Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.08.2016 року Краматорським міським судом винесений вирок, яким [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.185 ч.2, 357 ч.1 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення від 20.10.2016 вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та засуджено до 5 років позбавлення волі. Вказаним злочином йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9150 грн. Окрім того, йому було завдано моральної шкоди, оскільки був порушений його повсякденний уклад життя та він повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 3 000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь спричинені злочином матеріальну шкоду - 9150 грн. та моральну шкоду - 3 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухав пояснення, проаналізувавши зібрані в справі докази, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно вироку Краматорського міського суду від 17.08.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.185 ч.2, 357 ч.1 КК України, а саме, що він, зокрема, 18.04.2016 року своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна, повторно - ст.185 ч.2 КК України та що він вчинив викрадення офіційного документу - ст.357 ч.1 КК України, чим заподіяв матеріальну шкоду [PERSON] в розмірі 9150 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення, вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання, та [PERSON] засуджений за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.1 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.10.2016 року. В межах кримінального провадження цивільний позов [PERSON] не заявляв. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода, спричинена злочином, в розмірі 9150 грн. Щодо моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю ) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. є обргунтованою, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 640 грн.

Outcome: approved