Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 06.03.2013 року позивач набув права приватної власності на житлове приміщення [ADDRESS] , загальна площа житлового приміщення становить 20,5 кв.м., право власності на зазначену кімнату зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.03.2013 року за [PERSON] 25.05.2012 року у зазначеному житловому приміщенні була зареєстрована [PERSON] . Остання не проживає у зазначеному житловому приміщенні з 01.01.2014 року, добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку. Позивач вимушений сплачувати за відповідача послуги за водопостачання, газопостачання, оскільки у гуртожитку відсутні лічильники. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 06.03.2013 року позивач набув права приватної власності на житлове приміщення [ADDRESS] , загальна площа житлового приміщення становить 20,5 кв.м., право власності на зазначену кімнату зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.03.2013 року за [PERSON] . Відповідно до довідки Будинкового комітету «200 років Херсону, 21» від 26.07.2019 року №1577, станом на 13.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи, в тому числі [PERSON] . З акту від 31.07.2019 року, складеного Будинковим комітетом «200 років Херсону, 21», [PERSON] , [INFO] , не проживає з 01.01.2014 року за адресою: [ADDRESS] . Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт непроживання відповідача без поважних причин понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved