Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500337698 від 21.01.2013 року у розмірі 38 435,42 грн., з яких: 18 334,95 грн. - заборгованість за кредитом, 4 378,89 грн. - заборгованість за відсотками, 10 121,58 грн. - заборгованість по комісії, 5 600,00 - штраф а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 зазначивши, що 21 січня 2013 року між ПАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір № 500337698 за яким останній отримав 77 560,00 грн. строком до 22 січня 2016 року. Пат «Альфа - Банк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 77 560,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконував неналежним чином, в результаті чого станом на 22.08.2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитом - 18 334,95 грн., за відсотками - 4 378,89 грн. та по комісії 10 121,58 грн. та розмір неустойки штрафу - 5 600,00 грн., а всього 38 435,42 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа - банк», правонаступником якого стало ТОВ «Дата Майнінг Груп», та відповідачем 21.01.2013 року був укладений кредитний договір № 500337698, за яким останній отримав 77 560,00 грн., строком користування до 22 січня 2016 року /а.с.7-9/. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що ТОВ «Дата Майнінг Груп» набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 500337698 від 21 січня 2015 року уклавши 30.09.2014 року договір факторингу /а.с.17-23/. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом відповідач станом на 22.08.2015 року має заборгованість за кредитним договором № 500337698 від 21 січня 2013 року у розмірі 38 435,42 грн., з яких: 18 334,95 грн. - заборгованість за кредитом, 4 378,89 грн. - заборгованість за відсотками, 10 121,58 грн. - заборгованість по комісії, 5 600,00 - штраф /а.с 14/. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договори позики. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500337698 від 21 січня 2013 року у розмірі 38 435,42 грн., з яких: 18 334,95 грн. - заборгованість за кредитом, 4 378,89 грн. - заборгованість за відсотками, 10 121,58 грн. - заборгованість по комісії, 5 600,00 - штраф, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved