Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що йому, його померлій матері, померлій дружині та сину його померлій дружин від першого шлюбу [PERSON] на праві спільній сумісній власності належить приватизована квартира, яка розташована у [ADDRESS] . При зверненні позивачем до нотаріальної контри з метою оформлення спадкових справ, йому було відмовлено на підставі того, що відповідна норма, яка б визначала частки у спільній сумісній власності у разі спадкування у чинному законодавстві відсутня та документи, які б підтверджували, що померлим спадкодавцям належать по ј частці спірної квартири, позивачем не надано. Просить суд позовні вимоги задовольнити та виділити йому в порядку спадкування ј частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій матері [PERSON] , визнавши за ним право власності на ј частину вказаної квартири, виділити йому в порядку спадкування ј частину вищевказаної квартири, яка належала померлій дружині [PERSON] , визнавши за ним право власності на ј частину вказаної квартири та визнати за ним право власності на ѕ вищевказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач з позовними вимогами згоден. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вважає необхідним позов задовольнити. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданою Любимівською селищною радою Каховського району Херсонської області, відповідач [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с. 26). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Родинні відносини між померлою та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про його народження (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON] , родинні відносини між померлою та позивачем підтверджуються свідоцтвом про одруження (а.с. 12). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області від 16.08.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у зв`язку з тим, що відповідна норма, яка б визначала частки у спільній сумісній власності у разі спадкування у чинному законодавстві відсутня та документи, які б підтверджували, що померлим належать по ј частці спірної квартири, позивачем не надано (а.с. 13, 14). З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся позивач [PERSON] , інші спадкоємці не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 117). Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] (а.с. 125). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до частини 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ч. 1, 2 та 4\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~- у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення. Зі змісту п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року\~встановлено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. З урахуванням викладеного, суд визнає, що право власності є непорушним та співвласник майна має право на визнання своєї частки в спільному майні, для належної реалізації свого права на володіння, користування та розпорядження.

Outcome: approved