Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до Козельщинського районного суду із позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1115,12 грн., а також відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. Як на правову підставу задоволення позову посилався на ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 Цивільного кодексу України. При цьому у позовній заяві посилався на те, що 31.08.2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №001-16045-300806, за яким надано відповідачеві 2229,50 грн. на придбання побутової техніки на умовах, визначених договором, про що свідчать меморіальний ордер №1382613 від 31.08.2006 року, рахунок-фактура №195 від 31.08.2006 року та накладна №194 від 31.08.2006 року. Заборгованість складається з наступного: сума кредиту - 487,93 грн., відсотки - 8,35 грн., комісійна плата - 618,84 грн. Позивач просив прозглядати справу без участі свого представника та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала проти розгляду справи без представника позивача. Повідомила суд про визнання позову повністю, про що подала до суду письмову заяву. Не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості у сумі 1115,12 грн. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд, відповідно до приписів ст. 174 ч.4 ЦПК України. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 631 ч.4 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Суд прийшов до переконання, що права позивача порушені, заявлена сума заборгованості не викликає сумнівів, а тому підлягає стягненню в повному розмірі з відповідача на користь позивача. Враховуючи вимоги ст.88 ч.1 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача на коритсь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved