Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.04.2008 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR05520182, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 48379,50 грн. на наступні цілі : 40500,00 грн. на купівлю автомобіля, 7879,50 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2015 року. Відповідач умови за вказаним договором належним чином не виконує. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 01.10.2013 р. року має заборгованість 30305 грн. 02 коп., яка складається з наступного: - 22848,08 грн. - заборгованість за кредитом; - 1344,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2117,68 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 2313,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов договору : - 250,00 грн. штраф ( фіксована частина), - 1431,19 грн. штраф (процентна складова). Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитно-заставним договором, що 23.04.2008 року Відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ВАЗ, модель: 2107030, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21703080096889, реєстраційний номер: АЕ0114СН, що належить на праві власності [PERSON] (49000, Днiпропетровська обл., м. Днiпропетровськ, вул. Рибінська, буд. 68, ІПН [NUMBER]). В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням. Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR05520182, згідно якого банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк до 22.04.2015 року включно у розмірі 48379,50 грн. на придбання автомобіля у сумі 40500 грн., та на сплату страхових платежів у сумі 2985,50 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 9,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом згідно графіку погашення. Періодом сплати вважати період з 23 по 27 число кожного місяця. Забезпеченням виконання умов даного договору є застава рухомого майна, а саме автомобіля марки ВАЗ, модель: 2107030, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21703080096889, реєстраційний номер: АЕ0114СН. Зі свого боку банк виконав зобовязання, передбачені кредитним договором та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 48379,50 грн., на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте позичальник не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Позивачем 12.08.2013 року в досудовому порядку надсилалась відповідачу вимога про погашення кредитної заборгованості, втім останній її проігнорував. Станом на 01.10.2013 року [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 30305,02 грн., яка складається з наступного: - 22848,08 грн. - заборгованість за кредитом; - 1344,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2117,68 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 2313,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов договору : - 250,00 грн. штраф ( фіксована частина), - 1431,19 грн. штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором, заперечень проти задоволення позовних вимог не надіслав, має значну суму заборгованості, в тому числі прострочену по сплаті кредиту та відсотків, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ВАЗ, модель: 2107030, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21703080096889, реєстраційний номер: АЕ0114СН, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR05520182 від 23.04.2008 р., станом на 01.10.2013 р. в розмірі 30305,02 грн, передавши в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у [PERSON] належного йому на праві власності легкового автомобілю марки ВАЗ, модель: 2107030, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21703080096889, реєстраційний номер: АЕ0114СН, комплекту ключів , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) легкового автомобіля марки ВАЗ, модель: 2107030, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА21703080096889, реєстраційний номер: АЕ0114СН, що належить на праві власності [PERSON] а також шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved