Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивувавши свої вимоги тим, що 27.02.1999 року померла його тітка по лінії батька [PERSON], якій за життя належала квартира [ADDRESS]. Позивач допомагав тітці, доглядав її та займався її похованням. Від тітки йому було відомо, що свою квартиру вона заповідала внучатому племіннику [PERSON], який з 1987 року проживає в Республіці Болгарія. Після смерті тітки лише позивач доглядає за квартирою, яка в останнім часом почала потребувати капітального ремонту. Сантехніка, труби, система опалення прийшли в непридатний стан, були пориви, але оскільки позивач жодних прав щодо квартири не має, то не може вчиняти щодо неї будь-яких юридично значущих дій, в тому числі і проводити ремонт. При спілкуванні з відповідачем по телефону, останній повідомив, що квартира йому не потрібна. Тому позивач, посилаючись на те, що він фактично 16 років добросовісно, відкрито і безперервно володіє та користується спірною квартирою, просить визнати за ним право власності на вказану квартиру за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві; також зазначив, що він і листа писав [PERSON] щодо квартири, але той відповіді не надав. Крім того, постійно накопичуються борги за комунальні послуги, які змушений оплачувати позивач, побоюючись, що в рахунок погашення заборгованості можуть звернути стягнення на квартиру. В квартирі перекрито воду, бо після прориву труби сантехніки поставили заглушку. Крім того, для ліквідації прориву майстри ЖКО були змушені виламати двері, оскільки в квартирі ніхто не живе, і позивач потім власним коштом ремонтував вхідні двері та замінював замок. Всі ці роки після смерті тітки він постійно навідується до квартири, прибирає в ній, слідкує, щоб внутрішнє облаштування квартири перебувало в більш-менш придатному стані. Відповідач приїжджав лише після смерті тітки, щоб оформити спадщину, більше він в м. Шостка не зявлявся, квартирою не цікавився. Представник виконкому Шосткинської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, місце і час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а.с. 45, 52), будь-яких заяв, клопотань, заперечень проти позову не надав. Тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: Діючим законодавством, зокрема ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В силу п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила вказаної статті поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що мешкає в [ADDRESS] з 1983 року, приблизно з того часу знає і позивача, бо вони працювали деякий час разом, до того ж в квартирі № 7 у вказаному будинку мешкала тітка позивача тітка Дуся. Вона була одинока, до неї приходив лише позивач, який допомагав та доглядав за нею. Після смерті сусідки в квартирі ніхто не живе; до квартири всі ці роки навідується тільки позивач, який прибирає в ній, забирає квитанції. Жодних інших осіб в цій квартирі свідок не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що живе в будинку № 6 по вул. Шевченка в квартирі № 8 з дитинства з 80-х років. В квартирі № 7 жила одинока бабуся. Після її смерті в цій квартирі ніхто не живе. До квартири всі ці роки навідується лише позивач, прибирає в ній, слідкує за порядком, забирає квитанції. Нікого, крім позивача, свідок в цій квартирі не бачив. З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 27.02.1999 року (а.с. 5, 16, 34) Вказану квартиру [PERSON] заповідала своєму онукові [PERSON], який спадщину прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.09.1999 року на зазначену квартиру. (а.с. 47-50) Згідно довідки ТОВ «Торговий Дім «Дизайн» від 28.08.2015 року в [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] [INFO] з 12.05.1971 року по день смерті 27.02.1999 року. В даній квартирі ніхто не зареєстрований, особовий рахунок було переведено 10 грудня 1999 року на [PERSON]. (а.с. 9) З копій квитанцій вбачається наявність заборгованості за надані комунальні послуги по вказаній квартирі, зокрема, за газопостачання 474,19 грн, за опалення - 11 808,26 грн, за обслуговування будинку 566,64 грн. (а.с. 17, 42). Як вбачається з матеріалів справи, газопостачання у вказану квартиру було припинене за заявою позивача від 17.09.2015 року. (а.с. 41) Також з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з листом до [PERSON] щодо вирішення питання з квартирою. (а.с. 11,12) Згідно пояснень позивача в судовому засіданні, відповіді він не отримав. Зважаючи, що відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду, виклики суду (а.с. 45, 52) будь-яких заперечень чи пояснень не надав, суд розцінює таку поведінку відповідача, як втрату ним інтересу до спірної квартири та відмову від належного йому майна. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що позивач добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується квартирою № 7 в буд. 6 по вул. Шевченко в м. Шостка більше 10 років На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Outcome: approved