Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 24.05.2016 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано шлюб. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. У позивача відсутня можливість бачитися та спілкуватися з донькою, оскільки відповідачка всіляко перешкоджає цьому. У зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди щодо спілкування та виховання з дочкою, зобов'язавши [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні [PERSON], встановивши такі години спілкування: кожен вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за адресою проживання [PERSON], а кожної неділі з 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за його місцем проживання. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. Представник Органу опіки та піклування в особі Управління служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з'явився, про час і місце його розгляду повідомлявся належним чином. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно до ч.6 ст.7 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік мають рівні права та обов»язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім»ї. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч.1-4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ч.1, 3 ст.151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ч.1, 2 ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до ч.1 ст.157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Це положення відповідає ч.1 ст.51 Конституції України і ч.1 Декларації про загальні принципи державної політики України щодо сім»ї та жінки, ст.18 Конвенції про права дитини, ч.6 ст.7 СК. Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Як передбачено положеннями частини 3 даної статті, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно до 2 цієї статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини - право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено судом, позивач та відповідачка знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014 року. Від шлюбу вони мають дитину - малолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1139. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина на теперішній час проживає разом з відповідачкою. Позивач бажає спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, проте відповідачка чинить йому перешкоди у цьому. Висновком Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, органу опіки та піклування від 17.01.2017 року №13/15-18, встановлено порядок участі у вихованні та спілкуванні батька дитини [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO], кожен вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 19 год.00 хв. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та вважає, що слід встановити порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO], кожен вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за адресою проживання [PERSON], в задоволенні решти позовних вимог [PERSON], слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial