Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, 29 січня 2014 року на підставі Кредитного договору № 10746-59-14-2, Публічне акціонерне товариство «Банк»Київська Русь» надало [PERSON] споживчий кредит у сумі 10 000,00 грн. на строк по 29 січня 2018 року. Кредит був наданий шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно до пп. 1.1, 2.1, 2.2 кредитного договору, відповідач зобов'язалася погасити отриманий кредит щомісячно, в строк з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, згідно з графіком, та здійснювати остаточне погашення кредиту не пізніше 29 січня 2018 року, а також сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом. Банк свої зобов'язання виконав. 11.11.2014 року відповідачеві була направлена вимога дострокового погашення кредиту, але борг не був погашений, вимога залишена без розгляду. [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, не виконуючи зобов'язання у строк, таким чином станом на 14 листопада 2014 року за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 11 227,80, яка складається з: 8 110,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2 816,00 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 301,60 грн. - пеня. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.23). Відповідач до суду не з'явилася, належно сповіщена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило (а.с.20,24). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2014 року на підставі кредитного договору № 10746-59-14-2, Публічне акціонерне товариство «Банк»Київська Русь» надало [PERSON] споживчий кредит у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується кредитним договором від 29.01.2014 року та заявою на видачу готівки №11 (а.с.6,8). Відповідач була ознайомлена з умовами договору та погодилася з ними (а.с.8-10). [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, не виконуючи зобов'язання у строк, таким чином станом на 14 листопада 2014 року за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 11 227,80, яка складається з: 8 110,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2 816,00 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 301,60 грн. - пеня. 11.11.2014 року відповідачеві була направлена вимога дострокового погашення кредиту, але борг не був погашений, вимога залишена без розгляду (а.с.5). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати витрат за користування кредитом залишається невиконаним до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, враховуючи що ПАТ «Банк»Київська Русь» при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved