Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд скасувати арешт (архівний запис №16606-101 від 01 січня 1950 року) на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483, зареєстрований 07 листопада 2005 року Першою запорізькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення №б\\н від 28 квітня 1966 року (видавник - В. Хортицький цегляний завод; особа майно/права якої обтяжуються - [PERSON] ) та зареєстрований Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із вилученням відповідного запису про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання сторони не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Так, 27 травня 2005 року позивачем на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, засвідченого нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О. В. та зареєстрованого у реєстрі за №924, було придбано у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 36,5 м2. Договір купівлі-продажу житлового будинку від 27 травня 2005 року було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №7503453 від 13 червня 2005 року. Згідно Інформаційної довідки №225268412 від 23 вересня 2020 року встановлено, що Першою запорізькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07 листопада 2005 року на підставі повідомлення №б\\н від 28 квітня 1966 року (видавник - В. Хортицький цегляний завод; особа майно/права якої обтяжуються - [PERSON] , додаткова інформація: архівний запис №16606-101 від 01 січня 1950 року) було зареєстровано обтяження (реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483), а саме арешт на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . В подальшому, вказану заборону Першої запорізької державної нотаріальної контори Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно відкритих даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search), вказаний Реєєстр не містить жодних відомостей щодо юридичної особи з назвою В. Хортицький цегляний завод, що дає підстави вважати, що вказаний суб`єкт господарювання , в інтересах якого було зареєстровано обтяження, було припинено за відсутності правонаступників. У відповідності до положень статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власника захистити своє речове право внормоване наведеними положеннями закону, а також випливає із змісту роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до якого позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником цього майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна (п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України як джерело права. За таких обставин суд вважає, що обтяження (реєстраційний номер обтяження 2570434, номер запису про обтяження 21057483), а саме арешт на житловий будинок за адресою [ADDRESS] ) підлягає скасуванню із вилученням запису про обтяження із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За ч. 1-2 ст.16 ЦКУ, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 391 ЦКУ вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved