Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Хандскер», обіймаючи посаду головного бухгалтера, 16.09.2013 р. уклав з відповідачем договір безпроцентної цільової позики в сумі 36 000 грн. зі строком повернення 31.12.2013 року. Кошти передавалися, як фінансову безпроцентну допомогу товариству. Позивач звільнився з роботи 21.10.2013 року та повідомив відповідача про необхідність повернути крошти, але на даний час ТОВ «Хандскер», директором якого є Старовойтов П.О., кошти не повернули і заперечують їх повернення, а тому позивач просить суд стягути з відповідача кошти за договором безпроцентної позики з урахуванням штрафу 3% річних від загальної суми заборгованості , що вцілому становить 41181 грн. 53 коп. В судовому засіданні позивач уточнив та зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 10500 грн. Відповідач, директор ТОВ «Хандскер» Старовойтов П.О., позов визнав та погодився повернути позивачу 10500 грн. в рахунок повного задоволення вимог по договору безпроцентної позики від 16.09.2013 р. За п.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що можливо прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Хандскер» позичив товариству 36 000 грн., про що 16.09.2013 року було складено Договір безпроцентної позики, в якому зазначено строк повернення коштів 31.12.2013 року. Сторони в судовому засіданні погодили суму боргу за вказаним договором від 16.09.2013 року в 10 500 грн., яку відповідач визнав та зобов'язався повернути позивачу. Задовольняючи позов суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи обставини справи та визнання представником відповідача уточненого позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з ТОВ «Хандскер» на користь позивача кошти за Договором безпроцентної позики від 16.09.2013 року в сумі 10 500 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved