Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що 24 грудня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона у цивільній справі № 2120/12997/12 за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів було ухвалено рішення, згідно якого з нього на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, тобто всього 4000 грн. У зв'язку з чим 05 лютого 2013 року відділом ДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, який здійснював виконавче провадження № 35919829 про стягнення з нього стягнутих аліментів, було накладено арешт на все майно, що йому належить, у межах суми звернення стягнення в розмірі 11733,24 грн. Внаслідок зміни матеріального становища в нього виникла заборгованість зі сплати зазначених аліментів в сумі понад 50000 грн. 27 лютого 2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона, у цивільній справі № 666/7843/13-ц за його позовом, було ухвалено рішення про зменшення стягнутих з нього аліментів до розміру 2500 грн. щомісячно. При цьому, 27 серпня 2015 року апеляційний суд Херсонської області, за результатом апеляційного перегляду судового рішення від 27 лютого 2014 року, змінив розмір стягнутих з нього аліментів визначивши їх в розмірі 3/5 частин від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. 23 травня 2016 року, коли заборгованість по сплаті аліментів була відсутня, позивач звернувся до відділу ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні з клопотанням про зняття арешту з його нерухомого майна. Однак, відділ ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні відмовив позивачу в задоволенні зазначеного клопотання. У зв'язку з чим на теперішній час позивач змушений пред'явити даний позов до відповідача подавши до суду дану позовну заяву, в якій просить суд скасувати арешт та заборону відчуження з рухомого та нерухомого майна, які були накладені постановою відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 05 лютого 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, прийнятою в межах виконавчого провадження № 35919829. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце та час судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності і відсутності позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - відділу ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду відповідач був своєчасно повідомлений належним чином в порядку ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, відділ ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та покладаючись на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, третя особа також подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що вважає необхідним задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 05 лютого 2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні Пасіковою Х.П., яка здійснювала виконавче провадження № 35919829 за виконавчим листом № 2120/12997 виданим Суворовським районним судом м. Херсона 04 січня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів стягнутих у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, було накладено арешт на все майно належне [PERSON], у межах суми звернення стягнення в розмірі 11733,24 грн., з забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить останньому. Однак, станом на 01 квітня 2016 року у [PERSON] відсутня заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2120/12997 виданим Суворовським районним судом м. Херсона 04 січня 2013 року, про що свідчить копія довідки-розрахунок складеної Суворовським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсон 24 травня 2016 року № 16-. 23 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Суворовського РВ ВДВС м. Херсон з заявою щодо зняття арешту зі свого нерухомого майна, проте своїм листом від 24 травня 2016 року № 16-1434 Суворовський РВ ВДВС м. Херсон повідомив позивачу, що зняти арешт неможливо так як не закінчився строк даного заходу. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1-2,5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у зв'язку з чим його необхідно задовольнити у повному обсягу.

Outcome: approved