Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 серпня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2013 року, відповідач є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: с.Рацеве, вул.Калантаївська,31 Чигиринського району. Згідно з усною домовленістю, розпискою про отримання грошей та договором купівлі-продажу, не посвідченого нотаріусом, відповідач продав йому вказане домоволодіння. Відповідно до розписки від 15.09.2013 року він сплатив за будинок кошти в сумі 30000 гривень. Також в розписці та договорі купівлі-продажу від 15.09.2013 року було зазначено, що [PERSON] зобовязується до січня 2015 року нотаріально переоформити даний будинок з надвірними спорудами, але до цього часу свій обов`язок не виконав. У зв`язку з цим просить визнати договір купівлі-продажу будинку, укладений 15.09.2013 року і не посвідчений нотаріально, дійсним та визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що він придбав у відповідача будинок в 2011 році, за який повністю розрахувався в 2013 році, і почав в ньому проживати. Однак будинок до цього часу належним чином не оформлений, оскільки допоки вони з відповідачем доходили згоди про його оформлення в нотаріуса, то закінчувався строк документації, необхідної для посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. У зв`язку з цим просить визнати договір купівлі-продажу будинку, укладений між ним та відповідачем, дійсним та визнати за ним право власності на даний будинок. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що будинок є його власністю, оскільки він отримав його у спадок від своєї матері. В 2011 році позивач почав проживати в даному будинку, а в 2013 році повністю за нього розрахувався і в цьому ж році вони уклали договір купівлі-продажу будинку, але оформити його продаж не змогли, оскільки, то нотаріуса не було на місці, то строк дії документів, необхідних для оформлення договору, закінчувався. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.658 ЦК України, право продажу майна належить власникові майна. Як встановлено судом і вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 79157078 від 30.01.2017 року, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с.Рацеве, вул.Калантаївська,31 Чигиринського району. Крім того в судовому засіданні встановлено та підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 15.09.2013 року, що між сторонами 15.09.2013 року було укладено договір купівлі-продажу, згідно до умов якого продавець, яким є відповідач, продав покупцю, тобто позивачу, вище вказане домоволодіння за 30000 гривень та зобов`язується оформити в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу цього будинку до січня 2015 року. Факт укладення договору купівлі-продажу будинку підтверджується також розпискою відповідача від 15.09.2013 року, в якій зазначено, що останній отримав від позивача за продаж будинку 30000 гривень і ніяких претензій до нього не має. Таким чином, між сторонами фактично було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору та укладено договір купівлі-продажу. А відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і зобов`язується сплатити за нього певну суму грошей. Судом встановлено, що позивач, як покупець, своє зобов`язання по договору купівлі-продажу виконав, прийнявши житловий будинок з господарськими спорудами та сплативши за нього суму оговорених коштів в повному обсязі, що слідує і з довідки № 163 від 18.01.2017 року, виданої Рацівською сільською радою Чигиринського району, де вказано, що позивач зареєстрований та проживає в даному будинку з 12 березня 2012 року, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вище вказаного договору купівлі-продажу. Виходячи з цього та оцінюючи докази в їх сукупності, суд у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України вважає можливим визнати договір купівлі-продажу будинку, укладеного між сторонами 15.09.2013 року дійсним, а також визнати за позивачем право власності на дане домоволодіння На підставі викладеного та,

Outcome: approved