Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором, заборгованості за відсотками, штрафних санкцій та судових витрат, посилаючись на такі обставини. Між сторонами 02 жовтня 2007 року укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5000,0 під 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, втім позичальник не виконав умови договору, не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування коштами, внаслідок чого позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду. Ухвалою суду від 07 жовтня 2015 року здійснено заміну сторони відповідача у порядку процесуального правонаступництва у цивільній справі шляхом покладення всіх процесуальних прав та обовязків померлого [PERSON] у цій цивільній справі на залучену особу [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Між сторонами ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 02 жовтня 2007 року укладено кредитний договір б/н, що складається із заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком дії договору, що дорівнює строку дії картки. [PERSON] не виконані належним чином умови зазначеного договору, тобто не здійснювалось часткове погашення кредиту та не сплачувались відсотки, у звязку із чим у відповідача перед позивачем виникла значна за розмірами заборгованість. Згідно п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,0 гривень, а також пять відсотків від суми позову. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.02.2014 року складає 21675,56 гривень, з яких: ? заборгованість за кредитом 4995,5 гривень; ? заборгованість по процентах за користування кредитом 11424,70 гривень; ? заборгованість по комісії за користування кредитом 3747,0 гривень; ? штраф (фіксована частина) 500,0 гривень; ? штраф (процентна складова) 1008,36 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Додатково підлягає врахуванню судом те, що згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, спадкоємець боржника відповідає за його зобовязаннями лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається із довідки про склад сімї та реєстрацію у кв.№14 будинку №51 по вул. Новосельській в м. Одесі на час смерті позичальника разом з ним проживала [PERSON] Згідно з ч.3 ст. 1258 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно з відповіддю Першої Одеської державної нотаріальної контори інформація стосовно спадкової справи щодо [PERSON], померлого 07 квітня 2011 року, відсутня, тобто відповідачка, яка вважається такою, що прийняла спадщину, із заявою про відмову від неї до нотаріуса не зверталася. З огляду на наведене відповідачка має вважатися спадкоємицею майна [PERSON] За наведених обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими належним чином, та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат за сплачений судовий збір у сумі 243,60 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved