Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком розташованим за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Куйбишева, 88. Свій позов позивач мотивував тим, що йому та [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: м. Мелітополь, вул.. Куйбишева, 88. За його згодою у вказаному будинку була зареєстрована його рідна донька відповідач по справі [PERSON] яка з травня 2014 в будинку не проживає. У звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, у нього виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів на утримання будинку та в майбутньому можуть виникнути труднощі при здійсненні права при відчуженні нерухомості, так як в будинку зареєстровані інші особи. Відповідач участі в підтриманні благоустрою будинку не приймає, а тому позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу місця проживання про причини неявки суд не повідомила та відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи у судове засідання не зявися, заявою просив розглядати справу за його відсутності за матеріалами справи та прийняти рішення на розсуд суду. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності за договором дарування від 29.10.1987 року належить будинок за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Куйбишева, 88. Згідно договору дарування від 03.09.2003 [PERSON] подарував [PERSON], а остання прийняла у дар 3/25 частини будинку розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Куйбишева, 88. На запит суду 02.07.2018 надійшла відповідь виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №3587 від 25.06.2018 про те, що місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до копії довідки від 06.06.2018 року, [PERSON] проживає за адресою [INFO] (Корольова), 88. [PERSON], зареєстрована за вказаною адресою, проте не проживає. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна \~має \~право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Куйбишева, 88, залишається зареєстрованою [PERSON], що перешкоджає [PERSON], як співвласнику будинку користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved