Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію в обґрунтування якого зазначив, що АТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги з централізованого опалення. Між відповідачем та позивачем існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання. За весь час користування послугами з ЦО до АТ «Херсонська ТЕЦ» від відповідача не надходила вимога про розірвання даного договору, що свідчить про його визнання. Позивачем було встановлено, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не вносить плату за надані їй послуги з ЦО, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з липня 2002 року по березень 2020 рік у розмірі 41593,46грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості в розмірі 41593,46грн. та судові витрати в розмірі 2102,00грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, оскільки період з липня 2002 року по березень 2020 року виходить за межі строку позовної давності та відповідачем частково сплачувались послуги, заборгованість має обраховуватись з січня 2017 року. Крім того вказала, що заборгованість відповідача розраховувалась виходячи із опалювальної площі 50,16кв.м., однак позивачем не долучено жодних документів, які б свідчили про саме таку опалювальну площу у відповідача. Тому вважають, що позивач безпідставно завищує розмір опалювальної площі, і як наслідок, суму до сплати за надані послуги. Просила в задоволені позовних вимог відмовити та застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.07.2002 року по 31.03.2020 року складає 41593 грн. 46 коп. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Відповідно до ч.1 ст.509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. З урахуванням викладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача щодо невірного нарахування розміру оплати послуг позивача, оскільки зазначено невірно опалювальну площу її квартири не приймається судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами, відсутні відомості, що відповідач зверталась до позивача щодо здійснення перерахунку розміру отриманих нею послуг. Доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності не приймаються судом до уваги, оскільки позивач в межах строку передбаченого законом звернувся до суду з даним позовом та відповідач періодично оплачувала послуги АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», що свідчить про переривання строку позовної давності та згоду відповідача щодо розміру наданих їй послуг позивачем. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved