Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26.08.2008 року між ТОВ «КредитПлюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №С002308, про надання відповідачу кредиту на умовах строковості, повернення, платності на взаємовигідних умовах у розмірі 18690 грн. з строком користування кредитом 24 місяців терміном до 25.08.2010 року включно. Свої договірні зобов'язання банк виконав у повному обсязі. Відповідач у мови договору не виконав, у зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23246,59 грн. та судовий збір. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за адресою зареєстрованою в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, 26.08.2008 року між ТОВ «КредитПлюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №С002308, про надання відповідачу кредиту на умовах строковості, повернення, платності на взаємовигідних умовах у розмірі 18690 грн. з строком користування кредитом 24 місяців терміном до 25.08.2010 року включно (а.с.10-14). 28.12.2010 року ТОВ «Кредит Плюс», як первісний кредитор, уклав договір відступлення права вимоги №1/2010/Ф з позивачем, згідно з яким відступив позивачеві права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з зазначеними фізичними особами та ТОВ «Кредит Плюс», в тому числі і права грошової вимоги до відповідача, як боржника за кредитним договором в сумі 23246,59 грн. (а.с. 20-25, 26-28). Згідно з умовами кредитного договору, кредит наданий шляхом перерахування всієї суми кредиту на поточний рахунок продавця, при цьому боржник як позичальник сам вибирає товар і продавця на свій розсуд. Позивач своє зобов'язання виконав в повному обсязі, перерахувавши обраному відповідачем продавцю товару грошові кошти (а.с. 15). Відповідач своє зобов'язання перед банком не виконав, у зв'язку з чим, станом на час подання позовної заяви заборгованість за кредитом складає 23246,59 грн., яка складається з: 16531,20 грн. - заборгованість з повернення кредиту; 1108,39 грн. - нарахованих процентів (плати) за користування кредитом; 5607,00 грн. - комісійної винагороди за обслуговування кредиту. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після звернення позивача до суду не здійснював ніяких оплат банку, до заборгованості за кредитом ніякого інтересу не виявляв і станом на час розгляду справи заборгованість має місце. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 232,47 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved