Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4143 грн 86 коп., 3 % річних у розмірі 213 грн 57 коп., інфляційні нарахування у розмірі 206 грн 74 коп., а також судовий збір у розмірі 2102 грн. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з користування електроенергією, що виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю щодо настання відповідних правових наслідків. Дана поведінка засвідчує волю обох сторін щодо настання відповідних правових наслідків, а саме, енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). На підставі вищезазначених договірних відносин, що виникли з поведінки сторін, позивач відкрив особовий рахунок побутового споживача № 2115063 на ім`я відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного особового рахунку побутового споживача здійснювалось постачання електричної енергії відповідачу, користування електроенергією відповідачем та оплата енергопостачальнику вартості використаної електроенергії. На підставі даних договірних відносин проводилось знімання показів засобів обліку енергопостачальником або відповідачем, відповідно до яких відповідач проводив часткову оплату за споживуть ним електричну енергію і тим самим своєю поведінкою підтверджував існування договірних відносин з користування електричної енергії позивачем. В період часу з 12.11.2019 року по 01.01.2019 року відповідачем було спожито електричної енергії на загальну суму 4143,86 грн. Відповідач вартість спожитої ним електричної енергії не оплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з тим, що відповідачем було порушено умови договірних відносин в частині своєчасної оплати рахунків за спожиту електричну енергію, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію складає 4143, 86 грн та до теперішнього часу не погашена відповідачем. Крім того, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, боржнику також було нараховано 3% річних від суми боргу у розмірі 213, 57 грн та інфляційні нарахування у розмірі 206, 74 грн. Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено судовий розгляд з викликом сторін на 19.01.2021 року. Запитом до відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягає на позовних вимогах та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не надав. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з користування електроенергією, які виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю щодо настання відповідних правових наслідків. Дана поведінка засвідчує волю обох сторін щодо настання відповідних правових наслідків, а саме, енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). На підставі вищезазначених договірних відносин, що виникли з поведінки сторін, позивач відкрив особовий рахунок побутового споживача № 2115063 на ім`я відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт відповідача за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач зобов`язаний сплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати платежі відповідно до умов договору та вказаних правил. Відповідно до ч. 8 п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. В період часу з 12.11.2018 року по 01.12.2019 року відповідачем було спожито електричної енергії на загальну суму 4143,86 грн, що підтверджується витягом з особового рахунку побутового споживача № 2115063 на ім`я [PERSON] (а.с.5). Відповідач вартість спожитої ним електричної енергії вчасно не оплатив, чим порушив договірні зобов`язання. На час розгляду даного спору суду не надано достовірних доказів сплати позивачем заборгованості, що виникла перед позивачем за спожиту електроенергію, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та інфляційні нарахування. Згідно наданого позивачем розрахунку, на час звернення до суду по 3% річних від простроченої суми складає 213 грн 57 коп. та інфляційні нарахування у розмірі 206,74 грн Зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 102,00 грн, сплачений у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом (а.с.1).

Outcome: approved