Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 08.12.2017 року позивачем та відповідачем укладено заяву про приєднання № 1344456 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № [NUMBER] , який згодом змінився на рахунок № [NUMBER] . Шляхом підписання вказаної заяви позивач приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщення на офіційній інтернет-сторінці www.oschadbank.ua тауклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору (п.п. 3.1 п. 3 «Умова про приєднання до Договору Заяви про приєднання). У свою чергу, відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою (п.п. 3.2 п.3 «Умов про приєднання до Договору» Заяви приєднання). Відповідно до п.п.6.1 п. 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов договору, та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору. У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 06.05.2020 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16 376,76 грн.,з яких 9569,31 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4056, 34 грн. - проценти за користування кредитом; 620,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1473,24 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 269,74 грн. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 114,66 грн. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 60,79 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Ухвалою судді від 22.01.2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі. 27.04.2021 року від відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позов про стягнення з неї заборгованості (а.с. 48-53), згідно змісту якого відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково, лише в частині стягнення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 9569,31 грн., посилаючись на те, що у даному випадку укладений між нею та банком договір не можливо вважати договором приєднання, а умови, які розміщені на офіційному сайті банку не можна розцінювати як частину кредитного договору, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив представника позивача, подана до суду 06.05.2021 року (а.с. 56-58), в якій представник банку посилався, що з відповідачем було погоджено всі істотні умови кредитного договору, свої зобов`язання відповідач не виконував, тому є підстави для стягнення заборгованості та застосування ст. 526, 625 ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно доч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial