Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», третя особа що не заявляє самостійних вимог з боку відповідача Рівненська філія ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» про стягнення сум заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого посилався на те, що він Наказом № 55-к/тр від 24 травня 2019 року т.в.о. генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Чубенко А.А. з 28 травня 2019 року був прийнятий на роботу в Рівненську філію ДП Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на посаду завідувача насінницької Костопільської сортодослідницької станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з окладом згідно штатного розпису, про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці [NUMBER] . Наказом № 56-к /тр від 28.05.2019 року т.в.о. генерального Директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Чубенко А.А. на нього як завідувача Костопільської станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» у зв`язку із відсутністю директора та з метою забезпечення належного функціонування Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на строк до призначення основного працівника, з 29.05.2019 року було тимчасово покладено виконання обов`язків за посадою директора Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», без звільнення його від основних обов`язків та виплатою різниці в окладі. Зазначив, що він виконував посадові обов`язки одночасно завідувача насінницької Костопільської сортодослідницької станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» та директора Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з 29.05.2019 року по день звільнення 04.06.2020 року і був наділений відповідними повноваженнями. Наказом №56 к/тр від 01.06.2020 року позивача 04.06.2020 року звільнено з посади завідувача насінницької Костопільської сортодослідницької станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Вказував, що при його звільненні відповідачем було допущено порушення трудового законодавства, а саме: Не провів повного розрахунку позивача в день звільнення 04.06.2020 року; Відповідач відмовився надавати позивачу на його вимогу довідку про нараховану, але не виплачену зарплату, доплати, компенсації станом на 04.06.2020 року; довідку про нараховані, сплачені податки та зборів станом на 04.06.2020 року; довідку про середню заробітну плату позивача за період з травня 2019 року по червень 2020 року; Позивача не було ознайомлено під розпис із Наказом про звільнення №56 к/тр від 01.06.2020 року, не надано копії наказу№56 к/тр на вимогу; Відповідач відмовився вносити запис про виконання суміщення посад позивачем в трудову книжку на його прохання. За час його перебування в трудових відносинах з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», роботодавець не тільки не виплачував йому своєчасно та в повному обсязі заробітну плату, через що виникла заборгованість у сумі 92 629,34 грн., але як податковий агент не сплачував податки та збори із заробітної плати [PERSON] за весь час 28.05.2019 року по 04.06.2020 року його роботи, що призвело до порушень прав позивача на отримання допомоги по безробіттю в належному йому розмірі 4070,00 гривень, необґрунтованому призначенню мінімального розміру допомоги , додатково негативно вплинуло на майновий стан позивача, призвело до моральних страждань. Також зазначав, що позивач неодноразово звертався до керівництва ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з вимогами про надання йому розрахунків про нараховану заробітну плату із зазначенням сум заборгованостей по виплатам; та з вимогами про погашення заборгованостей з виплат заробітної плати перед працівниками Рівненської філії , але жодної письмової відповіді та сплати коштів від відповідача не отримав. Службовою запискою від 20.02.2020 року на ім`я в.о. директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Сахненко В.О. позивач просив вирішити ситуацію із заборгованістю зі сплати податків та заробітної плати перед ним за 9 місяців. Службовою запискою на від 26.03.2020 року на ім`я в.о. директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Сахненко В.О. позивач повідомляв про наявність по Рівненської філії заборгованості по заробітної платі та податкам за період з січня 2019 року по лютий 2020 року станом на 26.03.2020 року в сумі 138 780,00 гривень, просив здійснити фінансування Філії для погашення цієї заборгованості у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках Рівненської філії підприємства. Службові записки позивача залишилась без реагування та відповіді. ДП «ЦСЕНСМ» не виконало свої обов`язки щодо фінансування Філії ( п.п. 5.1.1, п.п. 5.1.3 1 Положення ), заборгованість по заробітній платі та податкам погашена не була. Через невиплату заробітної плати, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про звільнення та із вимогами про призначення в Філію відповідальної особи для передачі матеріальних цінностей, які обліковувались за Рівненською філією, і за які він, як т.в.о. директора ніс персональну відповідальність. Ці заяви та вимоги позивача також були залишені відповідачем без відповіді та задоволення. 03 червня 2020 року матеріальні цінності, що перебувають на балансі Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» т.в.о. директора Рівненької філії Бреніком І.В. передані призначеній відповідальній особі за актом приймання передачі. Відповідач відмовив у видачі позивачу при звільненні довідки про нараховану, але не виплачену зарплату, доплати, компенсації станом на 04.06.2020 року; довідки про нараховані, сплачені податки та зборів станом на 04.06.2020 року; довідки про середню заробітну плату позивача за період з травня 2019 року по червень 2020 року. Зважаючи на таку відмову, після звільнення позивач використовував всі доступні йому можливості, щоб отримати від ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» документи на підтвердження розміру сум нарахованої але невиплаченої йому заробітної плати та інших платежів, які заборгувало йому ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», але відповідей не отримав, зокрема. 21 липня 2020 року [PERSON] на адресу в.о. Генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Сахненко В.О. цінним листом №5800109033906 було надіслано Заяву-вимогу про надання копії наступних документів: Наказу № 56 к/тр від 01.06.2020 року по підприємству ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» про звільнення [PERSON] із займаної посади; Копії табелів обліку робочого часу [PERSON] , з 28.05.2019 року по 04.06.2020 року; Довідку про суму заборгованості по заробітній платі та компенсаціях, де вказати розрахунковий період, розмір посадового окладу, доплат, суми нарахованої та невиплаченої заробітної плати; суми утриманих та сплачених податків; кількості днів невикористаної відпустки; Заявлена вимога про здійснення виплат належних йому сум заробітної плати згідно проведеного розрахунку на вказаний картковий рахунок в день отримання заяви. Вказував, що зазначена заява-вимога була отримана керівником ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» 23.07.2020 року, що підтверджується відомостями з сайту Укрпошта. При цьому відповідачем не надано відповіді, не проведено розрахунку сум заборгованості перед позивачем; не надано довідок, не сплачено кошти та не погашено існуючу заборгованість. Як і залишились поза увагою адвокатські запити з даного приводу. З урахуванням наведеного, численних порушень трудового законодавства, з посиланням на норми матеріального та процесуального права, просив стягнути з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на його користь 92 669,34 грн. заборгованості по заробітній платі з 28.05.2019 року по 04.06.2020 року з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.; 1704,03 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з 28.05.2019 року по 04.06.2020 року, з послідуючим утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; 6603,72 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, з послідуючим утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; Суму компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні з 05.06.2019 року на дату ухвалення рішення судом, яку визначити за формулою 428,42 грн. (середньоденний заробіток за день ) * кількість робочих днів прострочення виплати на дату ухвалення рішення судом з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів; Документально підтверджені судові витрати. Зобов`язати ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» внести в трудову книжку [NUMBER] запис про виконання суміщення посад директора Рівненської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з 29.05.2019 року по 04.06.2020 року на підставі Наказу 56-к/тр від 28.05.2019 року. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із позовом, оскільки остаточний розрахунок з ним проведено 20.08.2020 року, відповідно до платіжного доручення №370 від 20.08.2020 року, а отже останнім днем для подання позову було 20.11.2020 року, при цьому [PERSON] подав позов в лютому 2021 року, а отже порушив строки позовної давності. Крім того остаточного розрахунку із позивачем не було проведено у зв`язку із арештом коштів відповідача на підставі постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві від 06.02.2020 року ВП №61182000. Також звертали увагу, що позивачем не вірно проведено розрахунок заборгованості по заробітній платі, що виникла на момент звільнення, оскільки дійсно оклад позивача за посадою завідувача станції насінницької Костопільської сортодослідної станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» становив 6268 грн., за суміщення посад згідно Наказу від 28.05.2019 року №56-к/тр доплата становила 1872 грн. При цьому згідно табелів робочого часу підписаних самим позивачем та довідки щодо заробітної плати кількість відпрацьованих [PERSON] робочих днів складає: Травень 2019-3 дні (не 4); Червень 2019-18 днів (не 19); Липень 2019 - 23 дні; Серпень 2019-21 день (не 22); Вересень 2019 - 21 день; Жовтень 2019 - 22 дні (не 23); Листопад 2019-21 день; Грудень 2019-21 день; Січень 2020 - 21 день; Лютий 2020 - 18 днів (не 20 (3 дні відпустка без збереження з/п); Березень 2020 - 0 днів (не 21(31 день відпустка без збереження з/п); Квітень 2020 - 0 днів (не 21(30 днів відпустка без збереження з/п); Травень 2020 - 0 днів (не 19 (31 день відпустка без збереження з/п); Червень 2020 - 0 днів (не 4 (4 дні відпустив без збереження з/п). Таким чином, [PERSON] нараховано було 72 780,64 грн., з відрахуванням податків та обов`язкових платежів - 38588,42 грн. Сума компенсації за невикористану відпустку становить 5975,52 грн., яка теж була виплачена Позивачеві. Відповідно до платіжного доручення від 20.08.2020 №370 Позивачеві сплачено заборгованість у повному обсязі, а саме: 38588,42 грн. Отже, заборгованість у Відповідача перед Позивачем відсутня. Щодо суми компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, то Відповідач подає таблицю на 2 арк. в 1 прим, без урахування податків та зборів, де компенсація становить 944,53 грн.. Крім того зазначив, що позивачем невірно проведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, оскільки ним не вірно розраховано середньоденну заробітну плату, так як вона становить 224,38 грн.. З урахуванням наведеного представник відповідача просив застосувати позовну давність та відмовити у позові. Представником позивача надано відповідь на відзив згідно якого всі доводи відповідача про проведення остаточного розрахунку при звільненні 20.08.2020 року ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами які суперечать наявним у справі доказам. Крім того відповідачем надані недостовірні розрахунки суми заборгованості по заробітній платі перед позивачем на день звільнення та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив з підстав наведених у відзиві. В судове засідання [PERSON] не прибув, його представник позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених у заявах по суті справи та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо позовних вимог з підстав викладених у заявах по суті справи та просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Суд заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ ст.233\~Кодексу законів\~про працю\~України працівник\~може звернутися\~з заявою\~про вирішення\~трудового спору\~безпосередньо до\~районного,\~районного у\~місті,\~міського чи\~міськрайонного суду\~в тримісячний\~строк з\~дня,\~коли він\~дізнався або\~повинен був\~дізнатися про\~порушення свого\~права,\~а у\~справах про\~звільнення -\~в місячний\~строк з\~дня вручення\~копії наказу\~(розпорядження)\~про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно офіційного тлумачення положення частини першої статті 233 в Рішенні Конституційного Суду\~№ 4-рп/2012\~від 22.02.2012 року для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Так в обґрунтування поданої заяви представник позивача посилається на те, що розрахунок із [PERSON] був проведений 20.08.2020 року, а отже звернення позивача до суду із позовом у лютому 2021 року подане із пропущенням строку на звернення до суду. Як було встановлено 20.08.2020 року на картковий рахунок позивача надійшли кошти у сумі 38\~588,42 грн. із призначенням платежу «Цільове зарахування» (Т.1 а.с.58). Натомість документи на підтвердження розміру сум нарахованої але невиплаченої йому заробітної плати та інших платежів, які заборгувало позивачу ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] на свої та адвокатські запити від відповідача не отримував та був ознайомлений з ними вже в ході судового розгляду. З огляду на викладене суд вважає, позивачем не було пропущено тримісячний строк на звернення до суду, оскільки в силу відсутності у нього будь яких документів щодо належних йому сум при звільненні, а також зазначення призначення платежу «Цільове зарахування» вважати суму коштів у сумі 38\~588,42 грн. фактичним розрахунком у нього не було. Таким чином підстав для застосування строку давності суд не вбачає. Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. Наказом № 55-к/тр від 24 травня 2019 року т.в.о. генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Чубенко А.А. з 28 травня 2019 року був прийнятий на роботу в Рівненську філію ДП Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на посаду завідувача насінницької Костопільської сортодослідницької станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з окладом згідно штатного розпису, про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці [NUMBER] (Т.1 а.с. 19, 22). Наказом № 56-к/тр від 28.05.2019 року т.в.о. генерального Директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Чубенко А.А. на нього як завідувача Костопільської станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» у зв`язку із відсутністю директора та з метою забезпечення належного функціонування Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на строк до призначення основного працівника, з 29.05.2019 року було тимчасово покладено виконання обов`язків за посадою директора Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», без звільнення його від основних обов`язків та виплатою різниці в окладі (Т.1 а.с.20). Згідно штатного розпису ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Рівненська філія на 2019 рік місячний посадовий оклад директора філії становив 8140 грн., посадовий оклад завідувача станції насінницької 6268 грн. (Т.1 а.с.23). Таким чином починаючи з 29.05.2019 року [PERSON] нараховувалась заробітна плата яка складалась із 6268 грн. (оклад завідувача станції), 1872 грн. (різниця з окладом директора філії), а всього 8140 грн., дана обставина сторонами не заперечувалась. За час трудових відносин [PERSON] із ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» перед ним виникла заборгованість по заробітній платі за період з 28.05.2019 року по 04.06.2020 року, зазначене також сторонами не заперечувалось. Наказом №56 к/тр від 01.06.2020 року в.о. генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» Сахненко В.О., [PERSON] звільнено з посади завідувача станції насінницької Костопільської сортодослідницької станції Рівненської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» 04.06.2020 року за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (Т.2 а.с.32). Відповідно до\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ч.1\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Конституційний Суд України у рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233\~Кодексу законів\~про працю\~України у взаємозв`язку з положеннями статей\~117,\~237-1\~цього\~Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Із досліджених в судовому засіданні табелів обліку робочого часу [PERSON] суд приходить до висновку, що заборгованість по заробітній платі ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» перед позивачем становить 92\~629,34 грн., виходячи з наступних розрахунків: Травень 2019 року = 1461,34 грн. (298,48+1162,86 грн. де заробітна плата за день 28.05.2019 року за посадовим окладом 6268 грн. (6268 грн./21х1) становить 298,48 грн.; заробітна плата з врахуванням виконання обов`язків Директора філії за 29.05-31.05.2019 року (8140 грн./21х3) становить 1162,86 грн.); Червень 2019 року (18 робочих днів) = 8140 грн.; Липень 2019 року (23 робочих дні)=8140 грн.; Серпень 2019 року (21 робочий день)=8140 грн.; Вересень 2019 року (21 робочий день)=8140 грн.; Жовтень 2019 року (22 робочих дні)=8140 грн.; Листопад 2019 року (21 робочий день)=8140 грн.; Грудень 2019 року (21 робочий день)=8140 грн.; Січень 2020 року (21 робочий день)=8140 грн.; Лютий 2020 року (20 робочих днів)=8140 грн.; Березень 2020 року (21 робочий день)=8140 грн.; Квітень 2020 року (21 робочий день)=8140 грн.; Травень 2020 року (19 робочих днів)=8140 грн.; Червень 2020 року (відпрацьовано 4 робочі дні)=1628 грн., отже загальна сума заробітної плати за період з 28.05.2019 року по 04.06.2020 року складає 100\~769,34 грн. за мінусом виплаченої заробітної плати за наведений період в розмірі 8140 грн.. Надаючи оцінку наданих сторонами табелів обліку робочого часу [PERSON] суд зауважує, що надані позивачем табелі не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки кількість робочих днів яка у них зазначена по деяких місяцях відрізняється від загальної кількості робочих днів які були у тому чи іншому місяці року на загальнодержавному рівні. При цьому надані відповідачем табелі обліку робочого часу які між іншим підписані самим [PERSON] (суд зауважує, що жодна із сторін не заявляла клопотання про призначення експертизи підпису [PERSON] у табелях) відповідають за кількістю робочих днів які були у тому чи іншому місяці року на загальнодержавному рівні із врахуванням вихідних, святкових та перенесених робочих днів. Однак дані табелі містять суперечливу інформацію, щодо фактично відпрацьованого [PERSON] робочого часу. Так починаючи з січня 2020 року по лютий 2020 року [PERSON] обліковано відпрацьований час у 0,5 ставки, однак жодного доказу (Наказу) на підставі чого відбулось таке нарахування суду надано не було. Крім того з березня 2020 року по 04.06.2020 року згідно табелів наданих відповідачем у [PERSON] 0 відпрацьованих днів, згідно наданих представником відповідача пояснень викладених у заявах по суті справи [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної сплати, при цьому жодної підстави (заяви, наказу, розпорядження тощо) такої відпустки суду не надано. Натомість позивачем даний факт заперечується і виходячи із наданих доказів суд погоджується із позивачем, так як Службові записки за підписом [PERSON] датовані кінцем лютого та березнем 2020 року, крім того надані відповідачем табелі за період ніби то перебування [PERSON] у відпусті підписані ним самим. Також з підстав не доведеності суд не може прийняти до уваги і надану відповідачем розрахункову відомість в частині нарахувань з січня 2020 року по червень 2020 року так як оклад [PERSON] визначено у розмірі 3500 грн. та не наданого жодного документу під ставності такого розміру (Т.1 а.с.169). Щодо компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати суд виходить з наступного. У відповідності до ст..1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Також згідно ст.. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином при звільненні [PERSON] підлягала сплаті компенсація за порушення термінів виплат заробітної плати в сумі 1704,03 грн. виходячи з наступних розрахунків: Травень 2019 року = 24,82 грн.; Червень 2019 року = 179,83 грн.; Липень 2019 року =230,05 грн.; Серпень 2019 року = 255,23 грн.; Вересень 2019 року = 196,88 грн.; Жовтень 2019 року = 138,92 грн.; Листопад 2019 року = 130,65 грн.; Грудень 2019 року = 147,23 грн.; Січень 2020 року = 130,69 грн.; Лютий 2020 року = 155,57 грн.; Березень 2020 року = 89,74 грн.; Квітень 2020 року = 24,42 грн.; Травень 2020 року = 0 грн.; Червень 2020 року 0 грн.. Крім того у відповідності до вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» з відповідача підлягає стягненню компенсація за невикористану відпустку в кількості 24 календарних дні яка складає 6603,72 грн. та вираховуються із середньоденної заробітної плати 275,15 грн. помноженої на кількість днів відпустки. Стосовно вимог про стягнення компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні починаючи з 05.06.2020 року, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України\~передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином,\~закон\~покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. 26 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 761/9584/15-ц у якій відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням №6-113цс16. Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що встановлений\~статтею 117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Тому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ці критерії можуть визначатися судом під час розгляду конкретної справи з урахуванням установлених у ній обставин. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до встановлених обставин справи заробітна плата [PERSON] за останні два календарних місяці перед звільненням (квітень-травень 2020 року) становить 16280 грн., а тому середньоденна заробітна плата складає 407 грн. (16280/40 робочих днів). Так починаючи з 05.06.2020 року по 21.12.2021 (день ухвалення рішення) кількість робочих днів складає 388, отже компенсація за затримку повного розрахунку при звільненні становить 157\~916 грн. (407 грн.х388 днів). Разом з тим виходячи із висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/9584/15-ц, суд вважає що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 50 000,00 грн. враховуючи, що відповідачем все ж було у серпні 2020 року виплачено 38\~588,42 грн., а також поведінку відповідача, щодо ігнорування вимог позивача про надання розрахунків про нараховану заробітну плату із зазначенням сум заборгованостей по виплатам. При цьому суд критично оцінює як розрахунки позивача та і розрахунки відповідача в цій частині позовних вимог. Щодо вимог про зобов`язати ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» внести в трудову книжку [NUMBER] запис про виконання суміщення посад директора Рівненської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з 29.05.2019 року по 04.06.2020 року на підставі Наказу 56-к/тр від 28.05.2019 року, суд вважає такі вимоги не обґрунтованими так як внесення в трудову книжку відомостей про суміщення Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту і Мінсоцзахисту України №58 від 29 липня 1993 p., не передбачено. Крім того доказів що [PERSON] звертався і таки прохання до роботодавця суду надано не було. Крім того обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в\~\~рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Стосовно судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору так як позивач звільнений відповідно до вимог Закону від його сплати. Вимоги позивача щодо стягнення 15\~000 витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають оскільки жодного документального підтвердження таких витрат суду надано не було.

Outcome: partial