Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав останньої; стягнути з відповідача на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись [PERSON], [INFO], на утримання малолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не виконує своїх батьківських обовязків в межах, визначених законодавством і до усунення цих обставин є реальна загроза здоровю і життю малолітнього [PERSON]. Представник органу\~опіки та\~піклування виконавчого комітету Покровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з викладених в позовній заяві підстав, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх необгрунтованість та просила відмовити в їх задоволенні. При цьому пояснила, що вона здійснює належний догляд за своїм сином, на даний час працевлаштувалась на роботу оператором котельні на АТ «ПГЗК». Також зазначила, що вона не зловживає алкогольними напоями, а інколи вживає слабоалкогольні напої. Крім цього, зазначила, що на даний час вона перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, однак вона перебуває на замісній терапії та отримує мінімальну дозу замісної терапії. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). 19.09.2018р. до служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області надійшло повідомлення від [PERSON], [INFO] про те, що її дочка [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] [PERSON], [INFO] перебуває на вулиці біля підїзду будинку №43а по вул.. Соборній в м.Покров в стані алкогольного спяніння, поводить себе неадекватно, що може нести загрозу життю та здоровю її малолітньому сину [PERSON] [PERSON]. З метою перевірки вказаних фактів та з метою захисту прав дитини, за вказаною адресою прибули працівники служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, які виявили, що мати дитини мала ознаки сильного алкогольного спяніння, поводила себе агресивно, на зауваження спеціалістів служби не реагувала, внаслідок чого було викликано працівників Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та спеціалістів КЗ «ЦМЛ м.Покров «ДОР». Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки, складеного комісією у складі начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], головного спеціаліста у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], медичної сестри КЗ «ЦПМСД м.Покров» [PERSON], інспектора Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON], малолітня дитина з матірю в пізній час знаходилась на вулиці. Дитина була у брудному, мокрому одязі, від якого надходив неприємний запах. Мати дитини знаходилась у стані сильного алкогольного спяніння. [PERSON] через погрози на свою адресу відмовилася надавати доступ [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON] до квартири [ADDRESS]. Внаслідок чого [PERSON] було госпіталізовано до КЗ «ЦМЛ м.Покров «ДОР», а малолітнього [PERSON] до дитячого відділення КЗ «ЦМЛ м.Покров «ДОР» (а.с. 6-8). Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №154 [PERSON] перебувала в стані алкогольного спяніння, 22:14 год. 1,79 % проміле, 22:25 год. 1,88 % проміле (а.с. 9). З довідки, виданої КЗ «ЦМЛ м.Покров «ДОР» №454 від 24.09.2018р. вбачається, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога, ДЗ: F 11.24 (а.с. 10). Крім того, у матеріалах справи наявна заява [PERSON], яка надійшла на адресу служби у справах дітей 20.09.2018р., згідно якої її донька [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вживає наркотичні засоби, поводить себе агресивно, не піклується про дитину (а.с. 12). З огляду на наявні загрози життю та здоровю малолітнього [PERSON], органом опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення «Про відібрання малолітньої дитини» від 21.09.2018р. № 361 (а.с.11), про що повідомлено Нікопольську місцеву прокуратуру (а.с. 13), копія яких знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини\~має спрямовуватися\~на розвиток\~її особистості,\~поваги до\~прав,\~свобод людини\~і громадянина,\~мови,\~національних історичних\~і культурних\~цінностей українського\~та інших\~народів,\~підготовку дитини\~до свідомого\~життя у\~суспільстві в\~дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Рекомендацією Rec (2006) 19 [PERSON] Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків. Особливу увагу слід приділяти сім'ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров'я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має (не набула або втратила) здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте (сімейне) життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, згідно п. 4 якого, особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов'язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини. Відповідно до ч.2 ст.170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоровя дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Відповідно до ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною матірю відповідача [PERSON] та проживає з нею за однією адресою [ADDRESS]. Вказує на те, що коли дитина народилась, [PERSON] доглядала за сином, однак з літа стала зловживати слабоалкогольними напоями. Вказує на те, що її знайомі неодноразово казали, що бачили відповідача, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, з дитиною. Зазначає, що був випадок коли [PERSON], будучи напідпитку, взяла дітей та пішла з ними до місцевого пляжу. Хвилюючись за дітей, свідок пішла за нею та побачила в дитячому візочку слабоалкогольні напої. Окрім цього, був випадок, коли вона прийшла додому та побачила незнайомого їй чоловіка, який знаходився зі [PERSON] в кімнаті, коли чоловік пішов, свідок побачила на підлозі шприц. Стверджує, що 19.09.2018р. [PERSON] перебувала в сильному алкогольному спянінні, поводила себе настільки агресивно, що вона, хвилюючись за своє життя та здоровя, не впускала відповідача до квартири. Крім того,\~в судовому\~засіданні представник\~органу опіки\~та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради [PERSON] зазначила, що мати відповідача [PERSON] неодноразово зверталась до органу опіки та піклування зі скаргами на свою доньку [PERSON], вказує на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а саме: зловживає алкогольними напоями, не забезпечує належного догляду за дитиною. Разом з тим, посилання відповідача на здійснення належного догляду за дитиною, суд оцінює критично, оскільки вони є голослівними та спростовуються поясненнями представника позивача, свідка та наданими письмовими доказами, які міститься в матеріалах справи в їх сукупності. Суд вважає, що доводи відповідача про наявність у останньої місця роботи свідчить про те, що остання намагається стати на шлях виправлення, однак цей факт не спростовує наявність загрози життю та здоровю малолітнього [PERSON] На підставі викладеного, оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, створює небезпеку життю та здоровю сина [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Покровської міської\~ради \~Дніпропетровської області\~до відповідача\~[PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. Згідно ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За змістом ч.2\~ст.166 СК України\~одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1\~ст.183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі\~1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.09.2018 року до повноліття дитини. Відповідно до ст..141 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved