Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 15.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктами 8.6, 5.7 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Банк має право вимагати дострокового повернення боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових або інших обов'язків за цим договором. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав повністю, однак [PERSON] свої зобов'язання порушив, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року в нього виникла заборгованість в сумі 18021 гривня 66 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом 3841,72 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 11079,94 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3100 грн. Від вказаної суми заборгованості віднімається сума в розмірі 7797,47 грн., що була стягнута з відповідача на користь позивача на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 23.07.2010 року, тому заборгованість становить 10224,19 грн. Крім того, станом на 30.09.2015 року відповідачу нарахований штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 901,08 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] становить 11625,27 грн. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року в розмірі 11625,27 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.п.6.5, 6.6., 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Незважаючи на те, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року, станом на 30.09.2015 року заборгованість [PERSON] становить 18021,66 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 3841,72 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом 11079,94 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 3100 грн. Крім того, станом на 30.09.2015 року [PERSON] нараховано штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 901,08 грн., а всього: 1401,08 грн. Згідно судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 23.07.2010 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15.11.2007 року в розмірі 7797,47 грн. Таким чином, після відрахування стягнутої вищевказаним судовим наказом суми заборгованості, станом на 30.09.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 15.11.2007року становить 11625,27 грн. (18021,66 грн. 7797,47 грн.) + 1401,08 грн.) Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов'язання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатив заборгованість в розмірі 11625 гривень 27 копійок, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача разом із сумою судового збору.

Outcome: approved