Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 05.10.2002 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1146. Від цього шлюбу [INFO] у них народилась спільна дитина - [PERSON] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося , з причин частих сварок і скандалів , в результаті чого сторони втратили один до одного почуття любові та поваги . Родина розпалась через різні погляди на сімейне життя , нерозуміння один одного . З січня 2015 року сторони не підтримують фактичні шлюбні відносини, та спільне господарство не ведуть. Спору щодо виховання дитини між позивачем та відповідачем не має. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судове засідання. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб , причини своєї неявки суду не повідомив ,відзиву не подавав. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 05.10.2002 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Московського районного управління юстиції , актовий запис № 1146 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Внаслідок відсутності взаєморозуміння , поваги та любові між сторонами сім`я розпалась. Позивач в своєму позові стверджує, що родини фактично не існує з січня 2015 року, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved