Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та просить суд визнати [PERSON] , особою, яка втратила право користування житлом по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок по [ADDRESS] . В будинку зареєстроване місце проживання відповідача, яка не користується житловим приміщенням більше року. Позивач має намір звернутися з заявою до органів влади щодо отримання субсидії на житлово-комунальні послуги для обслуговування будинку, однак дохід відповідача може урахуватися в дохід позивача, що буде впливати на розмір субсидії, або взагалі може позбавити позивача права на її отримання. Просив визнати відповідача такою, яка втратила право користування вказаним житловим будинком. Ухвалою судді від 22.03.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалами суду від 20.04.2021 та 12.05.2021 відповідача викликано в судове засідання, шляхом опублікування оголошень на офіційному сайті судової влади. Ухвалою суду від 12.05.2021 задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному сайті судової влади, заяв та клопотань на адресу суду не надсилала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с.10-11) Відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] .(а.с.13) В судове засідання свідки надали письмові пояснення, відповідно до яких відповідач не проживає в домоволодінні позивача. Так, в пояснення свідка [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , зазначено, що вона знайома з позивачем з 2005, який проживає в домоволодінні по сусідству. Зі слів позивача їй відомо, що в його будинку прописана відповідач [PERSON] , але вона жодного разу її не бачила біля домоволодіння. [PERSON] , яка проживає в домоволодінні по [ADDRESS] , в письмових поясненнях вказала, що до 2000 проживала по сусідству з позивачем, по [ADDRESS] , пізніше переїхала до домоволодіння під [ADDRESS] , зі слів позивача їй відомо, що в домоволодіння зареєстрована відповідач, однак жодного разу вона не бачила, щоб відповідач проживала в його будинку або навідувалась до позивача. [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , в письмовій заяві вказала, що знайома з позивачем з 2015 року. Проживає з останнім по сусідству, зі слів [PERSON] їй відомо, що в його домоволодінні прописана відповідач. За час проживання, вона жодного разу не бачила відповідача в будинку сусіда. [PERSON] , яка проживає в будинку [ADDRESS] , в письмових пояснення вказала, що позивача знає як батька її чоловіка, [PERSON] , з яким проживає з 2019. Їй відомо, що в домоволодінні позивача прописана відповідач, але вона жодного разу її не бачила та остання не приїздила в смт.Компаніївка за місцем реєстрації. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство та не пов`язаний спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачами права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved