Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 26.01.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 500,00 гривень з умовами повернення до 02.02.2016 року, проте у зазначений строк суму позики не повернув. З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу станом на 29.04.2016р. в розмірі 4 685,00 грн., з яких сума заборгованості за договором займу складає 500, 00 грн., сума процентів за користування складає 1 425,00 грн., сума неустойки у вигляді штрафу 1\~000,00 грн., пеня у розмірі 1 760,00 грн. та судовий збір 551,20грн. У судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву у якій зазначив, що просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору позики, укладеного 26.01.2016 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв 500,00 гривень, про що свідчить підпис останнього. Відповідно до умов даного договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 02.02.2016 року. Пунктом 2.3 договору позики передбачено, що за користування грошовими коштами позичальник сплачує 3% в день від суми позики. Пунктом 2.4 договору позики передбачено, що в разі прострочки за договором займу строком трьох робочих днів від дати обовязкового платежу оговореного умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 1\~000 грн. Пунктом 3.2 договору позики передбачено, що у разі порушення повернення суми позики, вказаних у п.2.2 договору займу, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 3% від неповерненої у строк суми за кожен день такої прострочки. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачу не передав. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за договором позики. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем сум заборгованості, які містяться в позовній заяві. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що підстав, передбачених законом, для звільнення від судових витрат не вбачається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved