Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4541 від 22.08.2014 у розмірі 155000,13 грн. Підставою даного позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] зазначеного вище договору, забезпеченого порукою [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 25.07.2017 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що кредитний договір №4541 від 22.08.2014 є сфальсифікованим, і що грошові кошти за вказаним договором він не брав. Також послався на те, що договір поруки № 4541/1 фізично не міг бути підписаний поручителем [PERSON] 22.08.2014, оскільки [PERSON] у звязку з сімейними обставинами виїхав за кордон 22.06.2014, тобто за два місяці до такого ніби то підписання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 позивач та [PERSON] (далі Відповідач-1) уклали кредитний договір № 4541 (далі Договір), за умовами якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 100000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору становить 70 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання Відповідачем-1 кредиту та діє до повного виконання зобовязань. Того ж дня позивач, Відповідач-1 та [PERSON] (далі - Відповідач-2) уклали договір поруки № 4541/1 (далі Договір поруки), відповідно до якого Відповідач-2 взяв на себе зобовязання відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Відповідачем-1 зобовязання за кредитним договором № 4541 від 22.08.2014. Згідно Листа-Повідомлення позивача, відповідачі були ознайомлені з наслідками невиконання умов кредитного договору. Відповідно до видаткового касового ордеру від 22.08.2014, Відповідач-1 отримав основну суму кредиту за Договором у розмірі 100000,00 грн. За згодою сторін згідно п. 3.3 Договору до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобовязався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу сума кредиту, що передбачено п.3.5 Договору. Відповідно до п. п. 3.7, 3.8 Договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит може за рішенням Кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитором з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140 % річних від суми залишку кредиту. Згідно п. 5.1.3. Договору Відповідач-1 зобовязався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості з 13.04.2016 по 16.05.2017, станом на 16.05.2017 сума заборгованості за Договором становить 155000,13 грн, з яких 2901,00 грн - заборгованість зі сплати основного боргу; 152099,13 грн - заборгованість зі сплати процентів. При складанні Договору поруки Відповідач-2 був попереджений про солідарну відповідальність з Відповідачем-1, яку він несе в разі неналежного виконання умов Договору, та повідомлено істотні умови Договору. Згідно п. 2.1. Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. В п. 2.2. Договору поруки зазначено, що якщо боржник не в змозі вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з кредитним договором боржник письмово повідомляє про це поручителя та кредитора не пізніше ніж за три дні до моменту настання строку платежу. Відповідно до п. 2.4 Договору поруки якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредитору, боржник зобовязується повідомляти поручителя про прострочення платежу. Згідно п. 2.5 Договору поруки поручитель зобовязується протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення боржника згідно з п. 2.4. даного договору виплатити несплачену боржником суму кредиту. Згідно п. 3.1 Договору поруки поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п. 3.1.1. Договору поруки поручитель дає згоду на зміну розміру процентної ставки за основним зобовязанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення та укладення окремої угоди. Дана умова договору є результатом домовленості кредитора і поручителя, а отже, поручитель розуміє покладену на нього відповідальність та дає згоду на зміну основного зобовязання та строків виконання за зобовязаннями боржника. Пунктом 3.2 Договору поруки передбачено, що солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не предявить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. Як було встановлено п.4.1, п. 4.2., п.5.2 Договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не предявить вимоги до поручителя. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4541 від 22.08.2014 останнє повернення суми кредиту позичальником [PERSON] було здійснено 31.01.2015, процентів 30.09.2015. Кредитні кошти були надані Відповідачу-1 строком на 24 фактичних місяці, тобто до 22.08.2016. Відповідно до графіку платежів останній платіж по поверненню кредиту Відповідач-1 повинен був здійснити 22.08.2016, а до суду з даним позовом позивач звернувся 17.05.2017, тобто в межах строку, Вказана практика викладена у правовій позиції Верховного Суду України у постанові № 6-18цс16 від 03 лютого 2016 року, згідно якої, коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у звязку з порушенням Відповідачем-1 умов кредитного договору, Відповідач-2 як фінансовий поручитель відповідно до умов Договору поруки №4541/1, має відповідати за зобовязаннями боржника за кредитним договором № 4541 від 22.08.2014 Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як ці вимоги законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України. Суд не приймає посилання відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] не міг 22.08.2014 підписати договір поруки № 4541/1, а також на те, що кредитний договір № 4541 є сфальсифікованим, оскільки належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідач не надав. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved