Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до відповідачки про стягнення з неї суми боргу за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку № 14-292 К в розмірі 1410 гривень, 1252,34 гривень пені, 500,00 гривень за юридичну допомогу та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.08.2014 року між ним та відповідачкою був укладений договір № 14-292 К купівлі-продажу товарів та послуг у розстрочку на суму 2128 гривень з розстрочкою платежу. Відповідно до умов договору, 430,00 грн., 20,21 % від вартості товару, [PERSON] сплатила йому 18.08.2014 року, а 1698 гривень повинна була сплачувати йому по 283 гривень в місяць протягом шести місяців. Але тільки 29.11.2014 року відповідачка зробила перший платіж на суму 288 гривень і далі умови договору не виконувала і оплату згідно договору не проводила. 18.02.2015 року ним була направлена претензія з розрахунком заборгованості станом на 17.02.2015 року до відповідачки, яку вона отримала 20.02.2015 року, однак заборгованість за вказаним договором до цього часу не сплатила. У зв'язку з чим станом на 24 березня 2015 року утворилась заборгованість за договором № 14-292 К, яка складається з 1410 гривень заборгованості за договором, 1252,34 гривень пені. Крім того, у зв'язку із звернення до суду, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору та кошти у сумі 500,00 гривень на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника - [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис її чоловіка в рекомендованому поштовому повідомленні, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило(а.с. 19). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення, вручене належним чином, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] 18.08.2014 року був укладений договір № 14-292 К купівлі-продажу товарів у розстрочку (а.с.6) Відповідно до умов договору, 430 грн., 20,21 % від вартості товару, [PERSON] сплатила [PERSON] 18.08.2014 року, а 1698 грн. повинна була сплачувати позивачу по 283 грн. в місяць протягом шести місяців. Але тільки 29.11.2014 року відповідачка зробила перший платіж на суму 288 гривень і далі умови договору не виконувала і оплату згідно договору не проводила. 18.02.2015 року позивачем була направлена претензія з розрахунком заборгованості станом на 17.02.2015 року на адресу відповідачки, яку вона отримала 20.02.2015 року, однак заборгованість за вказаним договором до цього часу не сплатила (а.с. 13-14). Згідно зазначеного договору купівлі-продажу, при простроченні оплати покупець оплачує продавцю пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с.6-8). З 29.11.2014 року відповідачка умови договору не виконувала, у зв'язку з чим станом на 24 березня 2015 року утворилась заборгованість за договором № 14-292 К, яка складається з 1410 гривень заборгованості за договором та 1252,34 гривень пені (а.с.4). Позивач свої зобов'язання за договору купівлі-продажу товарів у розстрочку виконав у повному обсязі, передавши відповідачці вікна у кількості 2 штук, що підтверджується копією видаткової накладної № 284 від 29.08.2014 року (а.с.8). Однак, відповідачка в добровільному порядку грошей не повертає, тобто зобов'язання за вказаним договором не виконала. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка не повернула у визначений строк суму заборгованості за договором, у розмірі 1410 гривень, станом на 24.03.2015 року пеня від простроченої суми за кожен день затримки за період з 25.10.2014 року по 24.03.2015 року складає 1252,34 гривень, суд вважає, що вона підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, оскільки судові витрати по сплаті судового збору були належним чином підтверджені позивачем наданою квитанцією (а.с.1), згідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, судовий збір в сумі 244 гривень. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Таким чином, на користь позивача слід стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати зі сплати послуг адвоката в розмірі 500,00 гривень. На підставі вищенаведеного, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 3162,34 грн. (1410 грн. сума заборгованості за договором + 1252,34 грн. пеня,+ 500 грн. за послуги адвоката, + 244 грн. сума судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: partial