Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що він є власником вказаної квартири, а відповідачі в спірному житлі, не проживають без поважної причини тривалий час, у помешканні не з`являються, комунальні послуги не сплачують, витрат по ремонту, утриманню житла не несуть, їх особисте майно у квартирі відсутнє, тривалий час мешкають у іншому місці. Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримав позовні вимоги в повному обсязі наполягав на їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку у сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до рішення Калінінського районного суду м. Горлівка від 11.10.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. У будинку [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], але за вказаною адресою не мешкають з березня 2013 року, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 04.04.2014 року (а.с. 8), посвідченим свідками [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до п. 5 постанови Пленуму ВС України № 2 від 12.04.1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Згідно ст. 405 ч.1 1. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що власником спірної квартири є [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірному житлі з березня 2013 року без поважної причини, комунальні послуги не сплачують, у спірному житлі відсутні їх речі, тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 167, 169, 170 ЖК України,

Outcome: approved