Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частини квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що квартира № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі належить позивачу [PERSON], матері позивача [PERSON], батьку позивача [PERSON], бабусі позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня 1997 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 6/2071-97 від 26 серпня 1997 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстрову книгу за № 217п за реєстровим № 90. Квартира № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі є трикімнатною, житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,6 кв.м., складається з: кімнати площею 16,6 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кухні площею 8 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м., вбудованої шафи площею 1,5 кв.м. 12 травня 2011 року бабуся позивача [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з ? частини квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі, спадщину прийняв син спадкодавиці [PERSON] батько позивача, оскільки на день її смерті постійно проживав та був зареєстрованим в квартирі № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Таким чином, [PERSON] належить ? частина квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті матері [PERSON] та ? частина згідно свідоцтва про право власності від 26 серпня 1997 року, а всього ? частина квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. [PERSON] за своє життя спадкових прав не оформив. 02 травня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Позивач [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] мати позивача спадщину прийняли фактично, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживали та були зареєстровані в вищезазначеній квартирі. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Таким чином, [PERSON] та його матері [PERSON] належить по ? частини спадщини після смерті [PERSON]. Тобто позивачу [PERSON] належить ? частина квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті батька [PERSON] та ? частина згідно свідоцтва про право власності від 26 серпня 1997 року, а всього ? частина вищезазначеної квартири, матері позивача [PERSON] також належить ? її частина. В свідоцтві про народження [PERSON] його мати зазначається [PERSON], а в свідоцтві про смерть її прізвище [PERSON], в звязку з чим виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки немає документу про зміну її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Бабуся з боку батька позивача [PERSON] [PERSON] мала дівоче прізвище «Семененко», та коли в 1944 році вона розлучилась з [PERSON], то повернула собі дошлюбне прізвище «Семененко», але актовий запис про розірвання шлюбу відсутній. 04 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Позивач [PERSON] прийняв спадщину фактично, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживав та був зареєстрований в вищезазначеній квартирі. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Таким чином позивачу [PERSON] належить ? частина квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті батька [PERSON] та ? частина після смерті матері [PERSON], а всього ? частини вищезазначеної квартири. Постановою нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17 грудня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю всіх документів, що підтверджують родинні відносини, а саме зміну прізвища матері [PERSON] з «Чернишової» на «Семененко». На підставі вищезазначеного позивач [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], померлий 02 травня 2012 року, є сином [PERSON], померлої 12 травня 2011 року, визнати право власності на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,6 кв.м., складається з: кімнати площею 16,6 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кухні площею 8 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м., вбудованої шафи площею 1,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 травня 2012 року, визнати право власності на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,6 кв.м., складається з: кімнати площею 16,6 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кухні площею 8 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м., вбудованої шафи площею 1,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 04 травня 2015 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявилась, про день, місце та час судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Письмових заяв не надходило. В судове засідання третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не зявилась. Про день, місце та час проведення судового розгляду сповіщена належним чином. До суду надіслали письмову заяву, в якій просили розгляд справи провести за їх відсутності відповідно до діючого законодавства. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що квартира № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 серпня 1997 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) № 6/2071-97 від 26 серпня 1997 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстрову книгу за № 217п за реєстровим № 90. /а.с. 6/ Відповідно до технічної характеристики квартира № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі розміщена на 8 поверсі 9 поверхового будинку, складається з трьох кімнат житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 66,6 кв.м., складається з: кімнати площею 16,6 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кухні площею 8 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м., вбудованої шафи площею 1,5 кв.м. /а.с. 7/ 12 травня 2011 року [PERSON] померла. /а.с. 13/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з ? частини квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Відповідно до повідомлення Другої дніпропетровської нотаріальної контори № 710/02-14 від 14 березня 2017 року після смерті [PERSON], померлої 12 травня 2011 року, з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. /а.с. 36/ Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] в графі мати зазначено [PERSON]. /а.с. 8/ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала дівоче прізвище «Семененко», та коли в 1944 році вона розлучилась з [PERSON], то повернула собі дошлюбне прізвище «Семененко». Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 12 травня 2011 року, дійсно є [PERSON], що в повному обсязі знайшло своє підтвердження згідно зібраних у справі доказів, зокрема: Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 5651/03.1-38 від 21 грудня 2015 року актового запису про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], за період з 1944 року по 1946 роки, по відділах державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (містах обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у Дніпропетровській області не виявлено. /а.с. 16/ Як вбачається з військового квитка серії НУ № 0134094, виданого на імя [PERSON] його матірю зазначено [PERSON], [INFO]. /а.с. 11-12/ Спадщину прийняв син спадкодавиці [PERSON], оскільки на день її смерті постійно проживав та був зареєстрованим в квартирі № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Таким чином, [PERSON] успадкував ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті матері [PERSON] та ? частина згідно свідоцтва про право власності від 26 серпня 1997 року, а всього ? частина квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. 02 травня 2012 року помер [PERSON]. /а.с. 14/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. Згідно свідоцтва про одруження ІІ-АГ № 165970 01 липня 1967 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, дружині присвоєне прізвище «Чернишова». /а.с. 9/ Відповідно до свідоцтва про народження І-АВ № 009579 [PERSON], [INFO] батьками зазначені [PERSON], [PERSON]. /а.с. 10/ Згідно спадкової справи № 1047/2016 після смерті [PERSON], померлого 02 травня 2012 року з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. /а.с. 41/ З довідки № 18820 від 26 листопада 2015 року, наданої КП «КЖЕП № 25» за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м [PERSON][ADDRESS] були зареєстровані та зняті з реєстрації: [PERSON], [INFO] дата реєстрації 04 червня 1984 року, [PERSON], [INFO], дата реєстрації 25 січня 1977 року, дата зняття з реєстрації 18 травня 2012 року, [PERSON], [INFO], дата реєстрації 25 січня 1977 року, дата зняття з реєстрації 04 червня 2015 року, [PERSON], [INFO] була зареєстрована з 25 січня 1977 року по день смерті 12 травня 2011 року. /а.с. 42/ Позивач [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживали та були зареєстровані в вищезазначеній квартирі. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? частини спадщини після смерті [PERSON]. Тобто, позивач [PERSON] успадкував ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті батька [PERSON] та ? частина згідно свідоцтва про право власності від 26 серпня 1997 року, а всього ? частина вищезазначеної квартири, матері позивача [PERSON] також належала ? її частина. 04 травня 2015 року померла [PERSON]. /а.с. 15/ Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі. З матеріалів спадкової справи № 952/2015 після смерті [PERSON], померлої 04 травня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. /а.с. 47 на звороті/ Позивач [PERSON] прийняв спадщину фактично, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживав та був зареєстрований в вищезазначеній квартирі. Таким чином, позивач [PERSON] успадкував ? частину квартири № 31 в будинку № 18-а на ж/м [PERSON] у м. Дніпрі після смерті батька [PERSON] та ? частину після смерті матері [PERSON], а всього ? частини вищезазначеної квартири. Постановою нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 4181/02-31 від 17 грудня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю всіх документів, що підтверджують родинні відносини, а саме зміну прізвища матері [PERSON] з «Чернишової» на «Семененко». /а.с. 17/ Згідно ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На основі повного і всебічного зясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved