Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві власності. Позивач звернувся в одинадцяту Київську державну нотаріальну контору з відповідною заявою про оформлення спадщини на квартиру матері за заповітом. 31 серпня 2015 року одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] узв'язку з відсутністю даних про витрачання бланку в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, на якому було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 грудня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 4313. Просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею - 68,80 кв.м., в тому числі житловою площею - 44,20 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, де просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника ( а.с.25-26). Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у відсутність представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка є мати позивача ( а.с.8). 15 грудня 2011 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному ( а.с.76). 10 березня 2015 року позивач звернувся до одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом ( а.с.73). 10.03.2015 року до одинадцятої Київської держнотконтори звернулась з заявою [PERSON], в якій відмовилась від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на користь сина померлої- [PERSON], позивача по справі ( а.с.72 зворот). 31.08.2015 року державний нотаріус одинадцятої Київської держнотконтори Леонтьєв В.О. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], у зв»язку з відсутністю даних про витрачання бланку в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів, на якому було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 грудня 2011 року і зареєстрований в реєстрі за № 4313 ( а.с.15). Під час оформлення спадкової справи державним нотаріусом з»ясувалось, що по Київському міському БТІ квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] від 15 грудня 2011 року і зареєстровано в реєстрі за № 4313. Такий договір купівлі-продажу квартири в БТІ оформлено на бланку серії ВРП № 361324. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів здійснено перевірку дійсності бланка серії ВРП № 361324, на якому викладено текст договору купівлі-продажу. Було встановлено, що в вищезазначеному реєстрі дані про витрачання цього бланку відсутні. Як зазначає позивач, договір купівлі- продажу квартири від 15.12.2011 року на бланку серії ВРП №105967 був оформлений приватним нотаріусом з помилками та додатковими виправленнями. У зв»язку з цим продавці та покупець вказаної квартири звернулись до приватного нотаріуса [PERSON], яка зміст договору купівлі-продажу без виправлень перенесла на бланк договору серії ВРП № 361324, який і був зареєстрований в БТІ м.Києва. У відповідь на запит нотаріальної контори щодо витрачання бланку, Київський державний нотаріальний архів повідомив про те, що за даними архівного фонду № 609, [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.12.2011 року за реєстровим № 4313 посвідчено договір купівлі-продажу квартири. На примірнику договору є запис про витрачання бланку серії ВРП №105967. Запис в реєстрі щодо дійсності посвідчення вищевказаного договору перевірити неможливо, так як при вилученні справ Куровської Я.Л., приватного нотаріуса Київського нотаріального округу для передачі та зберігання до Київського державного нотаріального архіву, реєстри за 2011-2012 роки відсутні, що підтверджується архівною довідкою від 07.07.2015 року за №881/01-17. Позивач зазначає, що до дня смерті матері ([INFO] року) право її власності на вказану вище квартиру ніхто не оспорював та не оспорює. Статтею ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею - 68,80 кв.м., в тому числі житловою площею - 44,20 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, суд враховує, що позивач протягом шести місяців фактично вступив в управління та володіння спадковою квартирою, а тому вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1235 ЦК України,

Outcome: approved