Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 12.07.2007 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №DNR0G100000380, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 44055 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2017 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та відповідачкою було укладено договір іпотеки №DNR0G100000380, відповідно до якого остання передала в іпотеку квартиру №1, загальною площею 27,40 кв.м, житловою площею 14,30 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачу на праві власності. Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв'язку з чим, станом на 16.10.2014 року має заборгованість в сумі 108684,02 доларів США, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 33388,15 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 29190,93 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3785,74 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 37125,39 доларів США, штрафу (фіксована частина) в сумі 19,30 доларів США, штрафу (процентна складова) в сумі 5174,51 доларів США. На підставі цього, позивач просив суд звернути стягнення на квартиру №1, загальною площею 27,40 кв.м, житловою площею 14,30 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеку з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; а також виселити відповідачку та інших осіб із зазначеної квартири, із зняттям їх з реєстраційного обліку. Покласти на відповідача судові витрати по справі. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи поти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засіданні повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. В зв'язку з цим, з урахуванням поданої представником позивача заяви, судом у відповідності до ст.ст.158,169, 197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.07.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNR0G100000380, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 44055 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2017 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 12.07.2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки №DNR0G100000380, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку квартиру №1, загальною площею 27,40 кв.м, житловою площею 14,30 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить їй на праві власності. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка не виконує, в зв'язку з чим, станом на 16.10.2014 року має заборгованість в сумі 108684,02 доларів США, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 33388,15 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 29190,93 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3785,74 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 37125,39 доларів США, штрафу (фіксована частина) в сумі 19,30 доларів США, штрафу (процентна складова) в сумі 5174,51 доларів США, що підтверджується відповідним розрахунком, наданим до позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.6,627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і на підставі рішення суду. Нормою ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором та погоджується з розрахунком заборгованості у валюті видачі кредиту, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. В позовній заяві позивач зазначає, що загальна заборгованість за кредитним договором становить 108684,02 доларів США, що еквівалентно 1407615 грн. 15 коп. Разом з тим, виходячи із курси гривні до долару США, встановленому НБУ України (12 грн. 95 коп. за 1 долар США) станом на день проведення розрахунку 16.10.2014 року, заборгованість за кредитним договором становить 108684,02 доларів США, що еквівалентно 1407458 грн. 06 коп. Таким чином, суд визначає суму заборгованості за кредитним договором №DNR0G100000380 від 12.07.2007 року в розмірі 108684,02 доларів США, що еквівалентно 1407458 грн. 06 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 33388,15 доларів США, що еквівалентно 432376 грн. 54 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 29190,93 доларів США, що еквівалентно 378022 грн. 54 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3785,74 доларів США, що еквівалентно 49025 грн. 33 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 37125,39 доларів США, що еквівалентно 480773 грн. 80 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 19,30 доларів США, що еквівалентно 249 грн. 94 коп., штрафу (процентна складова) в сумі 5174,51 доларів США, що еквівалентно 67009 грн. 91 коп. Також судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що квартира [ADDRESS] є предметом іпотеки за укладеним між сторонами договором іпотеки від 12.07.2007 року та виступала, як забезпечення зобов'язань перед позивачем за кредитним договором від 12.07.2007 року про надання кредиту в іноземній валюті. Згідно наданої на запит суду інформаційної довідки відповідачка має на праві власності інше житло. Таким чином, предмет іпотеки не підпадає під дію п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню та слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру №1, загальною площею 27,40 кв.м, житловою площею 14,30 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №DNR0G100000380 від 12.07.2007 року в розмірі 108684,02 доларів США, що еквівалентно 1407458 грн. 06 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 33388,15 доларів США, що еквівалентно 432376 грн. 54 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 29190,93 доларів США, що еквівалентно 378022 грн. 54 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3785,74 доларів США, що еквівалентно 49025 грн. 33 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 37125,39 доларів США, що еквівалентно 480773 грн. 80 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 19,30 доларів США, що еквівалентно 249 грн. 94 коп., штрафу (процентна складова) в сумі 5174,51 доларів США, що еквівалентно 67009 грн. 91 коп., шляхом продажу предмету іпотеку з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до п.37 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст.40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст.33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (ч.2 ст.39 Закон України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що сторонами у справі не надано будь-яких доказів того, що відповідач та інші особи, які зареєстровані і проживають у квартирі [ADDRESS], відмовились на обґрунтовану та законну вимогу іпотекодержателя звільнити таке житлове приміщення або будуть перешкоджати реалізації предмета іпотеки, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині про виселення. В зв'язку з цим, в задоволенні позову банку в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial