Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідачів про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення, в якому просить розірвати договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , укладений 30.11.2012 року між ГУ МНС України в Запорізькій області та відповідачем [PERSON] ; виселити відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зі службової квартири за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житла; стягнути солідарно з відповідачів на користь ГУ ДС України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на балансі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - ГУ ДСНС України у Запорізькій області) знаходиться службове житло, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Старший майстер зв`язку центрального пункту пожежного зв`язку 1-го загону ВПО м. Мелітополя старший сержант внутрішньої служби [PERSON] , [INFO] та члени його сім`ї - дружина [PERSON] ( [INFO] ) та дочка [PERSON] ( [INFO] ) згідно з наказом УПО № 147 від 14.11.1991 р. отримали житло 2-кімнатну службову квартиру, ж/п 31,2 м2, загальною площею 53,34 м2 за адресою: [ADDRESS] , і заселені в дане житло. 30.11.2012 року між Головним територіальним управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Запорізькій області, на даний час Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - ГУ ДСНС України у Запорізькій області), (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2013 року № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та [PERSON] був укладений Договір найму житлового приміщення від 30.11.2012 р. В даному Договорі зазначено що, наймодавець надав наймачу - гр. [PERSON] ( [INFO] ) і членам його сім`ї дружині [PERSON] ( [INFO] ) та дочці [PERSON] ( [INFO] ) у безоплатне користування житло (двокімнатну службову квартиру) за адресою: [ADDRESS] , при цьому наймач зобов`язується сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги (постачання холодної води, опалення, каналізації, електропостачання, вивіз сміття). Станом на 01.11.2019 року заборгованість по сплаті комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] складає 21 412,29 грн. Зазначене вище підтверджує не виконання Відповідачами п. 1.3.3. Договору найму житлового приміщення від 30.11.2012 року. Головним управлінням була направлена поштовим зв`язком вимога № 01/13-02/4869 від 25.10.2019 року про добровільне звільнення службового житла за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.10.2018р. та постанови Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019р. по справі №320/9482/17 за позовом Головного управління ДСНС України у Запорізькій області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням. 02.07.2019 р. відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.10.2018р. у справі №320/9482/17 було знято з реєстрації місця проживання за зазначеною вище адресою наступних осіб: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Всупереч вищезазначеному рішенню суду [PERSON] надалі зі своєю родиною продовжує користуватись службовим приміщенням, що підтверджується рахунками за користування комунальними послугами, що є грубим порушенням умов договору, а саме - п.1.3.3. плату за використання житла. Згідно з Довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] володіє будинком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] володіє 3-кімнатною квартирою за адресою: [ADDRESS] . Оскільки Відповідачами втрачено право на користування службовою квартирою за адресою: [ADDRESS] - порушують права та законні інтереси Позивача, тому Позивач змушений звернутись до суду із відповідним позовом. Представник позивача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області Мяснянкіна К.А. в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Також при винесенні рішення просить взяти до уваги, що починаючи з 2014 року по вересень 2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мали триваючу заборгованість за спожиті комунальні послуги, чим порушували п.1.3.3., п. 2.1.1. Договору найму житлового приміщення кожного місяця не пізніш 10 числа поточного місяця вносити на розрахунковий рахунок Наймодавця плату за використання житла, комунальні та інші послуги за минулий місяць, економне використовувати воду, газ, електричну і теплову енергію. Наймач та члени його сім`ї в порушення умов Договору найму житлового приміщення, судових наказів не виконував понад 5 років свої зобов`язання. Тільки після отримання Відповідачами позовної заяви про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення почалися здійснювати кроки на погашення заборгованості з метою того щоб наймач та члени його сім`ї не були позбавленні службового житлового приміщення. В судовому засіданні були долучені докази (Акти перевірки службового житла) про те що жодного разу при здійсненні аудиту та перевірки службового житла до подачі та впродовж розгляду справи Відповідачі не були присутні в службовому приміщенні. Крім цього до позовної заяви були додані рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.10.2018р. та постанова Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019р. по справі №320/9482/17 за позовом Головного управління ДСНС України у Запорізькій області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим житловим приміщенням. Зазначеним вище підтверджує те що Відповідачі не мешкають у службовому житлі. Про наявність у [PERSON] службової житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , як єдиного житлового приміщення є таким що не відповідає дійсності. Головним управління ДСНС України у Запорізькій області до матеріалів справи додана Довідка з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] володіє будинком за адресою: [ADDRESS] . Листи про відсутність такого будинку додані до матеріалів справи Відповідачем є такими, що вводить до сумніву, адже починаючи з 2015 року по 2019 рік в зазначеному будинку були зареєстровані діти [PERSON] та другої дружини [PERSON] . На підставі зазначеного Головне управління ДСНС України у Запорізькій області просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Лапшиної Г.І. надійшла заява про розгляд справи без її участі та постановити рішення, яким відмовити Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області у задоволенні позовних вимог. Також при прийнятті рішення просить взяти до уваги те, що єдиною підставою для розірвання договору найму житлового приміщення від 30.11.2012 року, яка зазначена у позові, є порушення умов цього договору, а саме на наявність заборгованості по сплаті за комунальні послуги, та невиконання рішень суду про стягнення такої заборгованості. Як було підтверджено в судовому засіданні копіями квитанцій, наданими відповідачем, а також підтверджено довідками позивача, на стадії розгляду цієї справи [PERSON] погасив всю заборгованість, зазначену у позові, та сплачує поточні щомісячні платежі. Тобто підстава для розірвання договору найму житлового приміщення, зазначена у позові, відпала в цілому. В судовому засіданні представник позивача постійно наголошував на тому, що [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні, а саме в квартирі [ADDRESS] , та надав суду складені ним акти про непроживання відповідача. Але ці твердження не відповідають дійсності, і спростовуються безпосередньо самим позивачем. А саме, в позовній заяві (на 4 аркуші позову) зазначено, що [PERSON] надалі зі своєю родиною продовжує користуватись службовим приміщенням, що підтверджується рахунками за користування комунальними послугами. До теперішнього часу позивач щомісячно продовжує нараховувати [PERSON] оплату за спожиті комунальні послуги, а відповідач сплачує ці платежі. Як було встановлено в судовому засіданні, з 2017 року разом з [PERSON] в спірній квартирі проживають його дружина [PERSON] , та їх малолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] . 11 квітня 2017 року малолітні діти відповідача були зареєстровані в цій квартирі, що підтверджується доданими до справи копіями довідок відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місцем проживання малолітніх дітей разом з відповідачем [PERSON] , який є їх батьком, є саме квартира [ADDRESS] . І позивач не ставить питання про виселення з вищезазначеної квартири дружини відповідача - [PERSON] , та їх малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Як передбачено ст.64 Житлового кодексу Української РСР, вони є членами сім`ї відповідача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з ним усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Твердження представника позивача про те, що реєстрація малолітніх дітей в цій квартирі відбулася незаконно, не може братися судом до уваги, тому що на теперішній час відсутні будь-які документи, які б це підтверджували. Реєстрація дітей за вищевказаною адресою ніким не скасована і не визнана незаконною. Квартира [ADDRESS] є єдиним житлом, яке знаходиться в користуванні сім' ї відповідача. Посилання позивача на наявність зареєстрованого на праві власності на ім`я відповідача житлового будинку по [ADDRESS] не може бути прийнято до уваги, тому що за даними акту обстеження, складеним фахівцем КП «ММБТІ» 23.07.2008 року, цей будинок був знесений. Іншого житлового приміщення за цією адресою на теперішній час немає. Залишився лише збудований гараж «Е-1», не зданий в експлуатацію, і який є нежитловою будівлею. Це підтверджується копією довідки КП «ММБТІ» № 2699 від 15.09.2014 року, та іншими документами, копії яких також додаються до відзиву на позовну заяву. За адресою [ADDRESS] ніхто не зареєстрований і не проживає, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 35 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.01.2020 року. Звертаю увагу суду на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, на справу KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року. Як зазначив ЄСПЛ в рішенні по цій справі, «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла»; «втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві...» Тому вважає, що виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення, не відповідає критеріям, що викладені у пункті другому статті 8 Конвенції, а тому є безпідставним та незаконним. З урахуванням вищевикладеного просить постановити рішення про відмову Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області у задоволенні позовних вимог про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] . З відзиву на позовну заяву, який був поданий [PERSON] , вбачається, що він з позовними вимогами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про розірвання договору найму житлового приміщення та його виселення з квартири він не згоден у повному обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ст.108 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом. У своєму позові, обґрунтовуючи вимоги щодо розірвання договору найму житлового приміщення від 30.11.2012 року, Позивач посилається на порушення умов цього договору, а саме на наявність заборгованості по сплаті за комунальні послуги, та невиконання рішень суду про стягнення такої заборгованості. Він не заперечує сам факт наявності заборгованості по сплаті за комунальні послуги і судових наказів про її стягнення, але обов`язок виконання цих судових наказів покладається не лише на нього. Обов`язок сплатити заборгованість за спожиті комунальні послуги несуть також Відповідачка-2 [PERSON] , та Відповідачка-3 [PERSON] . Відповідно, його частка в цій заборгованості складає лише 1/3, і він не відмовляється від своїх зобов`язань. На підтвердження цього до відзиву надаються копії квитанці про часткове виконання ним рішенння суду, а саме про сплату грошових коштів. Крім того, згідно п.5 ч.2 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Тому він вважає, що частина його боргів за комунальні послуги підлягає погашенню, з урахуванням виконаних за його рахунок ремонтних робіт в житловому будинку [ADDRESS] , балансоутримувачем якого є Позивач. Також звертає увагу суду на те, що Відповідачка-2 [PERSON] , та Відповідачка-3 [PERSON] не бажають ніяким чином виконувати рішення суду про погашення заборгованості, і по відношенню до них Позивач не вживає ніяких заходів примусового характеру. Крім того, шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] , був розірваний у встановленому законом порядку ще 05 липня 1994 року. Після розірвання шлюбу вони деякий час були змушені продовжувати проживати разом, в одному житловому приміщенні. 29 грудня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Від цього шлюбу вони мають двох дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Ще в жовтні 2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] самостійно звільнили квартиру [ADDRESS] , і до теперішнього часу вони взагалі не проживають в ній. Місцем їх постійного проживання є інша квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки КП «Житломасив» від 23.05.2018 року. Відповідно до положення статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. У ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» прямо вказано, що діти члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. З 2017 року разом з ним в квартирі [ADDRESS] , на правах членів сім`ї, стали проживати його дружина [PERSON] , та наші малолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] . 11 квітня 2017 року їх малолітні діти були зареєстровані за місцем свого проживання за вищезазначеною адресою. 20 квітня 2018 року його дружина [PERSON] також була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Але потім, рішенням начальника відділу-державним реєстратором відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Воробйової К.О. від 26.12.2018 року, реєстрація його дружини [PERSON] за вищезазначеною адресою була скасована. Іншого житла, а також іншої реєстрації місця проживання у його дружини [PERSON] немає, і до теперішнього часу саме квартира [ADDRESS] є постійним місцем проживання його сім`ї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляджу справи про причини своєї неявки суд не повідомили, письмові пояснення, заперечення чи відзив на позовну заяву суду не надали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - ГУ ДСНС України у Запорізькій області) знаходиться службове житло, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 14 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» (затверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 p. N 37) (далі по тексту - Положення) визначено, що службове жиле приміщення надається працівникові на всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним (а також на дружину (чоловіка) і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від заявника в даному або в іншому населеному пункті), вказаних у пункті 9 цього Положення. Пунктом 9 Положення визначено, що для одержання службового жилого приміщення відповідний працівник подає\~заяву адміністрації підприємства, установи, організації. Відповідач старший майстер зв`язку центрального пункту пожежного зв`язку 1-го загону ВПО м. Мелітополя старший сержант внутрішньої служби [PERSON] , [INFO] та члени його сім`ї - дружина [PERSON] ( [INFO] ) та дочка [PERSON] ( [INFO] ) згідно з наказом УПО № 147 від 14.11.1991 р. отримали житло 2-кімнатну службову квартиру, ж/п 31,2 м2, загальною площею 53,34 м2 за адресою: [ADDRESS] , і були заселені в дане житло. Відповідно до положень ст.\~6\~Житлового кодексу\~Української РСР - будинки і житлові приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Положеннями ч.1\~ст.\~118\~Житлового кодексу\~Української РСР передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які в зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Згідно з положеннями ч.2\~ст.\~123\~Житлового кодексу\~Української РСР, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, в тому числі, правила ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, про права і обов`язки членів сім`ї наймача та про те, що виселення із займаного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду допускається лише з підстав, установлених законом. 30.11.2012 року між Головним територіальним управлінням Міністерства надзвичайних ситуацій України в Запорізькій області, на даний час Головне управління\~Державної служби\~України з\~надзвичайних ситуацій\~у Запорізькій\~області (далі - ГУ ДСНС України у Запорізькій області), (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2013 року № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та [PERSON] був укладений Договір найму житлового приміщення. Згідно умов вказаного договору наймодавець надав Наймачу - гр. [PERSON] ( [INFO] ) і членам його сім`ї дружині [PERSON] ( [INFO] ) та дочці [PERSON] ( [INFO] ) у безоплатне користування житло (двокімнатну службову квартиру) за адресою: [ADDRESS] , при цьому Наймач зобов`язується сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги (постачання холодної води, опалення, каналізації, електропостачання, вивіз сміття). Вимогами статті 162\~Житлового кодексу\~Української РСР передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 1.3.3. умов Договору кожного місяця не пізніш 10 числа поточного місяця вносити на розрахунковий рахунок Наймодавця плату за використання житла, комунальні та інші послуги за минулий місяць, економне використовувати воду, газ, електричну і теплову енергію. Згідно з п.\~2.1.1.\~Договору - наймодавець має право вимагати від наймача дотримання Правил та своєчасного внесення ним плати за житлово-комунальні послуги. Наймач та члени його сім`ї не виконують п.\~1.3.3 Договору щодо сплати комунальних платежів споживаючи ці послуги. Позивач тричі звертався до Мелітопольського суду Запорізької області щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги родини [PERSON] 06.10.2014 року по справі №320/9818/14-ц судом був виданий наказ про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги в розмірі 3595,40 грн., 02.10.2015 року по справі №320/7226/15-ц судом був виданий наказ про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги в розмірі 4580,59 грн., 12.12.2017\~року по справі №320/8729/17 судом був виданий наказ про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги в розмірі 9816,51 грн. На час розгляду справи в суді відповідачем [PERSON] повністю була погашена заборгованість по сплаті комунальних послуг, що підтверджується наданими суду відповідними квитанціями, однак станом на 01.11.2019 року та на день звернення з позовом до суду заборгованість по сплаті комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] складала 21 412,29 грн., що є грубим порушенням Відповідачами п. 1.3.3. Договору найму житлового приміщення від 30.11.2012 року. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Невиконання або неналежне виконання умов договору наймачем службового житла ГУ ДСНС України у Запорізькій області завдає збитків державі та Головному управлінню, що ускладнює його роботу з ефективної реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, і є наслідком відсутності у Головного управління протягом тривалого часу можливості використання коштів, що послаблює його економічний стан. Жодних пропозицій зі сторони Відповідачів щодо вирішення питань сплати ними боргів за спожиті ними комунальні послуги до ГУ ДСНС України не надходило. Відповідно до\~ст.108\~Житлового Кодексу\~України договір найму жилого приміщення в будинках державного громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом. Частиною 2\~статті 825\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк.

Outcome: approved