Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому посилається на те, що 11.06.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №28932/31/к, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 25 000 грн. строком на 36 місяців з 11.06.2013 по 11.06.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 38% на рік. Позичальник зобовязання за договором виконує неналежним чином. Станом на 08.04.2016 загальна сума заборгованості становить 26\~324,58 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості по кредиту 15\~965,00 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 10\~359,58 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 26\~324,58 грн., судові витрати у сумі 1378 грн. Представник позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 11.06.2013 року між сторонами укладено кредитний договір №28932/31/к, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 25 000 грн. строком на 36 місяців з 11.06.2013 по 11.06.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 38% на рік. Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконав зобовязання за договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.12-28), довідкою про рух коштів по рахунку (а.с.10-11). Станом на 08.04.2016 року позивачем нараховано заборгованість за договором у сумі 26\~324,58 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості по кредиту 15\~965,00 грн., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 10\~359,58 грн. (а.с.9). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем зобовязання за кредитним договором виконуються неналежним чином, оскільки щомісячні платежі він вносив несвоєчасно та не у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-11). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору у сумі 1378 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved