Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 23 липня 2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя із відповідачкою не склалось у зв`язку з тим, що [PERSON] повідомила позивача, що знайшла іншого чоловіка та більше не бажає перебувати у шлюбі з [PERSON] . Відповідачка, [PERSON] , також вважає, що подальшого сенсу підтримання сімейного життя немає та як відомо позивачу не заперечує проти розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 01 червня 2021 року. У судове засідання 01 червня 2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про слухання за його відсутності. Позивач звернувся до суду із заявою від 15 лютого 2021 року, в котрій позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без її участі. Відповідачка надала суду заяву від 15 лютого 2021 року, в котрій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] від 23 липня 2011 року, був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №213. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №685, який мешкає з матір`ю. Подружнє життя у сторін не склалось у зв`язку з тим, що відповідачка знайшла іншого чоловіка та не бажає перебувати у шлюбі з [PERSON] . Примирення між сторонами неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору між сторонами немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved