Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що в лютому 2015 року йому стало відомо про укладення 22.05.2008 року його дружиною [PERSON] Договору поруки № 6432902 за яким вона поручилася перед ПАТ «Перший український міжнародний банк» за повернення [PERSON] кредитних коштів. Позивач просив суд визнати даний договір поруки від 22.05.2008 року недійсним на підставі ст. 65 СК України, так як його дружина [PERSON] не повідомила про укладення Договору поруки та даний договір не є дрібним побутовим. Представник позивача згідно довіреності в справі, підтримав позов. Відповідач [PERSON] позов визнала. Представник відповідача ПАТ «Перший український міжнародний банк» не направив до суду свого представника, подали письмово викладені заперечення на позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 22.05.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 6432902 за яким [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань щодо вчасного та належного виконання умов кредитного договору по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом (а.с.3-7). Встановлено, що позивач та [PERSON] перебувають в шлюбі з 20.05.1979 року (а.с.13). Відповідач [PERSON] суду пояснила, що не поставила до відома свого чоловіка, що поручається за виконання їх донькою [PERSON] кредитного договору, а тому на даний час слід визнати Договір поруки недійсним. Відмовляючи в позові, суд виходить з наступного. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, в силу принципу свободи договору [PERSON] уклала з ПАТ «Перший український міжнародний банк» договір поруки. Є безпідставним посилання позивача на положення ст. 65 СК України та вважати договір поруки недійсним. Так, згідно ч.2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави\\іпотеки іншим із подружжя суди мають виходи з такого. Положення статті 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Порука є способом забезпечення виконання зобовязання (ст. 553 ЦК України), договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. Отже, позовні вимоги є неаргументовані та безпідставні, оскільки спірним Договром поруки жодне спільне майно подружжя [PERSON] не передавалося банку в забезпечення кредитного договору, та даний спірний договір поруки не створив жодних обовязків для позивача, а тому твердження позивача є припущеннями і його особистим баченням природи укладення договору поруки та трактування ст. 65 СК України. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляд у даної справи.

Outcome: dismissed