Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 18 березня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2011 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу позивач та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до результату аналізу ДНК № 8035252-20 ймовірність батьківства [PERSON] складає 0%, тому позивач просив суд встановити, що [PERSON] не є батьком [PERSON] та виключити з актового запису №7 від 10 серпня 2006 року Виконавчого комітету Троїцької сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області відомостей про [PERSON], як про батька [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила позов задовольнити з підстав в ньому викладених, поти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача виконавчого комітету Троїцької сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав лист з проханням справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи Баглійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути без їх участі та винести рішення відповідно до діючого законодавства. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів відповідно до п.4 ч. 2 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 18 березня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №173 Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 лютого 2011 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 6). Від зазначеного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №7 від 10 серпня 2006 року (а.с.5 на звороті). Відповідно до висновку експерта №54 від 28.03.2014 року встановлено, що [PERSON], [INFO] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Тобто батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], [INFO], виключається. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Отже, вирішуючи вимоги позивача до [PERSON] щодо оспорювання батьківства та виключення відомостей, як про батька із актового запису про народження дитини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне позов задовольнити. Судові витрати у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України покладаються на сторону проти якої постановлено рішення пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved