Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість з погашення кредиту у розмірі 7123,63 грн., пені в розмірі 2847,71 грн., а всього 9971,34 грн., та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2001 року між регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] укладено кредитну угоду №2110200100151. Згідно з Додатковою угодою № 2 від 28.11.2005 року до кредитної угоди, пунктом 1 передбачено, що «У звязку із внесенням змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року № 584 «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 року № 592 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України з питань забезпечення молоді житлом», Сторони дійшли згоди внести зміни і доповнення до кредитної угоди від 12.04.2002 року № 2104200200192, а саме: назву «Херсонське регіональне відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву» в тексті угоди змінити на «Херсонське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» . (далі - регіональне управління Держмолодьжитла). Згідно з п.1.1 кредитної угоди, відповідно до Положення про порядок надання довготермінових пільгових кредитів на будівництво житла молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла від 29.05.2001 року № 584, регіональне управління Держмолодьжитла від імені Держави надав Позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 52654,50 грн. терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди на будівництво житла загальною площею 60,07 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди (п.1.1. кредитної угоди). Відповідно до платіжних доручень № 82 від 05.10.2001 року, № 82 від 12.12.2001 року, № 85 від 27.09.2002 року, на рахунок позичальника регіональним управління Держмолодьжитла було перераховано 52654,50 грн., тобто сума, яку взяв у кредит Відповідач. Згідно п. 1.3 кредитної угоди протягом терміну, встановленого в п. 1.1. кредитної угоди, Позичальник зобовязується вносити суму коштів, що визначається у розрахунку погашення кредиту, а також відсотки за користування кредитом, відповідно до п. 2.5 - 2.7 цього Договору, до повного виконання зобовязань за цим Договором на рахунок регіонального управління Держмолодьжитла. Згідно п.2.7. кредитного договору плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 3% відсотків річних суми зобовязань за кредитом. Однак, Позичальник [PERSON] має дитину, що звільняє його від сплати відсотків за користування кредитом. Згідно п. 4.3. кредитного договору регіональне управління Фонду має право вимагати від Позичальника сплати заборгованості за кредитною угодою, нарахованих за користування кредитом відсотків, а також пені у разі її нарахування. При цьому встановлюється така черговість погашення боргу: пеня, прострочені відсотки, відсотки за користування кредитом, прострочені платежі, та основний платіж з погашення кредиту. Пунктом 5.2.1 кредитної угоди передбачено, що у кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з Додатком № 2 до цієї угоди щомісячного платежу до останнього дня звітного місяця у період виконання зобовязань за цим Договором, Позичальник сплачує на рахунок регіонального управління Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, яка нараховується від суми несплаченого щоквартального платежу. Відповідно до п. 1.3. Додаткового договору № 3 від 10.09.2014 року до п. 1.3. кредитного договору, «протягом терміну, встановленого у п.1.1 кредитної угоди, Позичальник зобовязується внести суму коштів, що визначається у розрахунку погашення кредиту (додаток 2), до повного виконання зобовязань за кредитною угодою на рахунок Фонду у банку-агенті. Відповідач [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та станом на 31.03.2018 року має заборгованість з погашення кредиту в сумі 7819,57 грн., та пеню в сумі 2847,71 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 2 статті 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання за укладеним між сторонами договорами виконав належним чином. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, порушує вимоги умов Договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1684 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved