Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд: визнати виконавчий напис від 03.08.2016 року № 6580 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення грошових коштів у сумі 549181,47 грн. з [PERSON], рнокпп [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS], дата народження [INFO] року, місце народження - м. Вінниця, місце роботи - фізична особа-підприємець, які є його боргом за Кредитним договором № SAMDN 3000021204094 від 22.04.2008 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства КБ «Приватбанк». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Як зазначає позивач, внаслідок порушення ним зобов'язань за вказаним договором, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2010 року по справі № 2-3177/10 з нього було стягнуто заборгованість в загальному розмірі 184730,00 грн. Вказане рішення набрало законної сили. 17.12.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN 3000021204094 від 22.04.2008 року в розмірі 318570,41 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року провадження по справі 761/833/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було закрито, у зв'язку з наявністю рішення суду постановленого з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет із тих самих підстав. Незважаючи на наявність вказаних рішень суду відповідач звернувся до нотаріуса та 03.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підстави заяви відповідача вчинено виконавчий напис, що зареєстрований за № 6580 про стягнення з [PERSON] за кредитним договором № SAMDN 3000021204094 від 22.04.2008 року грошових коштів у сумі 549181, 47 грн. 02.05.2018року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису ВП 56288538. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню на тій підставі, що нотаріусу не було надано первинні документи які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, на момент вчинення виконавчого напису існувало рішення суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, що свідчить про те, що розмір заборгованості був спірним та вирішений у судовому порядку. Також позивач вказує, що відповідачем було пропущено строк позовної давності, адже зверненням до суду з позовом у 2009 році він скористався своїм правом щодо стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що 22.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № SAMDN 3000021204094. Позивач не виконав свої зобов'язання за договором. З вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення заборгованості позивач був ознайомлений неодноразово, про позовні заяви зазначає у своєму позові. При таких обставинах відповідач вважає, що відсутні підстави стверджувати, що оспорюваний виконавчий напис від 03.08.2016 року було вчинено з порушенням строків його вчинення, а тому вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Також банком було надано нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Треті особи пояснень щодо позову або відзиву не надавали. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №SAMDN03000021204094 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту картковий рахунок та випускає клієнту платіжну карту; тип карти - visa infinite; вид карти - особиста міжнародна; термін дії карти - один; валюта - гривня; кредитний ліміт 150 000,00 грн. Термін дії кредитного ліміту відповідає дії карти. Проценти за користування кредитним лімітом належать до сплати щомісяця в термін до 30-го числа кожного місяця. Відповідно до п. 4 договору, [PERSON] отримав картку visa infinite [NUMBER] 29.04.2008 року. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань ЗАТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до останнього та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2010 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000021204094 у розмірі 184 730,00 грн. Також, як вбачається з матеріалів справи, зокрема ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року, якою закрито провадження по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], 12.01.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN03000021204094, проте в більшій сумі. В подальшому у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. 03.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6580, яким пропонувала стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 548 181, 47 грн. Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ ГТУЮ у м. Києві Руденко Н.В. від 02.05.2018 року відкрито виконавче проваджеггя №56288538 за вказаним виконавчим написом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172. Пунктом 1 зазначеного Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Як вбачається з матеріалів справи виконавчий напис нотаріусом вчинений на суму 549 181,47 грн. Строк за який проводиться стягнення - вісім років два місця п'ятнадцять днів, а саме з 22.04.2008 року по 07.07.2016 року. Однак, як встановлено судом, банк при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не надав рішення суду від 15.07.2010 року, яким стягнуто з позивача на користь банку заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000021204094 у розмірі 184 730,00 грн., не зазначив про звернення до суду повторно з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в більшій сумі та звернувся з заявою про стягнення заборгованості у розмірі 549 181,47 грн. Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved