Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 262/7933CLBPT від 25.10.2013 року на суму 23600,00 грн. Позивач, свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, проненти та іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, [PERSON], зобов'язання не виконав, в результаті чого, має непогошену заборгованість в сумі 37590,17 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні: Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у його задоволенні та в частині стягнення пені застосувати строки позовної давності. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до укладеного кредитного договору № 262/7933CLBPT від 25.10.2013 року, [PERSON] отримав від Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» кредит у розмірі 23600,00 грн. Між ПАТ «ПтБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» біло укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». Згідно договору факторингу № 1706/1 року від 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кошти (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На виконання умов договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року на адресу відповідача, від імені ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відносно умовам кредитного договору, [PERSON], має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 262/7933CLBPT від 25 жовтня 2013 року становить в сумі 37590,17 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 22075,42 грн.; заборгованість по процентам та комісією - 4392,64 грн.; пеня за порушення графіку погашення заборгованості - 11122,11 грн. Згідно ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 261 ч. 1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки договір про надання кредиту був укладений 25.10.2013 року, остаточний термін повернення кредиту та сплати процентів був визначений умовами договору як 05.11.2016 року, останній щомісячний платіж було здійснено 09.07.2014 року, тобто відлік позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) розпочався 10.07.2014 року та закінчився - 10.07.2015 року. Позивач у своєму позові не зазначив про причину пропуску строку звернення до суду з вимогою про сплату пені та не надав доказів поважності його пропуску, а відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне застосувати до вимог про стягнення пені позовну давність та відмовити у задоволені позову в цій частині. Щодо інших позовних вимог, зважаючи на позицію сторін, викладену в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між сторонами кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов в частині стягнення заборгованості за основною сумою та за відсотками підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial