Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 10.01.2013р. між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 25.11.2018 року має заборгованість в розмірі 24 071,72 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 071, 72 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В судове засіданні представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. не з`явилася. До позовної заяви представником позивача надано клопотання, в якому просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через веб-сайт судової влади України (а.с. 127). Про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала, правом надання відзиву не скористалася. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов`язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник свою частину зобов`язань щодо сплати кредиту та заборгованості за комісіями не виконував, внаслідок чого станом на 25.11.2018р. утворилася заборгованість в розмірі 24 071,72 грн., яка складається з наступного: 4577,09 грн. - тіло кредиту, 10027,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7845,11 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1122,46 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Нормами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання боргового зобов`язання, повинен, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.01.2013р. станом на 25.11.2018р. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі умови передбачені договором кредиту, надав позичальнику грошові кошти в повній сумі, однак відповідачем до кінця не виконані умови договору, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved