Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7551,67 доларів США, що складається з 6275,13 доларів США заборгованості за кредитом, 1276,54 доларів США заборгованості за відсотками, та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2975,30 грн. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 04.08.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (в подальшому ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту. Відповідно до п. 1.1. кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19515 доларів США. У порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.04.2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 7551,67 доларів США. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання 19.04.2018 року не з»явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, також ним було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Постійно діючого Третейськоого суду при Асоціації українських банків від 26.11.2015 року вже стягувалася з нього заборгованість за кредитним договором від 04.08.2008 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 043/698542-KR. Відповідно до п. 1.1. договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19515 доларів США зі сплатою 6,79 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03.08.2015 року. 20.11.2009 року сторони підписали додаткову угоду до договору кредиту № 043/698542-KR від 04.08.2008 року, якою дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який становив 16731 доларів США, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 05.08.2015 року. 18.04.2011 року сторони підписали додаткову угоду до договору кредиту № 043/698542-KR від 04.08.2008 року, якою дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який становив 13692 доларів США, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 03.08.2015 року. 26.11.2015 року рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 144565 грн. 45 коп., та третейський збір у сумі 1845 грн. 65 коп.. Рішення суду є чинним. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Третейського суду від 26.11.2015 року, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту в повному обсязі із нарахованими відсотками та штрафними санкціями. 20.05.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень № Б 17.05./26, в якій вимагав сплатити суму заборгованості в розмірі 9865,63 доларів США, яка складається з: за кредитом 6275,13 доларів США, по відсотках 1276,54 доларів США, по пені за несвоєчасне повернення кредиту 1982,95 доларів США, по пені за несвоєчасне повернення відсотків 331,01 доларів США. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейські суди» та ст.21 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.\~1050\~та ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання. За вимогами статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У абз.1,2 п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1\~ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконане грошове зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,599 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні 20.03.2018 року, представнику позивача судом було роз»яснено його право щодо збільшення, зменшення позовних вимог, та право на зміну предмету та підстав позову, з врахуванням поданого відповідачем рішення третейського суду. Натомість представник позивача в судове засідання не з»явився, позовні вимоги не уточнював та не змінював. Відомостей про те чи скасовано рішення третейського суду також не надавав. А тому з врахуванням вищевикладеного, та наявного чинного судового рішення третейського суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, яким є рішення Третейського суду, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed