Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 15.11.1991 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Великобудської сільради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 21. Вказує, що від цього шлюбу у них дітей немає. Стверджує, що сімейні стосунки між ним та відповідачкою погіршились внаслідок постійних конфліктів через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим, а тому звернувся з даним позовом до суду та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з»явився. Від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Стверджує, що позов підтримує та просить задовольнити його, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у засобах масової інформації. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявні достатні матеріали про їх права та взаємовідносини сторін. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст 197 ЦПК України, судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що 15.11.1991 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Великобудської сільради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 21. (а/с 3). Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища [PERSON] в подальшому іменується «[PERSON]»./а.с.7/ Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною 3 ст. 109 цього ж Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved