Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 05.05.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 396. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з нею, та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя,внаслідок чого виникали постійні суперечки. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Крім того, прохає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Салій». Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ВЛ № 142310,виданого відділом реєстрації громадянського стану Лозівського міського управління,27.11.2001 року(а.с. 4). Як зазначив позивач у своєму позові, подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Подружні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з позивачем, та будуть проживати з ним після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved