Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що порушує справу про відібрання малолітньої дитини [PERSON],[INFO], у відповідачки [PERSON] В обґрунтування посилався на те, що заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2013 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON],[INFO] Спеціалістами управління-служби у справах дітей Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, спільно із працівниками кримінальної міліції у справах дітей Кіровського РВ ДМУ УМВС 15.11.2013 року було здійснено вихід до родини [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Однак, остання відмовилась передати малолітню дитину представникам органу опіки та піклування для подальшого влаштування дитини. В зв'язку з чим, позивач просив відібрати дитину - [PERSON] у відповідача та зобов'язати Кіровський ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції передати її на виховання органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'являлась, про причини неявки не повідомляла. Представник прокуратури Кіровського району м.Дніпропетровська в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та просила винести рішення відповідно до діючого законодавства. З урахуванням положень ст.ст.169,224 ЦПК України та думки представника позивача, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідачки в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч.ч.1,4,5,7 ст.167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Порядок відібрання і передання дитини встановлюється законом. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2013 року відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини [PERSON],[INFO] Вказане рішення не оскаржувалося та набрало чинності. З копією вказаного заочного рішення представники позивача ознайомили відповідачку 15.11.2013 року. Проте остання відмовилась віддавати дитину, про що зроблено відповідні записи на копії заочного рішення суду від 25.10.2013 року. Згідно акту обстеження умов проживання [ADDRESS] вбачається, що умови проживання в квартирі незадовільні, дитина садок не відвідує, призначення лікарів не виконуються, [PERSON] не працює. З довідки адміністрації КЗ «ДЦПМСД №1» вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], не пройшла диспансеризацію, щеплена за віком не в повному обсязі, мати відвідує амбулаторію з дитиною, частково виконує призначення лікаря, дитина виснажена, має дефіцит ваги. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, зокрема приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], але відмовилась віддавати дитину працівникам органу опіки, не забезпечує належні умови для виховання та утримання дитини, не піклується про стан її здоров'я, відповідно до довідки адміністрації КЗ «ДЦПМСД №1» дитина виснажена, має дефіцит ваги, тобто на теперішній час існує загроза здоров'ю дитини, суд з урахуванням положень ст.ст.166,167 СК України, приходить до висновку, що позов в частині відібрання дитини є обґрунтованим, заявлений з урахуванням інтересів дитини і підлягає задоволенню та слід відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], у [PERSON] та передати дитину для опікування Органу опіки та піклування Кіровського районної у м.Дніпропетровську ради. В частині заявлених вимог про зобов'язання Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції відібрати дитину у відповідачки та передати представникам органу опіки та піклування для подальшого влаштування, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не залучав вказаний відділ виконавчої служби до участі у справі та відповідних клопотань не заявляв, а тому пред'явлення до останнього позовних вимог є неприпустимим та не відповідає вимогам закону. Крім того, порядок пред'явлення рішень для виконання та подальше виконання останніх, визначена Законом України «Про виконавче провадження». В заявленій вимозі позивач фактично просить орган виконавчої служби виконати рішення суду про відібрання дитини, яке на момент подачі позову не було ухвалено та не набрало чинності. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial