Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей Магдалинівської РДА перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , мати якого ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини. Мати дитини [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою [ADDRESS] у будинку з пічним опаленням загальною площею 40 кв. м та житловою площею 28 кв. м. Кількість кімнат - 2. Помешкання потребує ремонту. [PERSON] самоусунулася від виховання своєї малолітньої дитини. У липні 2019 р. вона звернулася до Служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації із заявою про тимчасове влаштування її малолітнього сина [PERSON] до будинку дитини у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. 05 липня 2019 р. розпорядженням голови РДА дитину влаштовано до закладу на повне державне утримання. За весь час перебування дитини у державному закладі мати дитини жодного разу не звернулася до Служби у справах дітей Магдалинівської РДА для повернення дитини на виховання та проживання в сім`ю, відвідувала сина всього двічі. За місцем свого проживання відповідач зарекомендувала себе негативно, з нею проводилися профілактичні бесіди стосовно належного виховання дітей, виконання батьківських обов`язків та покращення умов проживання в житловому будинку. На численні зауваження та рекомендації щодо мінімізації проблемних питань [PERSON] не реагувала та не змінювала свою поведінку. З викладеного вбачається, що відповідач фактично свідомо самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, тому опікунська рада виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не створила належні умови для належного життя та розвитку своєї дитини в родині. Тому звернулася до суду із вказаним позовом та прохає позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Ухвалою від 04 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причини неявки, про день та час розгляду сповіщена належним чином. Відзиву чи заперечення проти задоволення позовних вимог не надала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, у своїй письмовій заяві підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На підставі заяви позивача та наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, паспорт серія [NUMBER] , виданий 16 лютого 2012 р. Магдалинівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП [NUMBER] . (а. с. 4). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого 07 лютого 2017 р. Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, матір`ю записана відповідач [PERSON] . (а. с. 5). 30 квітня 2020 р. за вих. № 94 Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації вийшла з поданням до Голови Магдалинівської селищної ради Дробітька В.А. про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). 30 квітня 2020 р. за вих. № 93 складено Висновок служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказано, що на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , мати якого ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини. [PERSON] , [INFO] , мати дитини, проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , разом зі своїм співмешканцем [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] , записаний за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У липні місяці 2019 р. [PERSON] звернулася до служби у справах дітей з заявою про тимчасове влаштування її малолітнього сина [PERSON] до будинку дитини у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. 05 липня 2019 р. розпорядженням голови райдержадміністрації від 05 липня 2019 р. № Р-163/0/305-19 «Про влаштування малолітньої дитини до дитячого закладу» [PERSON] влаштовано до закладу «КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР») на повне державне утримання. Відповідно до інформації, наданої Комунальним закладом «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», громадянка [PERSON] за весь період перебування сина у закладі з 11 липня 2019 р. відвідувала двічі - 09 листопада 2019 р., 15 серпня 2019 р., цікавилася станом здоров`я дитини по телефону. За весь час перебування малолітньої дитини в державному закладі мати дитини, [PERSON] , жодного разу не звернулася до служби у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації для повернення дитини на виховання та проживання в сім`ю. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] самоусунулася від виховання та утримання свого малолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, не виявляє до дитини батьківської турботи та піклування, не надає будь-якої допомоги, не відвідує його в держаному закладі та взагалі не спілкується з ним, а саме ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Службою у справах дітей встановлено, що громадянка [PERSON] постійної роботи не має, проживає за рахунок тимчасових заробітків, схильна до вживання спиртних напоїв, часто без підстав залишає місце проживання і сім`ю та зникає у невідомому напрямку на досить тривалий час. Відповідно до інформаційної довідки, наданої Магдалинівським відділенням поліції, [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. Захищаючи права малолітнього [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо її малолітнього сина. (а. с. 7). На запит служби у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації від 10 лютого 2020 р. № 38 адміністрація комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» повідомляє, що громадянка [PERSON] , [INFO] , свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за весь період його перебування у нашому закладі з 11 липня 2019 р. по цей час відвідувала всього один раз - 09.11.2019 р. та один раз - 15.08.2019 р., цікавилася станом здоров`я дитини по телефону. З метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , прохають провести з матір`ю профілактичну бесіду щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків відносно сина. (а. с. 8). Розпорядженням № Р-163/0/305-19 від 05.07.2019 р. голови Магдалинівської районної державної адміністрації влаштовано малолітнього [PERSON] до дитячого закладу на строк до досягнення ним 4-річного віку. (а. с. 9). Інформаційною довідкою від 29 липня 2019 р. вих. № 50.1/3889 Магдалинівський ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] , до кримінальної відповідальності не притягувалася. Неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. На даний момент [PERSON] на обліках поліції не перебуває, скарг та звернень щодо її протиправної поведінки не надходило. (а. с. 10). У довідці-характеристиці № 275 від 25.05.2020 р. вказано, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] у цивільному шлюбі з [PERSON] , 1984 р. н., не працює, неодноразово залишала неповнолітнього сина [PERSON] (2015 р. н.) без догляду на тривалий час, участі у громадському житті не приймає, авторитетом односельців не користується, до виховання дітей відноситься безвідповідально. (а. с. 11). Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] вказує, що комісія провела обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] та встановлено, що [PERSON] проживає в будинку з пічним опаленням, загальна площа 40 кв. м, житлова площа 28 кв. м, кількість кімнат - 2. Для ведення особистого селянського господарства має город у розмірі - 0,29 соток, який засіяний ячменем. В підсобному господарстві не утримують нічого. Земельного паю немає. Проживає разом з співмешканцем [PERSON] , 1984 р. н., який на даний час не працює, та з сином [PERSON] , 2015 р. н. Зі слів співмешканця [PERSON] , [PERSON] протягом місяця вдома не проживає, місце знаходження невідомо. (а. с. 12). Довідка вих. № 274 від 25.05.2020 р., видана виконкомом Магдалинівської селищної ради старостинським округ № 1 Магдалинівського району Дніпропетровської області в тім, що [PERSON] , 1991 р. н., проживає без реєстрації [ADDRESS] . Склад сім`ї: співмешканець [PERSON] , 1984 р. н. (проживає без реєстрації), син [PERSON] , 2015 р. н. (проживає без реєстрації). (а. с. 13). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п. 16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи, як доказ винної поведінки відповідача по відношенню до малолітньої дитини, який проявився в небажанні відповідача виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання та виховання дитини, свідчать висновок служби у справах дітей, розпорядження голови РДА, інформаційна довідка та довідки-характеристики, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 р. у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до дитини: сина [PERSON] , [INFO] , не цікавляться його долею, участі у його вихованні та розвитку не приймає, матеріально сину не допомагає, дитина знаходиться на повному державному забезпеченні, тобто жодного контакту з ним не підтримують. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на спілкування з дитиною та її утримання чи виховання не робила, а навпаки свідомо не бажає цього, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої дитини. Зважаючи на те, що мати не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в її діях вбачається винна поведінка відносно сина, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останнім положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати сина, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved