Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.06.2000 є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.06.2017, на вказану квартиру накладено арешт, в зв'язку з наявними у 2004-2005 роках заборгованостями з житлово-комунальних послуг. В той же час, відповідно до довідки Путивльського РВ ДВС станом на 12.06.2017 у відділі відсутні на виконанні виконавчі документи щодо позивача. Посилаючись на ці обставини, просив припинити арешт на вказану квартиру, а витрати по справі покласти на нього. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю і просив справу слухати за відсутності його представника. Третя особа в судове засідання також не з'явилася, просила справу слухати за її відсутності, письмових заперечень проти позову не направила. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 05.06.2000, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.06.2017, 28.09.2005 Путивльською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Путивльської ДВС від 26.09.2005 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зареєстровано арешт квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] (а.с. 9). Постановою ДВС від 26.09.2005 серії АА № 960310 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в зв'язку з наявністю заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Путивльтеплоенерго» державним виконавцем накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. При цьому, як вбачається з Реєстру Путивльської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частини будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 2005 рік, відмітка про зняття або погашення арешту цієї квартири не значиться (а.с. 28, 29, 30-31). З рішень Путивльського районного суду Сумської області від 20.10.2004 та 14.09.2005 вбачається, що дійсно з [PERSON] на користь ТОВ «Путивльтеплоенерго» Путивльським районним судом Сумської області стягувалася заборгованість з оплати теплової енергії (а.с. 7, 8). В той же час, довідкою Путивльського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 12.06.2017 підтверджена та обставина, що згідно даних ЄДРВП та АСВП станом на 12.06.2017 у відділ відсутні на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON], [INFO], код [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Путивльським РВ УМВС України в Сумській області 30.07.2000, мешканця [ADDRESS] (а.с. 10). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Путивльтеплоенерго» ліквідоване без правонаступництва (а.с. 35-36). Крім того, наданими позивачем квитанціями підтверджені ті обставини, що заборгованість з оплати комунальних послуг по вказаній квартирі відсутня (а.с. 11-13). Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У відповідності до п.п. 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 2274/5 від 25.12.2008 (зі змінами) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для висновку про те, що таке визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Понесені позивачем судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне його клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved