально посвідчений та зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» 10.03.1997 року за [PERSON]. Державний акт на земельну ділянку під житловим будинком видано на ім'я [PERSON] 23.08.2005 року (а.с.17). Таким чином, оскільки житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, яка була розташована за тією ж адресою були набуті в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON], частки співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із співвласників будинку і земельної ділянки є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому за життя частку будинку [ADDRESS] та частину земельної ділянки, яка розташована за тією ж адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 20.01.2009 року [PERSON] здійснив розпорядження своїм майном шляхом складення заповіту, яким заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов'язки, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті заповів мені - [PERSON] (а.с. 18). Спадкоємець за законом - [PERSON] від спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с.36). При зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, яка розташована за тією ж адресою були придбані [PERSON] у період перебування у зареєстрованому шлюбі та належав кожному з подружжя на праві спільної сумісної власності, право власності на житловий будинок та земельну ділянку спадкодавцю не видавалося, отже встановити обсяг спадкового майна, яке підлягає успадкуванню не можливо. У зв'язку з чим, оформлення спадщини у нотаріальній конторі не можливо (а..с.19). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, оцінивши надані письмові докази, приходить до висновку, що нерухоме майно придбавалося у шлюбі подружжям [PERSON], однак все нерухоме майно було зареєстровано на дружину спадкодавця - [PERSON], тому подружня частка померлого є прихованою, яку виділити не в судовому порядку не має можливості. Крім того, приймаючи до уваги норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 01.07.2004 № 1952-IV, суд вважає за необхідне визначити частки подружжя [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно, визнати за тим з подружжя, який пережив іншого - [PERSON] право власності на нерухоме майно, що є подружньою часткою у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та за спадкодавцем - позивачем по справі - право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. 368, 370, 372, 1261-1266, 1217 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України:

Outcome: approved