Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 14.09.2015 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Кредитний договір № 150/2015 на суму 3000,00 грн., строк користування кредитом становить 18 місяців від дати отримання кредиту, тобто з 14.09.2015 року по 14.03.2017 року. У відповідності до умов п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 51,6 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. [PERSON] зобов'язалася погашати кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку розрахунків. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов'язання не надала, в результаті чого, станом на 29.03.2017 року, заборгованість за кредитним договором становить в розмірі 1025,21 грн. З метою забезпечення повернення кредиту, 14.09.2015 року між позивачем та відповідачем 2, відповідачем 3 було укладено договір поруки № 1/150/15. Згідно договору поруки, відповідачі 2,3 зобов'язані виконати зобов'язання перед кредитором повернути отриманий Відповідачем 1 кредит, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту та інші платежі, передбачені кредитним договором, а також витрати. 16.03.2017 року на адресу позичальника та поручителів направлене повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, в якій було запропоновано в 10-денний строк сплатити заборгованість за кредитним договором, але ніяких дій, щодо погашення заборгованості позичальник та поручителі не здійснили. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та витрати на судовий збір. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань суду не надали. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до Кредитного договору № 150/2015 від 14.09.2015 року, Херсонська обласна кредитна спілка «Єдність» надала [PERSON] кредит у розмірі 3000,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі та строки, встановлені договором. Згідно договору поруки від 14.09.2015 року Херсонська обласна кредитна спілка «Єдність» та [PERSON], [PERSON] уклали договір поруки № 1/150/15, відповідно до умов якого, поручителі зобов'язалися відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 150/2015 від 14.09.2015 року в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно ст. ст. 525 - 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в термін передбачений договором, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Таким чином, [PERSON], в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконала, в результаті чого, станом на 29.03.2017 року, заборгованість становить 1025,21 грн., з них: - заборгованість за основною сумою кредиту - 901,59 грн.; - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 123,62 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п. 2.4 договору поруки та ст. 554 ЦК України, передбачається солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором за невиконання основного зобов'язання, а також солідарну відповідальність за зобов'язанням сплатити Кредитору витрати, пов'язані з одержанням виконання зобов'язання, зокрема судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між Херсонською обласною кредитною спілкою «Єдність» та [PERSON] кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, забезпечення виконання кредитного зобов'язання договором поруки, і з урахуванням того, що відповідачі у кредитних відносинах діють як солідарні боржники, ними заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку на користь позивача, а отже, позов підлягає задоволенню. Крім того, положеннями ст. 88 ЦПК України, не передбачено солідарного розподілу судових витрат, тому суд вирішує стягнути судові витрати з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved