Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач 16.11.2013 року позичив у нього грошові кошти в сумі 4500 гривень, які зобов'язувався повернути до 01.02.2014 року, що було засвідчено розпискою. Оскільки в обумовлений термін [PERSON] грошей не повернув, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4500 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву де вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, перебуває в СІЗО №13 м. Києва, направив суду заяву з поясненнями по справі. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.11.2013року позивач по даній справі позичив відповідачу кошти в сумі 4500грн. Відповідач зобов'язався повернути борг до 01.02.2014року. На підтвердження цього [PERSON] написав розписку, в якій вказав суму позики та кінцевий термін її повернення. Судом було встановлено, що на теперішній час відповідач [PERSON] перебуває в Київському слідчому ізоляторі № 13. Відповідач направив суду заяву з поясненнями по суті даної справи, зокрема, відповідач вказав, що борг він не зміг повернути внаслідок того, що 04.01.2014року його було заарештовано. Запреречень по суті позовних вимог відповідачем не подано. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. Згідно п.2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, зазначена розписка від 16.11.2013 р. приймається судом до уваги для підтвердження укладення договору позики між сторонами. Зважаючи на вищевикладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що згідно пояснювальної заяви котра надійшла від відповідача, останній не заперечує про наявність боргу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved