Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 842, 38 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов кредитного договору від 15.02.2006 року № 2709 відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 29.05.2018 року в сумі 16842,38 гривень. Оскільки як відповідач [PERSON] так і поручитель [PERSON] добровільно суму боргу не погашають , позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором та судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явилися, відзив на позов не надали, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи між КУ «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Запорізької обласної радита [PERSON] був укладений кредитний договір № 2709 від 15 лютого 2006 року , згідно умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 35 000 гривень для фінансування купівлі житлового будинку та реконструкції зі сплатою 3% річних строком до 01.06.2015 року (а.с.10-11). Вказаний договір було забезпечено договором поруки, укладеним між позивачем та [PERSON] 20 лютого 2006 року. Позивач виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору надавши кошти в розмірі 35 000 гривень, що підтверджено платіжними дорученнями (а.с.21,22). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала умови договору, через що , станом на 29.05.2018 року виникла заборгованість в сумі 16 842,38 гривень (а.с.7-9). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення від 09.09.2015 року, 17.04.2018 року вимога Комунальної установи «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Запорізької обласної ради про поверенння суми заборгованості , відповідачами залишена без задоволення (а.с.27,29). У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Таким чином, судом встановлено наявність між сторонами кредитних правовідносин, факт порушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] зобов»язань за договором та наявність заборгованості в сумі 16 842,38 гривень , через що позов слід задовольнити . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved