Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 28.03.2014 року надав в борг відповідачу кошти в сумі 1000 доларів США та 200 Євро, а 01.04.2014 року - кошти в сумі 1350 Євро. Фактичне отримання коштів підтверджується відповідними письмовими розписками. Зобов'язання щодо повернення боргу відповідач визначив у розписках, а саме: до 11.04.2014 року. Проте, у зазначений строк відповідач кошти не повернув та ухиляється від виконання своїх зобов'язань. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 1000 доларів США та 1550 Євро, що в еквіваленті становить 49758 грн. 50 коп. В подальшому позивач доповнив свої позовні вимоги та, з урахуванням зміни курсу гривні до долару США та Євро, просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 1000 доларів США та 1550 Євро, що в еквіваленті становить 89369 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь заборгованості в сумі 1000 доларів США та 1550 Євро, в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 30.03.2015 року. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням повторної неявки відповідача, думки позивача та положень ст.ст.169,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір про надання позики, оформлений розпискою, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 200 Євро, а останній зобов'язався повернути кошти 11.04.2014 року за місцем проживання [PERSON] 01.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір про надання позики, оформлений розпискою, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1350 Євро, а останній зобов'язався повернути кошти до 11.04.2014 року за місцем проживання [PERSON] Факт укладання договорів позики підтверджується відповідним письмовим розписками, оригінали яких залучено до матеріалів справи (а.с.48,49). Свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав та в обумовлений договорами строк - 11.04.2014 року і станом на теперішній час отримані кошти не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦПК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Враховуючи зазначені вище положення закону, той факт, що відповідач у визначений в договорі позики строк отримані у позику кошти не повернув, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу за розписками від 28.03.2014 року та 01.04.2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В матеріалах справи відсутня довідка про курс гривні до долара США та Євро, встановлений НБУ станом на 30.03.2015 року (23 грн. 44 коп. за 1 долар США та 25 грн. 45 коп. за 1 Євро). Однак, суд вважає за можливе визнати цей факт загальновідомим та, відповідно, таким, що не підлягає доказуванню згідно ч.2 ст.61 ЦК України, оскільки щоденно курс НБУ транслюється по телебаченню та доступний в мережі «Інтернет» на офіційному сайті Національного банку України. З урахуванням вищезазначеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю, стягнувши на його користь з відповідача: суму боргу за договором позики від 28.03.2014 року в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 23440 грн., в розмірі 200 Євро, що еквівалентно 5090 грн., а всього в сумі 28530 грн.; стягнути суму боргу за договором позики від 01.04.2014 року в розмірі 1350 Євро, що еквівалентно 34357 грн. 50 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 497 грн. 58 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 131 грн. 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved