Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 08 квітня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпроруднінської міської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №19. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя складалося, подружжя любили та поважали один одного, але з часом почуття згасли, з'явились різні погляди на життя та цінності, на обов'язки подружжя в сім'ї. З липня 2018 року позивач з дитиною проживають окремо, не спілкуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. Враховуючи той факт, що шлюбу на сьогодні фактично не існує, його збереження є неможливим, призначення будь-яких строків на примирення є недоцільним. Просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у йоговідсутність, відзив на позов не подано. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved