Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення 5762,16 грн. вартості навчання та 1 762,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.08.2014 року між відповідачами та позивачем було укладено угоду №2/200С про те, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені [PERSON]» бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника ([PERSON]Б.) здійснити навчання [PERSON] Договором встановлена вартість навчання загальна вартість навчання 61600,00 грн., а за один навчальний рік 15400,00 грн.\~ Наказом проректора № 1096/2с від 09.10.2015 року [PERSON]\~ було відраховано з університету за власним бажанням. Однак відповідачем, всі кошти за фактично надані послуги з навчання не сплачено і наявна заборгованість у розмірі 5762,16 грн.\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] скористався правом на відзив, просив відмовити у задоволенні позову, а до частини вимог в розмірі 3850,00 грн. просив застосувати строки позовної давності. В судове засідання надалі не зявився, просив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON]Б в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні відносини, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вказаної Угоди №2/200С від 14.08.2014 року, відповідачі зобов'язалися сплачувати за надані освітні послуги (а.с. 12-13). Як вбачається із копії наказу проректора № 1096/2с від 09.10.2015 року [PERSON]\~ було відраховано з університету за власним бажанням (а.с. 15). Як вбачається з матеріалів справи освітні послуги відповідач отримував у 2015 році за період з 05.09.2015 року по 09.10.2015 року, і суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані, але не сплачені послуги з навчання в розмірі 5762,16 грн., які не спростовані стороною відповідача. Покликання відповідача про те, що він не відвідував лекції і семінари, а тому і послуги з освіти не отримував, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідач [PERSON] з власного бажання не відвідував заняття, а в подальшому був відрахований з університету теж за власним бажанням, тож він мав змогу повідомити сторону позивача про намір припинити навчання за власним бажанням раніше, а саме з моменту, коли він, як він стверджує припинив відвідувати навчання. Щодо заяви про застосування строків позовної даності, то суд погоджується з доводами позивача про поважність пропуску строків звернення до суду, які підтверджуються матеріалами справи, зокрема про те, що відповідачами у договорі №2/200С від 14.08.2014 року вказано адресу в м. Києві, за якою вони не проживали, а також строки в які позивач отримав таку інформацію (а.с. 13,116), а тому суд вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, відшкодування майнової шкоди. Оскільки, позивач просить про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 5762,16 грн. в солідарному порядку, то суд приходить до висновку про стягнення саме такого розміру заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволенихпозовнихвимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved