Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно первинної позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 52247,93 (пятдесят дві тисячі двісті сорок сім) грн. 93 коп., яка складалась з: -борг за кредитом 49266,14 грн.: поточна заборгованість за кредитом 46 653,75 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 2 612,39 грн.; -борг за відсотками 323,68 грн.; -борг за комісією 1398,27 грн.: поточна заборгованість по комісії 845,00 грн.; прострочена заборгованість по комісії 553,27 грн.; -пеня за несвоєчасне повернення відсотків, кредиту та комісії 1259,84 грн. Під час розгляду справи, в проміжок часу між судовими засіданнями, на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої представник позивача збільшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість, перераховану станом на 16 квітня 2015 року у розмірі 85173,53 грн. Уточнена позовна заява від 03 червня 2015 року прийнята судом до розгляду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № К53700525218В. Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору, банк надає відповідачу кредит у сумі 50000,00 грн. зі сплатою 12,0 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 12 лютого 2018 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит в сумі 50000,00 грн. Відповідач в порушення умов кредитного договору (п.п.4.2, 4.3, 5.1 договору), свої зобовязання перед банком не виконав, в наслідок чого виникла заборгованість по кредиту, відсоткам, комісією та пені, яка згідно уточнених позовних вимог станом на 16 квітня 2015 року складає 85\~173,53 грн. та складається з: -прострочена заборгованість за кредитом - 11510,35 грн.; -прострочена заборгованість по сплаті процентів 3932,08 грн.; -прострочена заборгованість по сплаті комісії 7820,17 грн.; -строкова заборгованість по сплаті процентів 80,99 грн.; -строкова заборгованість по кредиту 37755,79 грн.; -пеня за несвоєчасну сплату процентів 2363,61 грн.; -пеня за несвоєчасне повернення основного боргу 10601,61 грн.; -пеня за несвоєчасне повернення комісій 5576,36 грн.; -три проценти річних за весь час прострочення сплати процентів 38,85 грн.; -три проценти річних за весь час прострочення повернення кредиту 174,27 грн.; -три проценти річних за весь час прострочення повернення комісії 91,67 грн.; -інфляційні втрати за весь час прострочення сплати процентів 759,81 грн.; -інфляційні втрати за весь час прострочення повернення кредитів 2764,56 грн.; -інфляційні втрати за весь час прострочення повернення комісій 1703,41 грн. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язань стосовно повернення кредиту в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: -копія паспорту та ідентифікаційного номеру відповідача (а.с.6-9); -копія кредитного договору від 12 лютого 2014 року (а.с.10-13 ); -копія меморіального ордеру від 12 лютого 2014 року (а.с.14); -розрахунок заборгованості (а.с.15-17); -копія вимоги про погашення заборгованості (а.с.18); -підтвердження отримання відповідачем вимоги банку (а.с.19); -підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.24); -підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Збільшення позовних вимог пояснював перерахуванням заборгованості в звязку з невиконанням умов договору та подальшими нарахуваннями. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснюючи утворення заборгованості відсутністю коштів для повернення кредиту, що повязано з господарською діяльність, якою займається відповідач, та втратою врожаю. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: -відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; -відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; -відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; -згідно ч.3 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; -в судовому засіданні встановлено,що 12 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К53700525218В, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 50000,00 грн. зі сплатою 12,0 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості - 12 лютого 2018 року. За умовами кредитного договору відповідач зобовязався своєчасно та повно погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі, передбачені договором. Також судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед банком за неналежне виконання умов договору; -відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; -статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; -відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; -відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором; -згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики; -відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; -відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; -статтею 629 ЦК України передбачена обовязковість договору для виконання сторонами; -умовами укладеного договору передбачена відповідальність відповідача в разі неналежного виконання кредитних зобовязань, в звязку з чим, з огляду на вище викладене, суд за результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, пояснень відповідача, доходить висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved