Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-4), та просить поставити рішення, яким: 1.Встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року, в тому числі не проживав в цьому будинку разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та є таким, що фактично не прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та батька [PERSON] , померлого [INFO] . 2. Визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на наступне майно, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] : - на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - на Ѕ частину земельної ділянки площею 3.00 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала його матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №358; - на Ѕ частину земельної ділянки площею 3.00 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361, та яку після смерті [PERSON] успадкувала її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19 лютого 2003 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б., зареєстрованим в реєстрі за №666. 3. Визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на наступне майно, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] ; - на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - на земельну ділянку площею 2.80 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала його батькові [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №359; - на Ѕ частину земельної ділянки площею 3.00 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала його матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серіїї [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №358; - на Ѕ частину земельної ділянки площею 3.00 га, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361, та яку після смерті [PERSON] успадкувала його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19 лютого 2003 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б., зареєстрованим в реєстрі за №666. В обґрунтування вимог зазначає, що позивач [PERSON] та його брати [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та батька [PERSON] , який помер [INFO] . Його брат [PERSON] був зареєстрований на день смерті батьків в спадковому домоволодінні спільно з батьками за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживав в ньому з 2005 року, оскільки разом з дружиною і дітьми проживав в іншому будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] всю спадщину прийняли: він позивач, та батько [PERSON] у рівних частках як спадкоємці за законом першої черги. Після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] спадщину, що відкрилася після його смерті прийняв він, позивач. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, та рекомендовано звернутися до суду. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Відповідач Голицька сільська рада Болградського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.61). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.112, 119). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги визнали, та просили їх задовольнити у повному обсязі. Підтвердили обставини та доводи позивача, викладені в позовній заяві. А також пояснення позивача, надані ним в судовому засіданні. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Щодо встановлення юридичного факту. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною другою ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судовим розглядом встановлено, що згідно довідки Голицької сільської ради Болградського району Одеської області від 14.11.2018 року за №02-27/572, в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] : - на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в спадковому домоволодіння були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; - на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в спадковому домоволодіння були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . За повідомленням Голицької сільської ради Болградського району Одеської області за №02-27 від 12.11.2018 року, громадянин [PERSON] , 1979 року народження дійсно не проживає в домоволодіння батьків з 30.11.2004 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Довідкою за №02-27/631 від 12.11.2018 року Голицька сільська рада Болградського району Одеської області підтверджує, що [PERSON] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 25.12.2004 року за вищевказаною адресою, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] зі своєю сім`єю (а.с.25). Досліджені документи, є безумовним доказом того, що [PERSON] , 1979 року народження, зареєстрований за вищезазначеною адресою, але фактично не проживає в цьому домоволодінні з 2005 року по теперішний час. Тобто, суду доведено, що відповідач не прийняв спадщину після смерті своїх батьків, оскільки в дійсності не проживав з батьками на день їх смерті. Щодо визнання права власності в порядку спадкування. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2008 року [PERSON] та [PERSON] були власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у рівних частках, по Ѕ кожний, на підставі рішення виконавчого комітету Голицької сільської ради від 19.07.2007 року за №58 (а.с.14). Їх право власності також підтверджується реєстрацією в Комунальному підприємстві «Болградське бюро технічної інвентаризації (а.с.15). Крім того, кожний з них був власником земельних ділянок згідно державних актів на право приватної власності на землю. [INFO] померла [PERSON] , запис акту про смерть №8 від 15.02.1997 року, складений Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області, та видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] (а.с.82). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , складеного РАЦС с. Голиця Ново-Іванівського району Ізмаїльської області від 27.04.1941 року (а.с.84). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] в спадковому домоволодінні не хто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджується довідкою Голицької сільської ради Болградського району Одеської області № 58 від 2003 року (а.с.87). З матеріалів спадкової справи №103/03, надісланої Одеським державним нотаріальним архівом, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою від 19.03.2003 року до нотаріуса звернулася донька померлої [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , їй було видано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3.00 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.74-92). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , а саме: земельну ділянку площею 3.00 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області. [INFO] - померла [PERSON] , запис акту про смерть №5 від 29 січня 2008 року, складений Виконавчим комітетом Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, на підставі якого видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй : - 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 3.00 га., розташованої на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (Фермерського) господарства, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною Радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №358; - земельну ділянку площею 3.00 га., розташованої на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (Фермерського) господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною Радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361. Цю земельну ділянку померла успадкувала після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19 лютого 2003 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №666. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] в спадковому домоволодінні були зареєстровані та проживали: чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] (зареєстрований, але не проживав), син - [PERSON] , онучка - [PERSON] , онук - [PERSON] , що підтверджується довідкою Голицької сільської ради Болградського району Одеської області № 02-27/479 від 31.10.2018 року (а.с.22). Спадкоємцем за законом першої черги є: - її чоловік [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.12.1961 року (а.с.10); - її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Щодо сина [PERSON] , то судом встановлено, що він не прийняв спадщину, оскільки фактично з матір`ю не проживав. Син [PERSON] , то він також спадщину не прийняв, оскільки і не проживав і не був зареєстрований спільно з матір`ю в спадковому домоволодіння. Відповідачі, які є синами померлої, та спадкоємцями за законом першої черги в судовому засіданні підтвердили, що на спадщину, яка відкрилася після смерті матері, вони не претендують. З матеріалів спадкової справи наданої Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса від 21.01.2019 року звернувся: син померлої [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріуса з заявами не зверталися (а.с.97-109). Таким чином, всю спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] у рівних частках прийняли чоловік [PERSON] , та син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , запис акту про смерть №60 від 16.01.2015 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, на підставі якого видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на: - 3/4 ( Ѕ + 1/3) частки житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 2.80 га., розташованої га території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (Фермерського) господарства, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною Радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №359 ; - Ѕ частину земельної ділянки площею 3.00 га., розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (Фермерського) господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною Радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №358, яку померлий успадкував після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ; - [NUMBER] частину земельної ділянки площею 3.00 га., розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення селянського (Фермерського) господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1997 року Болградською районною Радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №361, яку померлий успадкував після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] в спадковому домоволодінні проживали і були зареєстровані: син - [PERSON] (зареєстрований, але не проживав), син - [PERSON] , онучка - [PERSON] , онук - [PERSON] , що підтверджується довідкою Голицької сільської ради Болградського району Одеської області № 02-27/480 від 31.10.2018 року (а.с.23). Спадкоємцем за законом першої черги є: - його син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Щодо сина [PERSON] , то судом встановлено, що він не прийняв спадщину, оскільки фактично з батьком не проживав. Син [PERSON] , то він також спадщину не прийняв, оскільки і не проживав і не був зареєстрований спільно з батьком в спадковому домоволодіння. Відповідачі, які є синами померлого, та спадкоємцями за законом першої черги в судовому засіданні підтвердили, що на спадщину, яка відкрилася після смерті батька, вони не претендують. За наявними матеріалами спадкової справи № 08/2019, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.50-60) вбачається, що позивач [PERSON] 21.01.2019 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька (а.с.53), Інші спадкоємці до нотаріуса з заявами не зверталися. Відділом у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.09.2018 року надано лист за №591/196-18 про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі по Одеської області становить - 31167.66 гривен/га (а.с.30). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст.1273 ч.1 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування на земельні ділянки та домоволодіння також підлягають задоволенню. Загалом, за таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в цілому є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved