Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], треті особи: ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт», ТОВ «М Авітек», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, у зв'язку з чим до участі у справі в якості відповідачів залучено [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 22.05.2007 між АКБ «Європейський», правонаступником якого є позивач, та ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» було укладено кредитний договір №КЛ/14/2601, згідно з яким банк надав позичальнику грошові кошти в кредит у вигляді відзивної кредитної лінії. Того ж дня між АКБ «Європейський» та ТОВ «М Авітек» також було укладено кредитний договір №К/15/2601. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами 23.05.2007 між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS]. Позичальники не виконали взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Станом на дату пред'явлення позову заборгованість за кредитними договорами складає у загальному розмірі 10208510,16 грн., що встановлено судовими рішеннями. Згодом позивачу стало відомо, що у травні 2015 року предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу був відчужений [PERSON] на користь [PERSON], який, в свою чергу, 18.06.2015 передав спірну квартиру в іпотеку [PERSON], чим було порушено права позивача. Посилаючись на наведене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №КЛ/14/2601 від 22.05.2007, укладеного між АКБ «Європейський» і ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт», та №К/15/2601, укладеного між АКБ «Європейський» і ТОВ «М Авітек», на загальну суму 10208510,16 грн. звернути на користь позивача стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] (загальною площею 301,5 кв.м., житловою - 104,5 кв.м.), яка належить на праві власності [PERSON], шляхом надання позивачу права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 23.05.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстраційним №4489, з наданням усіх повноважень продавця, за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеному на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження, та вирішити питання про розподіл судових витрат. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заперечення, в яких просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, у зв'язку з чим відмовити у задоволенні позову. Від відповідача [PERSON] також надійшли заперечення, в яких він просить розглядати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач вказує, що з травня 2015 року він є власником спірної квартири, яка придбана ним у передбачений законодавством спосіб. На час підписання договору-купівлі продажу квартира під будь-якими обтяженнями не перебувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав. Треті особи ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» та ТОВ «М Авітек» явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлялися, заяв, клопотань на адресу суду не надіслали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.05.2007 між АКБ «Європейський» та ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» було укладено кредитний договір №КЛ/14/260, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в кредит у вигляді відзивної кредитної лінії у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язався повернути кошти, сплатити проценти та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Також 22.05.2007 між АКБ «Європейський» та ТОВ «М Авітек» було укладено кредитний договір №К/1/260, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в кредит у вигляді відзивної кредитної лінії у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язався повернути кошти, сплатити проценти та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. З метою забезпечення належного виконання ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» та ТОВ «М Авітек» умов кредитних договорів, 23.05.2007 між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 10.4. іпотечного договору у разі невиконання позичальниками умов кредитних договорів, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі, включаючи суму кредиту та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов основного зобов'язання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що випливають з основного зобов'язання, а також всі витрати, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 12.3.2. іпотечного договору передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу ним від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що буде встановлена відповідно до висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №4490. В день укладення договору іпотеки приватним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири, про що було внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 25.03.2009 та 15.05.2009 між АКБ «Європейський» та ПАТ КБ «Володимирський» були укладені договори про відступлення права вимоги за кредитними договорами та про заміну іпотекодержателя за іпотечним договором, за умовами яких АКБ «Європейський» відступило ПАТ КБ «Володимирський» право вимоги за вищевказаними кредитними та іпотечним договорами. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» та ТОВ «М Авітек» свої зобов'язання за кредитними договорами не виконали, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.06.2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Володимирський», стягнуто на його користь з ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7834350,07 грн. та з ТОВ «М Авітек» у сумі 2348424,09 грн. В подальшому ПАТ «КБ «Володимирський» відступило своє право вимоги за кредитними та іпотечним договорами [PERSON], яка, в свою чергу, відступила право вимоги позивачу ТОВ «Азовдевелопмент», що підтверджується договорами про заміну сторони у зобов'язанні №03/22/03 та №13/22/03 від 23.03.2012 та договором про заміну наступного іпотекодержателя на нового іпотедержателя від 27.03.2012. Відступлення прав вимоги за договором іпотеки на користь позивача зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 27.03.2012. На підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21037671 та №21037727, прийнятих 29.04.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. припинено іпотеку, що виникла на підставі іпотечного договору від 23.05.2007, та знято заборону відчуження квартири [ADDRESS]. 15.05.2015 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2015, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 18.06.2015 до Державного реєстру іпотек внесено запис про обтяження на підставі договору іпотеки від 18.06.2015, обтяжувачем за яким є [PERSON] За правилами ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017, у справі за позовом ТОВ «Азовдевелопмент» до приватного нотаріуса КМНО Донченко О.О., за участю третіх осіб - відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в м. Києві, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання протиправними та скасування рішень, визнано, зокрема, протиправними та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21037671 та №21037727, прийняті 29.04.2015 невстановленою особою від імені приватного нотаріуса КМНО Донченко О.О. щодо припинення іпотеки, що виникла на підставі іпотечного договору від 23.05.2007, скасувавши відповідні записи про припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та знявши відповідні відмітки в Державному реєстрі іпотек про погашення іпотеки, реєстраційний номер обтяження 5018046 від 27.03.2012, та щодо припинення заборони відчуження від 23.05.2007, скасувавши відповідні записи про припинення (скасування) обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та знявши відмітку та знявши відмітку про погашення обтяженні в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5006245 від 23.05.2007. Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом встановлено, що оскаржувані рішення приватним нотаріусом КМНО Донченко О.О. не приймалися та не реєструвалися, зміни до Державного реєстру внесені невстановленою особою, у зв'язку з чим СВ Голосіївського управління поліції ГУ Нацполіції в м. Києві порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.ст. 575, 577 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. За приписами ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно передано в іпотеку позивача в якості забезпечення виконання зобов'язань третіх осіб по кредитним договорам від 22.05.2007. Позичальники допустили порушення вимог кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на час розгляду справи заборгованість за кредитними договорами не погашена, іпотека не припинена. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів на пропуск позивачем строків звернення до суду з даним позовом і вважає, що заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не може бути задоволена з наступних підстав. В силу положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 18 іпотечного договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання позичальником основного зобов'язання чи настання одного з випадків, передбачених ст. 17 Законом України «Про іпотеку». Як зазначалось судом вище, зобов'язання за кредитними договорами позичальниками не виконані, іпотека квартири не припинена, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем пропущений строк позовної давності стосовно права звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3654 грн. в рівних частках. З викладеного,

Outcome: approved