overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом 17 листопада 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 9 жовтня 1982 року у відділі ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області за актовим записом №210 було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, дошлюбне прізвище якої - Маслюк. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох синів: Євгена, [INFO], та Олександра, [INFO], які повнолітні, мають свої сімї та проживають окремо. За час перебування в шлюбі вони втратили любов та взаємоповагу один до одного, зникло взаємопорозуміння, у звязку з чим стали виникати сварки, образи, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З червня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, він переїхав проживати в [INFO] і наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем він не має. Вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить його інтересам. Він пропонував відповідачу розірвати шлюб через органи ДРАЦС, однак вона не погоджується, тому він змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши, що примирення між ними за час, наданий судом, не відбулося, хоча відповідач телефонувала йому, однак він не бажає збереження шлюбу та відновлення подружніх стосунків, враховуючи взаємовідносини з відповідачем, які склалися останнім часом, коли вони проживали разом. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи( а. с. 23, 24). Враховуючи викладене, виходячи з положень ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги, що від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Сторони зареєстрували шлюб 9 жовтня 1982 року у відділі ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області за актовим записом №210, дошлюбне прізвище відповідача - Маслюк, після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 6). Сторони припинили подружні стосунки з червня 2014 року і з цього часу проживають окремо. Судом 3 грудня 2014 року було призначено сторонам строк для примирення 6 місяців, однак воно не відбулося. Таким чином, враховуючи думку позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, його пояснення щодо причин припинення подружніх стосунків з відповідачем, суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 18.10.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.10.2010 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено пошкодження засобів обліку електроенергії - відсутність пломб з відбитками тавр електропередавальної організації, про що складено акт №125250. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачів на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 301,82 грн., нарахованих їм по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надали, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.10.2010 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено пошкодження засобів обліку електроенергії - відсутність пломб з відбитками тавр електропередавальної організації, про що складено акт №125250. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 301,82 грн., які не погашено відповідачами, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачів і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з них заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 301,82 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 18.11.2013р., просить звільнити його від сплати аліментів, що стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 12.11.2012р. на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 4872,10грн., відкликати виконавчий лист. Вимоги позивач обґрунтував тим, що він не є батьком дитини та відомості про його батьківство виключені із актового запису про народження дитини за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 9.10.2013р.. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2012р. рішенням Білоцерківського міськрайонного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 29.08.2012р. і до повноліття дитини. 9.10.2013р. рішенням Білоцерківського міськрайонного суду, яке набрало законної сили 22.10.2013р. з актового запису про народження дитини виключені відомості про [PERSON] як батька дитини на підставі висновку експертизи генної дактилоскопії, згідно якого біологічне батьківство позивача відносно дитини виключається. Згідно довідки-розрахунку Тетіївського районного управління юстиції від 9.11.2013р., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини становить 4872,10грн. станом на 1.11.2013р.. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи, що позивач не є батьком дитини, відповідач визнала позовні вимоги щодо звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі: звільнити його від сплати аліментів та нарахованої заборгованості. Враховуючи. що відкликання виконавчого листа не є позовною вимогою та способом захисту свого порушеного права, та вирішення питання про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа повинне вирішуватися державною виконавчою службою на підставі відповідного рішення суду, суд при вирішення позовних вимог даної вимоги не вирішує. На підставі ст.ст. 180, 197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 19.03.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.11.2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № DOXRRX01290017 на суму 2634,00 гривень зі сплатою 12,00 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 2634,00 грн., по відсотках - 140,12 грн., комісія - 774,36 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1063,57 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 22834,90 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 03.11.2007 року відповідач повинен був повернути позивачу 2634,00 гривень з урахуванням відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, що ним не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 22834,90 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 22.11.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.08.2012 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №22037026788901 про надання та використання кредитної картки. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 10699,58 грн., по відсотках - 2599,06 грн., суми інфляційної заборгованості - 13,18 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 43,04 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 15.08.2012 року відповідач повинен був повернути позивачу кошти, надані згідно кредитного договору, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 13383,03 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 24.01.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками відповідача встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача (власника) з порушенням схеми обліку, про що складено акт №164131. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 1413,72 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, просила надати розстрочку виконання рішення по 200 грн. в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача (власника) з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 1413,72 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 1413,72 грн. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 24.01.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.02.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача без порушення схеми обліку, про що складено акт №162497. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 554,22 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача без порушення схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 554,22 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 554,22 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 25.01.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.04.2013 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку, про що складено акт №186380. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 2807,74 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 2807,74 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 2807,74 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 25.01.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.02.2012 року за адресою: [ADDRESS] контролерами позивача встановлено самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що складено акт №162508. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідача на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 3692,33 грн., нарахованих йому по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надав, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В його присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. За актом нараховано за Методикою НКРЕ 3692,33 грн., які не погашено відповідачем, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 3692,33 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved