Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на заподіяння йому шкоди пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, просив стягнути з останнього: 2351 грн. 49 коп. - у відшкодування матеріальної шкоди, яка пов'язання з пошкодженням автомобіля, 6000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, 3487 грн. 20 коп. у відшкодування судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та судового збору у сумі 487 грн. 20 коп. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 12.11.2014 р. у м. Харкові на перехресті вул. Червоножовтнева та вул. Конєва з вини відповідача було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «GEELY», д.р.н. АХ0413СІ, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. Вартість ремонту автомобіля склала 11822,46 грн. Оскільки, відповідач після скоєння ДТП залишив місце події, позивач звернувся до Моторного транспортного бюро України з метою отримання відшкодування. 06.07.2015 р. позивач отримала регламентну виплату від МТСБУ у розмірі 9470,97 грн. Таким чином, позивач вважає, що невідшкодованими внаслідок пошкодження автомобіля залишаються 2351, 49 грн., які повинен відшкодувати відповідач, як особа яка завдала шкоди. Також, позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди розмір якої оцінює в 6000 грн. Цю шкоду позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП та дій відповідача (нецензурні висловлювання, крик в адрес позивача, залишення місця ДТП) вона стала некомфортно почувати за кермом, зявився страх, відчуття незахищеності, що спричинило гнітючий вплив на психологічний стан та депресивні настрої позивача впродовж значного часу після ДТП (стала роздратованою, неуважною, психологічно подавленою). Також позивач вказує, що їй були заподіянні душевні страждання і тим, що внаслідок протиправних дій відповідача було суттєвим чином пошкоджене належне їй майно. Дана шкода полягає і в моральних стражданнях, переживаннях і клопотах з приводу ДТП та захисту своїх прав. Крім того, наслідки даної події призвели до порушення звичайного перебігу життя, погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності: виникла необхідність нераціональних витрат часу, на тривалий період часу суттєво змінився спосіб життя, зявилась необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування. Автомобіль майже три місяці знаходився на ремонті. Відповідач жодним чином не намагався відшкодувати завдану з його вини шкоду, більше того, позивач бачила відповідача лише після ДТП, до того як останній залишив місце події, залишивши позивача з пошкодженим автомобілем. Визначаючи розмір моральної шкоди позивач виходив із того, що вона повинна становити 50% від завданої матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, позовна заява із додатками двічі надсилалася на адресу відповідача та поверталася за закінченням терміну зберігання, також тричі надсилалися судові повістки. Суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин. Позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст.\~74-77,\~169,\~224 ЦПК України\~та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 12.11.2014 року приблизно о 16-45 год. відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись на перехресті вул. Червоножовтнева і вул. Конєва у м. Харкові не переконавшись у безпеці змінив напрямок руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «GEELY», д.р.н. АХ0413СІ, під керуванням позивача, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Після цього відповідач залишив місце вчинення ДТП. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2015 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124, ст. 122-4 КУпАП\~та справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення ( а.с.7). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме відповідач, є винним у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди внаслідок цієї ДТП. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником автомобіля «GEELY», д.р.н. АХ0413СІ (а.с.17). Вартість ремонту автомобіля у сумі 11822, 46 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Рахунку-Фактури №U81000010712 від 13.11.2014 р., Наряду-Замовлення № U8100009624 від 30.12.2014 р., квитанції про сплату №12410001 від 10.01.2015 р. на суму 11020,70 грн.; Рахунку-Фактури № U8100000458 від 27.01.2015 р., Наряду-Замовлення № U8100011198 від 27.01.2015 р., квитанції про сплату № 12410017 від 27.01.2015 р. на суму 801, 76 грн.( а.с.9-11). Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії виписки з банківського рахунку від 17.07.2015 року МТСБУ виплатило позивачу регламентну виплату: 9470, 97 грн. - страхового відшкодування ( а.с.16). 11822,46 грн. 9470,97 грн. = 2351,49 грн.. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194\~ЦК\~та п. 16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача: 2351,49 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, є обґрунтованими і ця шкода має бути відшкодована відповідачем. Також суд вважає, що пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в скоєнні ДТП, судом встановлена. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до положень\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення\~\~здібностей\~\~потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди повінен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Тому, щодо розміру цього відшкодування, суд з урахуванням особи відповідача, обставин ДТП, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із ДТП, суми матеріальної шкоди, вважає, що сума моральної шкоди завищена, а тому підлягає зменшенню до 3000 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1600 грн., то суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~передбачено, що розмір компенсації витрат\~\~на правову допомогу у цивільних справах,\~\~в яких така компенсація виплачується\~\~стороні, на\~\~користь\~\~якої\~\~ухвалено\~\~судове рішення,\~\~іншою стороною,\~\~а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень,\~\~не може перевищувати\~\~ 40\~\~ відсотків\~ встановленої\~\~законом\~\~мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі\~\~особи,\~\~яка надавала правову допомогу,\~\~у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій \~\~поза\~ \~судовим \~\~засіданням \~\~та \~\~під \~\~час ознайомлення\~\~з\~\~матеріалами\~\~справив\~\~суді,\~\~що\~\~визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~17.10.2014\~№\~10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 по 31.08.2015 встановлено в сумі 1218,00 грн. Та з 01.09.2015 по 31.12.2015 1378,00грн., таким чином 40% мінімальної заробітної плати становить 487,2 грн. та 551,2 грн. відповідно. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляв юрисконсульт ТОВ «Авто-Адвокат» [PERSON] Відповідно до договору про правову допомогу від 14.11.2014 року, укладеного між ТОВ «Авто-Адвокат» та позивачем та додаткової угоди №1 до вказаного договору від 14.11.2014 р., вартість послуг з надання правової допомоги становить 3000 грн., які були сплачені позивачем згідно товарного чеку №1/14 від 14.11.2014 року ( а.с.21-22). Також, представником позивача було надано до суду документи з розрахунку вартості послуг з наданої правової допомоги [PERSON], а саме: Довідку про виконану роботу з надання правової допомоги від 06.11.2015; Розрахунок вартості послуг із надання правової допомоги від 06.11.2015; Копія наказу про встановлення вартості правової допомоги від 01.10.2013; акт прийому-передачі послуг по наданню правової допомоги від 06.11.2015. З наданих розрахунків випливає що розмір витрат на правову допомогу не перевищує встановлених законом граничних розмірів компенсації таких витрат ( а.с.40-44). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат понесених на правову допомогу, з урахуванням вищевикладеного, у розмірі 3000 грн. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial