Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору №77-002-824-2-16-Г, який був укладений між сторонами 28.07.2016 і за умовами якого позивач надав відповідачу 30000 грн. кредитних коштів, готівкою з каси банку, на строк до 26.07.2019, на умовах сплати за користування кредитом 5% річних, а відповідач зобовязався повернути такі кошти в строк, сплатити за користування кредитом відсотки, комісії та виконати інші умови договору. Взяте на себе зобовязання відповідач належним чином не виконував, в результаті чого станом на 02.06.2017 утворилася заборгованість по кредиту 28449,66 грн., а також по відсотках за користування кредитом 487,27 грн. та комісійній винагороді 3480 грн.; на підставі пункту 6.3 договору, позивачем нараховано відповідачу штраф 13500 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. За вказаних вище обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.07.2016 між сторонами укладено кредитний договір №77-002-824-2-16-Г (а.с. 6-9). Пунктом 1.1 договору визначено, що ПАТ «МЕГАБАНК» зобовязується надати [PERSON] кредит в сумі 30000 грн., а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 5% річних, комісійні винагороди та виконати всі інші передбачені договором зобовязання; кредит надано на строк з 28.07.2016 по 26.07.2019 (п. 1.2); повернення кредиту позичальником мало здійснюватись щомісячними платежами (п. 4.1, 4.5); пунктом 4.4 передбачено сплату комісійної винагороди 2,9000% від суми кредиту; пунктами 6.2, 6.3 договору передбачено сплату штрафів (а.с. 5-6). Розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с. 10), виписка по особовому рахунку [PERSON] (а.с. 12-21), а також заява на видачу готівки №3293_1 (а.с. 11) свідчать, що банком виконано їхнє зобовязання в частині надання кредиту. Відповідач зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісій належним чином не виконував; з розрахунку заборгованості встановлено, що станом 02.06.2017 утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 28449,66 грн., а також по відсотках за користування кредитом 487,27 грн. та комісійній винагороді 3480 грн. (а.с. 10), крім того позивачем нараховано відповідачу штраф 13500 грн. (а.с. 10). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуюючи вищезазначене, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору від 28.07.2016 №77-002-824-2-16-Г в сумі 45916,93 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 28449,66 грн., по відсотках за користування кредитом 487,27 грн., комісійної винагороди 3480 грн., штрафу 13500 грн. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved