Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що він у період з 16.01.2015 року по 01.10.2017 року надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], проте боржник не здійснив належно оплату за надані послуги. Позивач просить суд стягнути з відповідача виниклу заборгованість в розмірі 4755,57 гривень та судові витрати. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач є споживачем електричної енергії за особовим рахунком № 32706693, яку йому на вищевказану адресу постачає енергопостачальник ВАТ «Запоріжжяобленерго», про що слідує із договору від 29.12.2008 року. Так, у період з 16.01.2015 року по 01.10.2017 року надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2 «Правил користування електричною енергією для населення» (N 1357, 26.07.1999, Постанова, Кабінет Міністрів України) дано визначення об'єкта споживача електроенергії, яким є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, приміщення за вищевказаною адресою є реєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача, з чого суд доходить до висновку, що відповідач використав надану позивачем електроенергію за такою адресою електрифікованої споруди. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1357 від 26.07.1999 року, визначено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Проте відповідач не здійснив належно оплату за надані послуги та має заборгованість в сумі 4755,57 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved