Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Кредитної спілки «Громада» про захист прав споживача фінансових послуг, про стягнення суми вкладів та заборгованості по відсотках, посилаючись на те, що 05.07.2018 р. між ним та КС «Громада» був укладений договір №1411 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення строком до 05.08.2020 р. та договір №3085 від04.11.2019 року про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення строком до 04.08.2020 року. За умовами договору №1411 вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити процентів на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник вніс грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 11000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 23,5% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. За умовами договору №3085вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити процентів на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник вніс грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 130000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка фіксована. 04.08.2020 року та 05.08.2020 року строк дії договорів №3085та №1411 вкладу закінчився та він звернулась до відповідача за поверненням вкладу, протейому повідомлено, що повернення відбудеться найближчим часом. На час звернення до суду з відповідним позовом відповідач не повернув належні йому грошові кошти, в результаті чого станом на 17.08.2020 рокузаборгованість відповідача за договором №1411 від 05.07.2018 р. складає в загальній сумі 22256 грн. до якої входить 11000 грн. - заборгованість за вкладом;5365 грн. - заборгованість по процентам;5891 грн. пені, а також за договором №3085 від 04.11.2019р. яка складає в загальній сумі 218827 грн. до якої входить 130000 грн. - заборгованість за вкладом;27430 грн. - заборгованість по процентам; 61397 грн. пені. У зв`язку із наведеним просить стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого вкладу за договором №1411в загальній сумі22256грн. та за договором №3085 в загальній сумі218827грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Ухвалою суду від 25.08.2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги позивача передчасними, такими що не враховують існуючу складну скрутну ситуацію і вимоги чинного законодавства, зокрема вимогист.617 ЦК Українив частині звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили у зв`язку із запровадженням карантину, тобто наявністю форс-мажору. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження викладеного та на спростування обставин справи, в зв`язку з чим просив не враховувати вказаний відзив при ухваленні рішення. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2статті 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2018 р. між [PERSON] та КС «Громада» був укладений договір №1411 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 25 (двадцять п`ять) місяців. Днем початку строку дії є 05.07.2018 р. Днем закінчення строку дії договору 05.08.2020 р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 11000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 23,5% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу [PERSON] внесені грошові кошти в сумі 30000,00грн., що відповідачем не заперечується. 04.11.2019р. між [PERSON] та КС «Громада» був укладений договір №3085 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з можливістю до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком 9 (дев`ять) місяців. Днем початку строку дії є 04.11.2019 р. Днем закінчення строку дії договору 04.08.2020 р. Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1., 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 130000 грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу [PERSON] внесені грошові кошти в сумі 130000,00грн., що відповідачем не заперечується. Строк дії договорів вкладу закінчився та він усно повідомив про намір повернути належні йому грошові кошти та відсотки за вказаним вкладом. На час звернення до суду з відповідним позовом відповідач не повернув належні позивачу грошові кошти. Відповіднезвернення відповідач залишив без відповіді та без задоволення. Відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першійстатті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки»). Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки»визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомоїстатті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.1. договорів у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі - «порушення договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору. Відповідно до п. 4.1. договорів остання несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства України. За змістом статей524,533-535,625 ЦК Українигрошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2ст. 625 ЦК Українипередбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ізст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 5ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визнано у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 753/4351/17 (провадження №61-12603св18) аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що вкладник за договором банківського вкладу (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем і несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятоюстатті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені в розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, який в силу ст. 360-7ЦПК Україниє обов`язком для всіх судів, за змістом ч. 2ст. 625 ЦК Українинарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до статей1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбаченийстаттею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Як передбачено частиною 1статті 625ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 3ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування вкладом станом на 17.08.2020 року, заборгованості за вкладом, пені за прострочення повернення внеску та сплати відсотків, є обґрунтованими. Перевірячи розрахунок позивача щодо нарахування трьох відсотків річних, суд встановив, що його виконано невірно та наводить власний розрахунок за договором №1411: 3% річних: за період з 05.08.2020 р.- 17.08.2020 р.(11000 грн. * 0,03 * 12 днів / 365 днів = 114 грн. 47коп.), та за договором №3085: 3% річних: за період з 04.08.2020 р.- 17.08.2020 р.(130000 грн. * 0,03 * 13 днів / 365 днів = 138 грн. 90коп.). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором №1411 від 05.07.2018 р. яка складається в загальній сумі 16479 грн. 47 коп. до якої входить 11000 грн. - заборгованість за вкладом;5365 грн. - заборгованість по процентам; 114 грн. 47 коп. пені, а також заборгованість за договором №3085 від 04.11.2019р. яка складається в загальній сумі 157568 грн. 90 коп. до якої входить 130000 грн. - заборгованість за вкладом; 27430 грн. - заборгованість по процентам; 138 грн. 90 коп. пені. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно достатті 611 ЦК Україниморальна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, виходячи з приписів законодавства та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, ні укладеними між сторонами договорами ні законом не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення фінансовою установою прав вкладника на отримання вкладу та відсотків за ним.. Крім того, на думку суду, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, а також не доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням відповідача щодо неповернення позивачу усієї суми вкладу та відсотків і виникненням у позивача страждань. Частиною 1ст. 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК Українипередбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормамист. 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем в сумі 16479 грн. 47 коп. за договором №1411 від 05.07.2018 року та в сумі 157568 грн. 90 коп. за договором №3085 від 04.11.2019 року. Доводи представника відповідача щодо відмови позивачу в задоволенні вимог, оскільки в силу вимогст. 617 ЦК України, відповідач Кредитна спілка «Громада» звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання в наслідок випадку або непереборної сили у зв`язку із запровадженням карантину, не приймаються судом до уваги, оскільки представником відповідача не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цього. Оскільки [PERSON] як споживач, звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно дост. 141 ЦПК Українистягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 724грн.99 коп.

Outcome: partial