Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, 198, смт. Коломак, Коломацького району, Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 15.02.2015 року. В попередньому судовому засіданні позивач та його представник в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, 198, смт. Коломак, Коломацького району Харківської області належало на праві особистої власності батькові позивача - [PERSON], який помер 15.02.2015 року. Оскільки інші спадкоємці за законом (заповітом) відсутні, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Коломацької селищної ради Харківської області, у попереднє судове засідання, призначене на 29.10.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та визнанням позовних вимог у повному обсязі (а.с. 36). Третя особа, у попередньому судовому засіданні, призначеному на 29.10.2015 року, позовні вимоги визнала у повному обсязі, повідомила суд, що від спадщини відмовилась. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом вбачається, що вказана справа є справою про визнання права власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті батька позивача. Судом встановлено, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1258809, виданого Коломацьким пос. ЗАГС, про що був зроблений актовий запис № 09 (а.с. 8). Спадкодавець на момент смерті володів житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, 198, смт. Коломак, Коломацького району Харківської області, що підтверджується копією технічного паспорту на жилий будинок (а.с. 14-16) та будинковою книгою на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Комсомольська, 210 «А», смт. Коломак, Харківської області (а.с. 25-28). Вказану нумерацію будинок № 198, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, смт. Коломак, Харківської області, отримав внаслідок проведеної перереєстрації адреси з вул. Комсомольська, 210 «А», смт. Коломак, Харківської області, що підтверджується копією довідки Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області від 16.10.2015 року № 480/02-25 (а.с. 11). Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Батько позивача: [PERSON], помер 15.02.2015року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 293659, виданим 16.02.2015 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що був зроблений відповідний актовий запис № 198 від 16.02.2015 року (а.с. 6). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що у спадковій справі [PERSON], який помер 15.02.2015 року, є заява спадкоємця [PERSON], про прийняття спадщини за законом, а наявна заява спадкоємця [PERSON] про відмову від права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернувся до органу нотаріату з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у задоволенні вказаної заяви їй було відмовлено, що підтверджується постановою від 12.10.2015 року приватного нотаріуса [PERSON] Полтавського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 418/02-31 з підстав, визначених Законом України «Про нотаріат» (а.с. 13). Судом встановлено, що після смерті батька позивача: [PERSON], право власності на спадкове майно, у тому числі, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська, 198, смт. Коломак, Коломацького району Харківської області жодна особа на підставі заповіту не набула. За таких умов, враховуючи відсутність заповіту померлого [PERSON], право на спадкування за законом у відповідності ч. 2 ст. 1223 ЦК України, одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких умов, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить до спадкоємців першої черги права на спадкування за законом, після смерті її батька: [PERSON], оскільки вона на момент смерті батька мешкала разом з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація 2», ПМР від 13.10.2015 року № 9017 (а.с. 23). Враховуючи, що позивач: [PERSON] фактично прийняла спадщину, що не суперечить матеріалам справи, а інші спадкоємці відмовилися на спадкове майно, що залишилось після смерті батька: [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що фактично спір щодо визнання права власності на спадкове майно між особами, які беруть участь у справі відсутній, а тому судові витрати при ухваленні судом рішення позивачеві не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved