Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № EL-43475 від 14.09.2018 року в сумі 43272,00 грн., витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 2500,00 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «Кешью» та відповідачем був укладений договір кредиту № EL-43475, відповідно до умов якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності були надані грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,8% в день або 657 % річних. Також договором визначено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту кредитодавця за умови за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Умовами договору також передбачено, що за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню за користування позикою в розмірі 3,6% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 610-612 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором в розмірі 43272 грн. 00 коп., з яких: 4000,00 грн. - сума позики, 2160,00 грн. -відсотки за користування позикою, 43272,00 грн.- пеня за прострочене зобов`язання, а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.09.2019 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі , не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № EL-43475 від 14.09.2018 року , укладеного між ТОВ «Кешью» та [PERSON] , відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 4000 грн. строком на 30 днів. Договором визначено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту Кредитодавця, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивачем в порядку встановленому п. 1.1 Договору кредиту на банківський рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 4000 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 23 вересня 2019 року у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Кешью» в розмірі 43272 грн. 00 коп., з яких: 4000,00 грн. - сума позики, 2160,00 грн. -відсотки за користування позикою, 43272,00 - пеня за прострочене зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Сума основного боргу за простроченим тілом кредиту складає 4000,00 грн., сума нарахованої пені - 43272,00 грн., що значно перевищує розмір збитків. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу за простроченим тілом кредиту- 4000,00 грн. Стосовно заявлених позивачем витрат на правову допомогу , суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження виконання адвокатом умов договору про надання правових послуг до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 01.08.2019 року , акт виконаних робіт № 1 до договору, свідоцтво про право на заняття правової допомоги, ордер на ведення справи та платіжне доручення № 1719 від 16 вересня 2019 року про оплату позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. Таким чином , враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2500 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial