Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 16.07.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 006-21045-160707. За умовами договору [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та видано платіжну картку, а також ПІН-код до картки з встановленим на ній початковим лімітом 500 грн. Відповідно до договору, відповідач, як держатель картки повинен щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також сплачувати інші нарахування у встановлені строки. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав та станом на 25.12.2013 року має заборгованість перед банком в загальній сумі 2165,19 грн., просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»,правонаступником якого є позивач та відповідачем 16.07.2007 року, був укладений договір (далі - Договір) № 006-21045-160707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно умов якого [PERSON] було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з встановленим на день відкриття лімітом кредитної лінії на рахунку в розмірі 500 грн., про що зазначено в п. 1.3 Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором визначено обов'язок держателя картки щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, останній не належним чином виконав вищевказані умови договору внаслідок чого загальна сума його заборгованості перед банком, станом на 25.12.2013 року, становить 2165,19 грн., яка складається з: 836,69 грн. - тіло кредиту, 342,87 грн. - заборгованість за прострочене тіло кредиту, 301,60 грн. - заборгованість за відсотками, 684,03 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно норм статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, оцінивши у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved