Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись, що 27.12.2013 року він надав у борг відповідачу гроші в сумі 7500 гривень, строком повернення до 27.01.2014 року, що підтверджується договором позики від 27.12.2013 року. Також відповідачем була надана розписка в підтвердження вказаного факту. На сьогоднішній день відповідач ухиляється від повернення боргу. Оскільки відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, гроші не повернув, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 9900 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач вимоги уточнив, просив стягнути з відповідача 7500 грн. основної суми боргу, 2400 грн. штрафу за невиконання договору та судові витрати, а саме судового збору в розмірі 243,60 грн., вартість телеграми в сумі -69,12 грн., вартість оголошення в газеті в сумі 78 грн., а всього в розмірі 390,72 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав від позивача у власність гроші в сумі 7500 грн., строком повернення до 27.01.2014 року. Вказаний факт також підтверджується розпискою [PERSON] від 27.12.2013 року, яка знаходиться в матеріалах справи. У вказаний у термін і до теперішнього часу відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроеної суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.3 Договору позики, у разі неповернення коштів у строк, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов»язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто борг у розмірі 7500 грн. - основної суми боргу, 2400 грн. - штрафу за невиконання договору. Судові витрати, на загальну суму 390,72 грн. ( сума судового збору в розмірі 243,60 грн., вартість телеграми в сумі -69,12 грн., вартість оголошення в газеті в сумі 78 грн.) також мають бути стягнуті з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved