Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 26 червня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу. За даною угодою позивач придбав у власність нерухоме майно, а саме: будівлю шлакоблочного цеху з навісом, позначений в технічному паспорті літ. Ж, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 17486 кв.м., кадастровий номер 2321583600:03:003:0082. Нерухоме майно знаходиться на території Матвіївїської сільської ради, Вільнянського району Запорізької області. Позивач повністю виконав умови договору і сплатив продавцю 50000 гривен, що підтверджується договором купівлі - продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбаний об»єкт будівництва. Відповідач після отримання грошей в повному обсязі та укладанні угоди пообіцяв посвідчити договір нотаріально, як це передбачене ст.ст. 209, 210 ЦК України, але всупереч домовленості до теперішнього часу цього не зробив. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Позивач прохає визнати дійсним договір купівлі - продажу будівлі шлакоблочного цеху з навісом, позначений в технічному паспорті, літ. Ж, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 17486 кв.м., кадастровий номер 2321583600:03:003:0082, укладений 26.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на майно, а саме: будівлю шлакоблочного цеху з навісом, позначений в технічному паспорті, літ. Ж, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 17486 кв.м., кадастровий номер 2321583600:03:003:0082. Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують його права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності нерухоме майно, яке набуте на підставі договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно договору купівлі- продажу від 26 червня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу. За даною угодою позивач придбав у власність нерухоме майно, а саме: будівлю шлакоблочного цеху з навісом, позначений в технічному паспорті літ. Ж, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 17486 кв.м., кадастровий номер 2321583600:03:003:0082. Нерухоме майно знаходиться на території Матвіївїської сільської ради, Вільнянського району Запорізької області. Позивач повністю виконав умови договору і сплатив продавцю 50000 гривен, що підтверджується договором купівлі - продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбаний об»єкт будівництва. Відповідач після отримання грошей в повному обсязі та укладанні угоди пообіцяв посвідчити договір нотаріально, як це передбачене ст.ст. 209, 210 ЦК України, але всупереч домовленості до теперішнього часу цього не зробив. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між позивачем та відповідачем 26 червня 2014 року було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: будівлю шлакоблочного цеху з навісом, позначений в технічному паспорті літ. Ж, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 17486 кв.м., кадастровий номер 2321583600:03:003:0082. Нерухоме майно знаходиться на території Матвіївїської сільської ради, Вільнянського району Запорізької області. Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач як покупець передала відповідачу 50 000 гривень, що підтверджується договором купівлі- продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбаний об»єкт будівництва, розташований на земельній ділянці. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved