Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що він являється користувачем мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер [NUMBER] . На правовідносини споживача та оператора застосовується заборона змінювати умови надання телекомунікаційних послуг, передбачена п. 2.9 Порядку реєстрації абонентів, яка стосується абонентів, які пройшли реєстрацію в оператора телекомунікацій. 03.02.2021 у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем звернення, в якому споживач відповідно до п. 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», п.8 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про телекомунікації», п. 35 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», просив надати інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01.01.2018 по дату надання інформації. Відповідь від 17.02.2021 за № 6648513750/03/03/02 надана відповідачем не може бути доказом виконання обов`язку відповідача визначеного нормами матеріального права, так як лист від 17.02.2021 направлений електронною поштою, однак не наданий у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем, також в листі не вказується звернення позивача від 03.02.2021 на яке надається відповідь, не містить жодної відповіді на питання вказані у зверненні від 03.02.2021 - надати інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01.01.2018 по дату надання інформації. Вказаний лист не містить посилання на Закон і викладення мотивів відмови, а підписання відповіді начальником відділу каналів кореспонденції з клієнтами ПрАТ «Київстар» [PERSON] , суперечить ч. 3.4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та ч. 12 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Позивач вважає, що ненадання запитуваної інформації, відповідач фактично позбавив його права користування телекомунікаційними послугами сплачуючи за надані послуги за похвилинними та посекундними тарифами. Позивач просить визнати незаконними дії ПрАТ «Київстар» щодо відмови у наданні інформації про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01.01.2018 по дату надання інформації та просить зобов`язати відповідача негайно надати позивачу інформацію про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період з 01.01.2018 по дату надання інформації за його зверненням від 03.02.2021. Також, позивач позивається до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача на користь [PERSON] коштів на відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 грн., так як відповідач своїми діями допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого позивач змушений звертатись до суду. Позивач стверджує що таким чином відповідач завдав йому немайнової шкоди, а саме у позивача порушились стосунки з оточуючими людьми, порушились нормальні життєві зв`язки, витрачання сил для відновлення свого порушеного права. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача кошти на відшкодування витрачених на подання і розгляд даної позовної заяви в сумі 1303 грн., так як він витратив свій час та матеріальні ресурси на підготовку матеріалів до суду. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Київстар» у відзиві на позовну заяву зазначили, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, оскільки позивач помилково посилається на те, що відповідач із порушенням Закону України «Про звернення громадян» не надав відповіді на його звернення, не зазначив мотивів відмови та не роз`яснив порядок оскарження відповіді на звернення позивача від 20.05.2020. 17.02.2021 на адресу електронної пошти [INFO] , з якої було отримано відповідне звернення від 03.02.2020, відповідачем було надано відповідь що підтверджується роздрукуванням відповідних електронних доказів, які записано на компакт диск, який додано до цього відзиву. Позивач у позовній заяві безпосередньо підтверджує, що отримував вказаний лист. Одночасно, всі розшифрування за номером телефону доступні позивачу в системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному веб-сайті або встановленому додатку на кінцевому обладнанні. Позивач помилково тлумачить п. 16 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про телекомунікації», оскільки вказана норма прямо не зазначає способу надання розшифрування, а також прямо пов`язує спосіб розшифрування із технічними можливостями обладнання телекомунікаційної мережі. Всі розшифрування за номером позивача доступні [PERSON] в системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному веб-сайті або встановленому додатку на кінцевому обладнанні. Крім того, позивач систематично зловживає процесуальними правами, оскільки він звернувся лише до Коростишівського районного суду Житомирської області з 14 аналогічними позовами, а ще 13 аналогічних позовів подав до Шевченківського районного суду м. Києва. Позивач помилково стверджує, що на правовідносини споживача та оператора застосовується заборона змінювати умови надання телекомунікаційних послуг, що передбачена п. 2.9 Порядку реєстрації абонентів, яка стосується абонентів, які пройшли реєстрацію в оператора телекомунікацій, однак вказаний пункт не містить абсолютну заборону оператору змінювати тарифний план без згоди зареєстрованого абонента, оскільки відповідне обмеження стосується лише зміни тарифного плану під час процесу реєстрації. Також, відповідач заперечує проти стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., так як позивач не надає жодних доказів ані на користь самого факту існування моральної шкоди, ані з метою обґрунтування її розміру, що суперечить ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Крім того , заявлений позивачем розмір судових витрат не відповідає вимогам ст.133 ЦПК України, а тому в цій частині відповідач також просить відмовити. Позивач у відповіді на відзив зазначив, що відзив відповідача не обґрунтований та не підтверджений доказами, а зазначені у відзиві твердження не відповідають обставинам справи. Відмова в наданні інформації відповідача переслідує мету позбавлення позивача доказів для оскарження незаконності припинення надання телекомунікаційних послуг. Третя особа - громадська організація «Проти придурків та ідіотів» своїм правом щодо надання пояснень не скористалась. Сторонами до суду не подано заперечень про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є користувачем мобільного телефонного зв`язку ПрАТ «Киїстар» з абонентським номером [NUMBER] . Так, 03.02.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про надходження плати та розшифрування похвилинного та посекундного надання послуг за період 01.01.2018 по дату надання інформації. 17.02.2021 за вих.№ 6648513750/03/03/02 ПрАТ «Київстар» надали [PERSON] відповідь, в якому вказали абоненти Компанії мають можливість перевіряти нарахування по всім з`єднанням з абонентського номера та замовленні послуги у системі самообслуговування «Мій Київстар» на відповідному веб-сайті або встановленому додатку на кінцевому обладнанні. Правовідносини між операторами, провайдерами телекомунікацій та абонентами регулюються Порядком реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку від 28.11.2017 № 607, Законом України « Про телекомунікації», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012р. за № 295, Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до п.12 Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженого, вбачається, що під час реєстрації абонента в оператора, провайдера телекомунікацій забороняється без згоди абонента змінювати умови укладеного між ними договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі змінювати умови надання телекомунікаційних послуг, скорочувати чи змінювати їх перелік, тарифи, тарифні плани на послуги, умови і порядок оплати послуг, перетворювати внесені на особовий рахунок абонента кошти в бонуси, бали тощо. Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону України « Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства . Умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Частиною 1 ст.32 Закону України « Про телекомунікації» передбачено, що споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг, зокрема, мають право на: вільний доступ до телекомунікаційних послуг; вибір оператора, провайдера телекомунікацій; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг. Згідно з п.65 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012р. за № 295, вартість послуг залежить від їх переліку, тарифів на них, умов оплати та обсягу наданих послуг, інших умов, визначених законодавством та договором. Умови надання телекомунікаційних послуг Приватного акціонерного товариства «Київстар» оприлюднені на сайті відповідача. Відповідно до п.16 ч.1 ст. 32 ЗУ « Про телекомунікації» визначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги. За особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв`язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку. Телекомунікаційні послуги, які надаються знеособлено (анонімно), розшифровці не підлягають. Таким чином, всі розшифрування за номером [NUMBER] доступні позивачу в системі самообслуговування «Мій Київстар» та відповідному сайті відповідача або на встановленому додатку на кінцевому обладнанні, про що й було повідомлено позивача в листі № 6648513750/03/03/02 від 17.02.2021. Відповідно до ч.1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Аналізуючи вищевикладене та враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких доказів на обґрунтування позовних вимог, не доведено обставини на які посилається [PERSON] , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 тис. є похідною від вимоги про визнання незаконними дії ПрАТ «Київстар», а тому суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині та в частині відшкодування коштів витрачених на подання і розгляд позовної заяви в сумі 1303 грн. також необхідно відмовити.

Outcome: dismissed