Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.06.2018 на перехресті вул. Вишгородська та вул. Западинська у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 відповідача було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Власник пошкодженого автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату суми заподіяної шкоди, у зв`язку з чим МТСБУ відповідно до вимог чинного законодавства виплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 51849,84 грн. Крім того, МТСБ понесло витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 700 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування у загальному розмірі 52549,84 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 06.06.2018 на перехресті вул. Вишгородська та вул. Западинська у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] , на регульованому перехресті повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофора не надав дорогу автомобілю «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, після зіткнення автомобіль «Форд» д.н.з. [NUMBER] втратив керування та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження та завдано матеріальних збитків. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.09.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомості щодо наявності полісу цивільно-правової відповідальності відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону З метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивач залучив суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», вартість послуг якого склала 700,00 грн. Згідно Звіту №7113/06/18 від 18.06.2018 про оцінку транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] складає 51849,84 грн. (а.с. 14-19). На підставі Наказу №10048 від 01.11.2018 та відповідно до платіжного доручення №1013514 від 02.11.2018 МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди в розмірі 51849,84 грн. (а.с. 23-24). На підставі звіту №7113/06/18 від 18.06.2018 про оцінку транспортного засобу аварійному комісару було сплачено 700 грн., що підтверджується платіжним дорученням №910332 від 19.07.2018. 02.11.2018 позивач на адресу відповідача направляв вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, проте відповідач не виконав вимоги (а.с. 25). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved