Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працював у відповідача та 31.01.2017 р. був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок не виплачена заробітна плата з жовтня 2016 р., вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. Згідно розрахункового листа за січень 2017 р. заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі становить 10093,19 грн. Просить стягнути невиплачену заробітну плату та вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат згідно ст. 44 КЗпП України у розмірі 10093,19 грн. з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилась, надала суду письмові пояснення, де зазначено, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, зокрема, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Також вказала, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 р. на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а сааме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, [PERSON] перебував з відповідачем у трудових відносинах, звільнений з 31.01.2017 р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 5-6). Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» від 23.05.2017 р. № 16-07/331\~заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 10093 грн. 19 коп. (а.с. 25). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, що фактично визнано представником відповідача у наданих письмових поясненнях. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 10093,19 грн. Згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для\~звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата позивача без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 117 грн. 45 коп. (а.с. 25). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с. 13). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення данного рішення, тобто з 01.02.2017 року по 29.05.2017 року становить 44 робочих дні (лютий 12, березень 12, квітень 11, травень - 9). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2017 року по 29.05.2017 року включно у сумі 5167 грн. 80 коп. (117,45 х 44 = 5167,80). Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 10093 грн. 19 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2017 року по 29.05.2017 року включно у сумі 5167 грн. 80 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved