Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 28.08.2007 року між ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 199, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 29 485,54 доларів США на строк до 28.08.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % річних. Відповідно до умов договору позичальник зобовязувалася своєчасно, щомісячно сплачувати кредит , проценти та інші виплати в розмірах згідно графіку , однак, з 2009 року позичальник [PERSON]І перестала належним чином виконувати умови кредитного договору, станом на 04.05.2015 р. за нею рахується заборгованість в сумі 570 619,80 грн . В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 199 між ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] 28.07.2007 р. було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником [PERSON]. Оскільки позичальник [PERSON] не виконала свої зобовязання за кредитним договором, то позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 199 від 28.08.2007 р. в сумі 570 619,80 грн . В судове засідання представник позивача не з»явився, клопотання про участь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено судом без задоволення, з тексту клопотань вбачається, що банк підтримує позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій позов визнала частково, просила суд розглянути справу за її відсутності та зменшити розмір штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився, просив розглянути справу за його відсутності, у своїх письмових запереченнях просив відмовити позивачу у задоволенні позову в звязку з припиненням договору поруки. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 199 на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 29 485,54 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором для: - проведення розрахунків за Контрактом №5758 від 13.08.2007 року , укладеним між [PERSON] та ТОВ « Джерман Моторз», згідно якого позичальник набуває у власність транспортний засіб марки « Фольксваген Т5 Комбі»; - оплати витрат позичальника по договорах страхування. зазначених в п.2.1.2.1.-2.1.2.3 цього Договору , сплати комісії передбаченої п.2.3 цього договору. Відповідно до п.п.1.2,1.3,1.4,1.5 договору кредитні кошти надавалися терміном по 28 серпня 2013 року за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % річних та комісії за ведення та моніторинг кредитної справи в розмірі 0,19 процентів від суми кредиту, що становить 56,02 дол.США. Відповідно до п.2.5.1. позичальник зобов»язувалася щомісячно до дати, встановленої в графіку, наведеному в додатку № 1 до цього договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у графіку. Згідно п.4.5. договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 20,00% від суми неповерненого кредиту та\\або несплачених відсотків. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 199 між ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] 28.07.2007 р. було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель [PERSON] взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником [PERSON] З матеріалів справи також встановлено, що згідно договору застави від 28.08.2007 р. в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 199 від 28.08.2007 р. [PERSON] передала ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]» в заставу автомобіль « Фольксваген Транспорт» реєстраційний номер АІ 6881ВС. Судом встановлено, що 18.05.2010 року в звязку зі зміною найменування юридичної особи проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]», що є правонаступником щодо всіх прав та зобовязань ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]», дані про цю юридичну особу внесено до ЄДРПОУ . В судовому засіданні було встановлено, що з 2009 року [PERSON] належним чином не виконувала умов кредитного договору. Станом на 04.05.2015 р. за нею рахується заборгованість по даному кредитному договору в сумі 570 619,80 грн, з яких : - 14 091,10 дол.США заборгованість за кредитом; - 9 092,16 дол. США заборгованість за відсотками; - 11 762,86 грн заборгованість по комісії ; - 42 422,49 грн штраф за несвоєчасне погашення кредиту. Позивач розрахував суму заборгованості в національній валюті України по курсу НБУ на 22.04.2015 р. \\ 1 дол.США- 22,276179 грн\\ Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] посилався на те, що договір поруки, який є підставою для пред»явлення вимоги до поручителя, вважається припиненим. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Згідно з умовами кредитного договору п.1.2. позичальник мав повернути банку кредит в терміни, визначені у графіку повернення, але не пізніше 28 серпня 2013 року. А згідно п.4.1. договору поруки порука припиняється якщо кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобовзань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя, в інших випадках, передбачених чиним законодавством України. Отже, суд вважає, що банк мав право заявити вимоги до поручителя протягом одного року з дня настання строку виконання основного зобов»язання, тобто з 28.08.2013 р. З матеріалів справи встановлено, що банк повідомив поручителя про прострочку виконання основного зобов»язання 29.04.2015 р. \\ а.с. 7-8 \\ , а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 18.05.2015 р. Таким чином, суд прийшов до висновку, що поруку [PERSON] слід вважати припиненою, оскільки банком пропущено однорічний строк для пред»явлення вимог до поручителя . Отже, позов ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до поручителя [PERSON] є необгрунтованим. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає за можливе, в силу ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір штрафу до 10 329 грн.\\ 2 відсотка від суми основного боргу\\ При цьому суд враховував наявність, обставин, що мають істотне значення, а саме те, що відповідачка [PERSON] пенсіонерка, її щомісячний дохід становить 1230,94 грн , у 2014 році вона поховала свого чоловіка, за період дії кредитного договору гривня по відношенню до долара США девальвувала більш ніж у 4 рази, відповідачка сплатила в рахунок погашення кредиту 15 394,44 дол.США що є більш ніж половина тіла кредиту, та 7 591,14 дол. США відсотків за користування кредитом , що загалом складає 22 985,58 дол.США Таким чином, суд рахує за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 199 від 28.08.2007 р. в сумі 538 526, 31 грн , з яких : - 14 091,10 дол.США заборгованість за кредитом та 9 092,16 дол. США заборгованість за відсотками, разом 23 183,26 дол.США, що по курсу НБУ на 22.04.2015 р. становить 516 434,45 грн ; - 11 762,86 грн заборгованість по комісії ; - 10 329 грн штраф за несвоєчасне погашення кредиту з урахуванням його зменшення на підставі ч.3 ст.551 ЦК України. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 3 654 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial