Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що [PERSON] знаходився у шлюбі з [PERSON] з 26.05.2007 року по 26.01.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] 23.10.2009 р. н. Після розлучення [PERSON] перешкоджає йому в спілкуванні та побаченнях с дитиною, а саме не дає йому спілкуватися, побачення дозволяє не більше 3 годин на тиждень тільки в її присутності і в тих місцях де тільки відповідачка вважає за потрібним. Не дозволяє йому приводити дитину додому та ігнорує бажання його батьків бачити дитину. Аліменти позивач сплачує постійно без перешкод, при коротких побаченнях с дитиною поведінка що до дитина адекватна. Має рішення Служби у справах дітей, про побачення з дитиною кожну суботу з 10 00 до 17 00 години. Також має жалобу в Службу у справах дітей яка була розглянута. Прохає суд винести рішення яким зобов’язати [PERSON] усунути перешкоджання в побаченнях з сином [PERSON] [INFO], та встановити час побачення та вільне спілкування для виховання дитини: регулярні самостійні побачення кожну суботу з 9-00 по 18-00 години, без присутності [PERSON]. Дозволити залишати на ніч дитину по її бажанню. Також прохає дозволу провідувати дитину по місцю її проживання коли немає можливості самостійних побачень (коли дитина хворіє, дуже погана погода то що), а також стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить суд зобов’язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини та вільному спілкуванні з сином, зобов’язати відповідачку надавати йому можливість виконувати свої батьківські обов’язки та визначити час спілкування з дитиною. Відповідачка позов визнала частково. Зазначила, що Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 року за №170 «Про визначення способу участі у вихованні неповнолітньої та малолітнього» вона виконувала до того часу, поки її син, [PERSON], після побачень з батьком [PERSON] не став вести себе неадекватно (знервовано), погано став спати ночами, став кричати на неї, що зі слів тата його погано вдягає, а гарний одяг ховає. Вона була змушена звернутися до невропатолога, який після обстеження поставив діагноз «Невроз нав’язливих рухів». Вони пройшли перший курс лікування, але необхідно його продовжувати. Тому вона стала наполягати, щоб при зустрічі батька з сином вона була присутня. Коли на таку зустріч приходили батьки колишнього чоловіка, то вона не заперечувала. Позивач має емоційно неврівноважений, «взривний» характер, у її присутності та сина позивач дозволяв собі ображати різними нецензурними словами моїх батьків, її; часто штовхав її в груди, тягав за волосся, за вухо, бив по щоці. Неодноразово звертався без всяких підстав до Сумського міського відділення УМВС України в Сумській області зі скаргами на її батька, що він б’є свого внука [PERSON], вимагає від [PERSON] гроші, перешкоджає йому у побаченнях із сином. ЇЇ синові лише п’ять років, тому вона не може погодитися з тим, щоб син залишався ночувати у батька і тим більше, що через свій малолітній неповнолітній вік він неправомірний у самостійному вирішенні де, коли та з ким ночувати. На сьогодні вона проживає разом зі своїми батьками, про яких у [PERSON] погана думка. [PERSON] в телефонному режимі неодноразово погрожував її батьку, що заріже його, поламає йому ребра, наб’є обличчя й т.д. На останньому побаченні батька з сином (18 жовтня 2014 року) [PERSON] через п’ятирічного свого сина передавав усне вітання її батьку (ці слова були в нецензурній формі) та погрожував, що у випадку зустрічі з його дідом, він учинить бійку, позбавить діда волі, тобто посадить до в’язниці. Потім у той же день колишній чоловік телефонував їй та просив пробачення за свою поведінку. Після такої зустрічі у сина піднялася висока температура, декілька ночей підряд він дуже погано спав (кричав під час сну). Тому вона не може погодитися, щоб колишній чоловік приходив до них додому, через таке його відношення до її батьків, її особисто та до свого сина. Так як вона не перешкоджає у спілкуванні батька з сином, тому заперечує у стягненні з неї судових витрат. Прохає суд дозволити [PERSON] приймати участь у вихованні малолітнього неповнолітнього сина [PERSON] 23.10.2009 р. н. у формі побачень з дитиною, а саме кожної суботи місяця з 9.00 години до 13.00 години в присутності матері [PERSON], з урахуванням стану здоров’я дитини та інших обставин, що мають істотне значення. З Рішенням Служби у справах дітей Сумської міської ради згодна. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні пояснила, що малолітній [PERSON]. [INFO] після розлучення батьків залишився проживати разом з матір'ю за місцем її реєстрації: м. Суми вул. Ковпака.73/80. На даний час проживають за адресою: с. Шевченкове. вул. Сумська, б. 7. Зі слів батька малолітньої дитини, [PERSON], під час обстеження його умов проживання, з'ясовано, що мати перешкоджає йому спілкування з сином. А саме, часи визначені рішенням виконавчого комітету від 15.04.2014 року №170 не в повній мірі відповідають його інтересам. Maє бажання збільшити часи зустрічей до 18-00 і без присутності матері, спілкуватися в місцях зручних для нього, дитини, у нього вдома, у його батьків. Бажає залишатися з сином наодинці. Читати йому казки, гратися іграшками, які він придбав для сина. Він знає чим любить бавитися син. Батько стверджує, що йому невідомо у якому дитячому садочку знаходиться дитина, не дають спілкуватися по телефону, коли він телефонує сину. Батьку сам малолітній [PERSON] показував, у якому дитячому садочку він перебуває. Є конфлікт між ним та батьками матері дитини. Умови проживання у батька задовільні. При спільному житті проживали за даною адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження умов проживання малолітнього [PERSON], за адресою: с. Шевченкове, вул. Сумська.7. з’ясовано, мати, [PERSON], разом з дитиною переїхала проживати до своїх батьків за вище вказаною адресою. Однією з причин була хвороба малолітнього [PERSON]. [PERSON] із народження перебуває на диспансерному обліку, потребує постійного догляду з боку дорослих, лікарів. Дитина потребує спокою, рівноваги, не повинен порушуватися режим дня, харчування та обставин які мають істотне значення. Дана інформація знаходиться в медичній карті дитини. Батьку ніхто не забороняє і не перешкоджає спілкування з дитиною. Але з огляду на хворобу дитини, він повинен бути під наглядом матері. Між батьком та рідними матері існують непорозуміння. При спілкуванні з хлопчиком встановлено, що він розвивається відповідно до віку: знає багато віршів, із задоволенням їх читав, має багато розвиваючих іграшок (розмовляюча абетка, пазли, рухливі іграшки), якими бавиться із задоволенням. Хлопчик потребує до себе постійної уваги і цінує те, що з ним підтримують розмову, його гру, цікавляться його успіхами тощо. Для хлопчика створені належні умови для проживання і розвитку (приватний будинок із усіма зручностями. З кімнати, у користуванні дитини своя кімната). Він розповідав про розмову по телефону з батьком, зустріч з ним, про подарунки, які подарував батько та подарує. При спілкуванні і на вигляд у дитини є ознаки вади. Зважаючи на вище зазначене [PERSON] і її батьки не заперечують проти спілкування батька з сином, але тільки в присутності матері дитини. З огляду на вимоги позову, інформацію, отриману службою у справах дітей під час підготовки висновку та враховуючи вік та стан здоров’я дитини служба у справах дітей вважає за доцільне визначити часи спілкування [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] кожної суботи, з 10-00 до 17-00 години у присутності матері [PERSON] не порушуючи режиму дня, харчування та інших обставин, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника 3-ої особи, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач і відповідачка мають сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний позивач (а.с. 4). Відповідачка на даний час не оспорює батьківства позивача по відношенню до свого сина. Позивач з відповідачкою проживають за різними адресами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014р. №170 визначено способи участі позивача [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, відповідачкою [PERSON], у формі систематичних побачень з дитиною кожної суботи місяця з 10-00 год. до 17-00 год., з урахуванням стану здоров’я дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.4а). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно із ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності з вимогами ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи не обхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у винятком ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалися з батьками всупереч їх бажанню. Крім того, згідно із ст.ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. В частинах 4,5,6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказано спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору та суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку служби у справах дітей Сумської міської ради враховуючи вік та стан здоров’я дитини вважають за доцільне визначити часи спілкування на участь [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] кожної суботи з 10-00 до 17-00 години у присутності матері [PERSON] не порушуючи режиму дня, харчування та інших обставин, що мають істотне значення. Суд погоджується із запропонованим Службою у справах дітей Сумської міської ради варіантом визначення часу та місця спілкування з дитиною (з урахуванням роз’яснень, викладених у листі Служби у справах дітей Сумської міської ради від 12.08.2014р. №2031), оскільки позивач без присутності матері не зможе самостійно доглянути дитину, забезпечити її відповідним харчуванням і дотриманням розпорядку дня, тому на думку суду позивач повинен спілкуватись з дитиною з участю матері під час прогулянок. Такий спосіб визначення часу та місця спілкування з дитиною буде повністю відповідати інтересам самої дитини і не буде перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Також, оскільки судом достовірно встановлено з пояснень сторін, що між батьками дитини постійно виникають конфліктні ситуації, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає не доцільним обумовлення побачень за місцем проживання батька дитини. У подальшому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з питань як на збільшення часу, так і зміни місця зустрічей та спільний відпочинок з дитиною, враховуючи і думку дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки порушення прав позивача з боку відповідача не встановлено, тому судові витрати з відповідачки на користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: partial