Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №105/6-151-6 від 30.05.2006 року, на суму 3000 гривень. Станом на 01.04.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 8131,50 гривень, в тому числі: - 2086 (дві тисячі вісімдесят шість) гривень 08 копійок - сума заборгованості за кредитом; - 3134 ( три тисячі сто тридцять чотири) гривень 26 копійок сума заборгованості за відсотками; - 580 (пятсот вісімдесят) гривень 10 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 747 (сімсот сорок сім) гривень 53 копійки - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; - 692 (шістсот девяносто дві) гривні 58 копійок розмір інфляційних витрат за кредитом; - 890 (вісімсот девяносто) гривень 96 копійок - розмір інфляційних витрат за відсотками. Станом на 29.07.2015 року, тобто подачі позову заборгованість [PERSON] не погашена. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 2 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем у цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до частини 2 статті 32 Цивільного процесуального кодексу України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки. В ході розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що дійсно 30.05.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №105/6-151-6 від 30.05.2006 року, на суму 3000 гривень. Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №105/6-151-6 від 30.05.2006 року, станом на 01.04.2015 року становить 8131,50 гривень, в тому числі: - 2086 (дві тисячі вісімдесят шість) гривень 08 копійок - сума заборгованості за кредитом; - 3134 ( три тисячі сто тридцять чотири) гривень 26 копійок сума заборгованості за відсотками; - 580 (пятсот вісімдесят) гривень 10 копійок - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 747 (сімсот сорок сім) гривень 53 копійки - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; - 692 (шістсот девяносто дві) гривні 58 копійок розмір інфляційних витрат за кредитом; - 890 (вісімсот девяносто) гривень 96 копійок - розмір інфляційних витрат за відсотками. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд, задовольняючи вимоги позивача, та, приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, вважає необхідним, на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 281гривень 98 копійок. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved