Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобовязати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення з квартири № 11, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, пров. Гаркавого, буд. № 1, яка належить йому на праві власності, без надання іншого жилого приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що з 2008 року по 2017 рік він працював в Державному підприємстві «Експериментальна база «Дачна» селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» на посаді головного ветеринарного лікаря. 18.05.2015 року від вказаного підприємства він отримав ордер на жилу площу, а саме на квартиру № 11, розташовану в с. Дачне по пров. Гаркавого, буд. № 1. 26.05.2015 року його було зареєстровано за вказаною адресою. Розпорядженням органу приватизації № 5493 від 19.11.2015 року йому було передано у приватну власність зазначену квартиру, а 23.11.2015 року Державним підприємством «Експериментальна база «Дачна» селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» йому було видано свідоцтво про право власності на неї. Після отримання правовстановлюючого документу на квартиру він збирався зробити в ній ремонт, у звязку з чим в березні 2017 року поїхав на заробітки в м. Арциз. В липня 2017 році йому стало відомо, що в належну йому на праві приватної власності квартиру без його дозволу вселились відповідачі, від яких він дізнався, що останні вселились у його квартиру з дозволу директора підприємства. На його неодноразові прохання виселитись з квартири та не чинити йому перешкоди у користуванні власністю відповідачі відмовляються у добровільному порядку звільнити квартиру. У звязку з цим, він неодноразово звертався до інспектора поліції, Біляївського ВП ГУНП в Одеській області та депутата Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, однак відповідачі продовжують перешкоджати йому користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власності квартирою. Вказує, що у звязку з протиправними діями відповідачів, з липня 2017 року він змушений наймати житло, оскільки іншого житла він не має. Враховуючи вищевикладене, він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у його відсутність і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, а судові повістки повернулись до суду з відміткою Укрпошти «адресат від отримання відмовився», а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.05.2015 року Державне підприємство «Експериментальна база «Дачна» видала позивачу ордер на жилу площу № 2, а саме на квартиру № 11, розташовану в с. Дачне по пров. Гаркавого, буд. № 1 (а.с.5). Розпорядженням органу приватизації № 5493 від 19.11.2015 року позивачу було передано у приватну власність вказану квартиру, а 23.11.2015 року Державним підприємством «Експериментальна база «Дачна» селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» позивачу було видано свідоцтво про право власності № 5493 на цю квартиру (а.с.6, 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51193365 від 29.12.2015 року [PERSON] є власником квартири № 11, розташованої в с. Дачне по пров. Гаркавого, буд. № 1 (а.с.8). Позивач зареєстрований у належній йому квартирі, про що свідчить довідка виконкому Дачненської сільської ради Білївського району Одеської області № 1656 від 07.08.2017 року (а.с.11). Позивач в позовній заяві вказує, що після отримання правовстановлюючого документу на квартиру він збирався зробити в ній ремонт, у звязку з чим в березні 2017 року поїхав на заробітки в м. Арциз. В липня 2017 році йому стало відомо, що в належну йому на праві приватної власності квартиру без його дозволу вселились відповідачі, від яких він дізнався, що останні вселились у його квартиру з дозволу директора підприємства. Факт вселення і проживання відповідачів у квартирі № 11, розташованої в с. Дачне по пров. Гаркавого, буд. № 1, підтверджується актом обстеження, складеним 08.08.2017 року комісією у складі депутата сільської ради [PERSON] в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). На неодноразові прохання позивача виселитись з квартири та не чинити йому перешкоди у користуванні власністю відповідачі відмовляються у добровільному порядку звільнити квартиру. У звязку з цим, позивач звертався до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, однак відповідачі продовжують перешкоджати йому користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власності квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно з правилом ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином суд вважає, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог до [PERSON] та [PERSON] та задоволення їх у повному обсязі.

Outcome: approved