Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що в селі Чулаківка Голопристанського району Херсонської області до вересня 2011 року проживала [PERSON] разом зі своїми трьома малолітніми дітьми. У серпні 2011 року відповідачка звернулася до сільської ради з повідомленням про те, що вона займається оформленням дітей до дитячого будинку «Теремок», оскільки потребує термінового працевлаштування та не матиме змоги доглядати за дітьми. Після оформлення документів та передачі дітей до дитячого будинку [PERSON] виїхала з села та до теперішнього часу в ньому не проживає, місце її знаходження не відомо. Дітей провідує та забирає на канікули до себе [PERSON] Таким чином, мати вихованням та доглядом за дітьми не займається, їхнім життям не цікавиться жодної турботи про них не проявляє. Крім цього, за час проживання на території Чулаківської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, вела замкнутий спосіб життя, авторитетом не користувалася В зв'язку з даними обставинами, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також призначити над ними опікуном [PERSON] та стягнути з відповідача на користь опікуна аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник служби у справах дітей Голопристанської РДА в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами погодилася та не заперечувала проти їхнього задоволення, висловила думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та підтримала висновок про можливість [PERSON] виконувати обов'язки опікуна. Прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні також просив суд задовольнити позовні вимоги, пояснюючи при цьому, що він доводиться дітям не рідним дідусем. Постійно провідує їх у дитячому будинку та забирає до своєї оселі на канікули. Оскільки діти часто хворіють та потребують належного догляду вважає, що з ним їм буде краще та він зможе ними опікуватися. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. За згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач приходиться матір'ю малолітнім дітям: [PERSON], 2005 р.н., [PERSON], 2006 р.н. та [PERSON], 2008 р.н. Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених документів вбачається наступне. [PERSON] з вересня 2011 року не проживає зі своїми дітьми, які з вказаного часу знаходяться в дитячому будинку «Теремок». Протягом останніх трьох років до дітей не приїздила та не провідувала їх. В інший спосіб з ними спілкування не підтримувала, їхнім життям та здоров'ям не цікавилась. З даних обставин слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, участі у їхньому вихованні не приймає, будь-яку матеріальну допомогу не надає, з ними не спілкується, про духовний та фізичний розвиток не піклується. Таким чином, ні в який спосіб не цікавиться життям двох синів та доньки. З дослідженої характеристики на відповідачку наданої Чулаківською сільською радою стало відомо, що вона сприймається з негативної сторони, серед односельців авторитетом не користується, перебувала у громадянському шлюбі, однак з 2012 року на території с. Чулаківка не проживає. На підставі цього, виконавчим комітетом Чулаківської сільської ради було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки остання неодноразово розглядалася на засіданнях опікунської ради. На зауваження, прохання, бесіди від місцевих органів про зміну свого способу життя не реагувала та байдуже відносилася до цього. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, заслухавши думку всіх учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88. Відповідно до характеристики, [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, приводів не має, працює на особистому підсобному господарстві. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає у власному житловому будинку, який знаходиться в задовільному стані. В помешканні наявні необхідні меблі та побутова техніка. На присадибній ділянці вирощуються овочі, ростуть фруктові дерева. Тобто, для виховання, розвитку, проживання та навчання створені всі належні умови. Одружений, дітей не має. Висновком про можливість бути опікуном було встановлено, що [PERSON] може бути опікуном малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За цих обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про призначення [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з відсутності відомостей про доходи відповідача та місце її роботи, а також враховуючи встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст. 179 СК України, опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved