Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської Ради. В обґрунтування позову зазначила, що з 22.02.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу в них є дитина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]. Син проживає разом з позивачкою. Батько дитини та її чоловік відповідач по справі, на даний час офіційно працює в Закритому Акціонерному Товаристві «Сєвєргазавтоматика», у звязку з чим тимчасово проживає на території Російської Федерації в Тюменській області м. Новий Уренгой. У звязку з проведенням на території Луганської та Донецької області АТО, вона разом з дитиною має намір виїхати до Російської Федерації до місця роботи та перебування батька дитини, оскільки перебування на цій території небезпечно та становить під загрозу життя їх дитини, однак це не можливо без згоди батька, оскільки дитина не досягла 16-річного віку. Батько дитини на цей час не може оформити на території України належним чином нотаріальний дозвіл на виїзд дитини за межі України, оскільки він знаходиться на території Російської Федерації. Оформити нотаріальний дозвіл на виїзд дитини за межі України в Російській Федерації батько також не має змоги, оскільки в нього відсутні оригінали документів необхідних для нотаріального оформлення дозволу. У звязку з чим та в інтересах малолітньої дитини, вона змушена звернутися до суду для вирішення питання щодо надання їй дозволу на тимчасовий виїзд сина [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та надання їй дозволу на оформлення докуменів для тимчасового виїзду або супроводу малолітнього [PERSON], [INFO], без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], за межі України до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи у відсутності її представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 25 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст. 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, постановою Кабінету міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31.03.1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 231 від 31.03.1995 року, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31.03.1995 року № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 зазначених Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 22.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 177353, виданого 22.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 81 від 22.02.2014 року. [PERSON] народився 12.11.2015 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 373857, виданого 15.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 883 від 15.11.2015 року. Відповідно до довідки ОСББ «Луч» № 95 від 27.01.2015 року [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, б. 12, кв. 57. Відповідно до трудового договору № 292/13 від 30.09.2013 року, додаткової угоди до трудового договору № 206/14 від 31.07.2014 року та довідки ЗАТ «Сєвєргазавтоматика» від 27.01.2015 року, відповідач дійсно офіційно працює в Закритому Акціонерному Товаристві «Сєвєргазавтоматика» та тимчасово проживає на території Російської Федерації в Тюменській області м. Новий Уренгой. Позивач [PERSON], посилається на те, що відповідач [PERSON] не має змоги на території України та Російської Федерації належним чином оформити нотаріально згоду на виїзд сина [PERSON] за кордон. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон. При цьому при розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та,

Outcome: approved