Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2619/0308/88-007, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 150 000 доларів США, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит і сплатити проценти за користування грошима у відповідності до умов договору. Банк виконав свої зобовязання, а позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобовязання. Станом на 10.06.2013 року заборгованість за кредитним договором становить: за кредитом - 150 820,83 доларів США, за процентами - 21 926,63 доларів США, пеня 10 870,25 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №2619/0308/88-007-Z-1, за яким остання передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступив компанії свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по укладеному з [PERSON] кредитному договору. В цей же день 28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за договором факторингу відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зокрема, по договору з [PERSON] Оскільки боржником було порушено умови кредитного договору, боржнику та [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка не була виконана. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 1 467 656 гривень 36 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідачки та третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2619/0308/88-007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 150 000 доларів США на строк з 25.03.2008 року по 25.03.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних (т.1 а.с.27-29-копія договору з додатками). Погашення заборгованості за кредитом відбувається відповідно до графіку, який є додатком №1 до договору (пункт 3.1 договору). Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або процентами позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. 22.02.2011 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року (т.2 а.с.205-214), яким кредитний договір викладено у новій редакції. Згідно з пунктом 3.1 договору погашення заборгованості за кредитним договором відбувається шляхом здійснення фіксованих платежів у чітко встановлений термін. Відповідно до п. 8.1 договору за порушення терміну сплати ануїтентних платежів позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. 22.02.2011 року також між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року (т.2 а.с.215-217), яким було визначено розмір заборгованості. 10.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року (т.2 а.с.217), яким було викладено пункт 1.3 в новій редакції. 25.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] укладено іпотечний договір №2619/0308/88-007-Z-1, за умовами якого [PERSON] на забезпечення виконання кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року та додаткових угод до нього передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Квартира має загальну площу 155,0 кв.м., житлову площу 98,90 кв.м. і складається з чотирьох кімнат. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №718(т.1 а.с.36-37-копія договору). 22.02.2011 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до іпотечного договору №2619/0308/88-007-Z-1 від 25.03.2008 року (т.2 а.с.239-242). Позивач виконав взяті на себе зобов»язання за кредитним договором, надавши [PERSON] С.В. кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 25.03.2008 року та випискою по особовому рахунку (т.2 а.с.8, 9-11). Позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору, допустила заборгованість. Станом на 10.08.2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає: 150 820 доларів США 83 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 1 205 510 гривень 90 копійок, - заборгованість по кредиту; 21 926 доларів США 63 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 175 259 гривень 55 копійок, - заборгованість за відсотками; 10 870 доларів США 25 центів, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 86 885 гривень 91 копійка, - пеня (т.1 а.с.64-розрахунок заборгованості). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступив товариству свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених у реєстрі, зокрема, по кредитному договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, укладеному з [PERSON]А.(т.2 а.с.121-166). Також 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1, в тому числі за іпотечним договором, укладеним з [PERSON] Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №6970 (т.2 а.с.218-222). В цей же день 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого компанія відступила товариству свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених у реєстрі, зокрема, по кредитному договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, укладеному з [PERSON]А.(т.2 а.с.168-198). 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1, в тому числі за іпотечним договором, укладеним з [PERSON] Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2187 (т.2 а.с.114-120). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, заборгованість не сплатила. 18.06.2013 року відповідачці та боржнику ТОВ «Кредитні ініціативи» було направлено повідомлення з вимогою погасити заборгованість в повному обсязі, в якому повідомлено про те, що в разі невиконання вимоги буде розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с.40-41). Однак, заборгованість за кредитним договором не сплачена й до цього часу. Представник відповідачки просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені, оскільки пеня нарахована за період з 25.03.2008 року по 10.06.2013 року. З наданого позивачем розрахунку (т.1а.с.64) вбачається, що пеня нарахована за період з 25.03.2008 року по 28.11.2012 року в розмірі 9 086,65 доларів США, а також за період з 28.11.2012 року по 10.06.2013 року в розмірі 1 783,60 доларів США. Відповідно до п.8.5 кредитного договору сторони домовились, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають з цього договору, встановлюється тривалістю три роки. З позовом до суду позивач звернувся 15.07.2013 року, а тому відповідно до умов договору пеню слід нараховувати з 16.07.2010 року. З огляду на те, що пеня нарахована за період з 25.03.2008 року по 10.06.2013 року, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність до вимог про заборгованість за пенею. Оскільки позивач надав розрахунок пені за період з 25.03.2008 року по 28.11.2012 року однією сумою у 9 086,65 доларів США, суд позбавлений можливості визначити заборгованість за пенею з 16.07.2010 року. А тому суд вважає за можливе визначити заборгованість за пенею за період з 28.11.2012 року по 10.06.2013 року в розмірі 1 783,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 14 256 гривень 31 копійку. Отже, станом на 10.08.2013 року сума заборгованості за кредитним договором складає: 150 820 доларів США 83 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 1 205 510 гривень 90 копійок, - заборгованість по кредиту; 21 926 доларів США 63 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 175 259 гривень 55 копійок, - заборгованість за відсотками; 1 783 долари США 60 центів, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 14 256 гривень 31 копійка, - пеня. Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо на день, визначений основним зобовязанням, позичальник не поверне іпотекодержателю суму кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або пеню або іншу заборгованість та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та цим договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобовязання (як основного боргу так і процентів за ним). Пунктом 10.4 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно з положеннями ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже, оскільки боржник [PERSON]А не здійснювала платежі за кредитним договором, допустила заборгованість, на вимогу банку ані вона, ані іпотекодавець - відповідачка не погасили заборгованість за кредитним договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки. З цих підстав позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі наведеного ст.ст. 525, 526, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 33, 39 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial