Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 600116429 від 20.06.2011 року, відповідно до умов якого останньому було надано кредит на умовах поворотності, платності, строковості, у сумі 15 000 грн., з кінцевим строком повернення до 20.06.2012 року. Зазначає, що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, на відміну від відповідача, який свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим, станом на 23.12.2013 року загальна сума боргу останнього за кредитним договором складає всього 24 905,72 грн., з яких: 14 995,14 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 8 253,62 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1 656,96 грн. - пеня. Вказує, що 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 600116429 від 20.06.2011 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», у зв'язку з чим TOB «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги кредитора. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву у якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було встановлено в ході судового розгляду, між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 600116429 від 20.06.2011 року, відповідно до умов якого було надано останньому кредит на умовах поворотності, платності, строковості, у сумі 15 000 грн., з кінцевим строком повернення до 20.06.2012 року. Крім того, слід зазначити, що 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 600116429 від 20.06.2011 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», у зв'язку з чим TOB «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги кредитора (а.с.4-7). Судом встановлено, що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, що підтверджується заявою по відкриття поточних рахунків від 20.06.2011 року (а.с.18), розпискою держателя картки (а.с.19), на відміну від відповідача, який у порушення умов кредитного договору не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з чим, станом на 23.12.2013 року загальна сума боргу останнього за кредитним договором, відповідно до витягу з реєстру передачі прав вимоги (а.с.8) складає всього 24 905,72 грн., з яких: 14 995,14 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 8 253,62 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1 656,96 грн. - пеня. Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В зв'язку з вищевикладеним за вищезазначеним договором факторингу №2013-1 позивач, як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 600116429 від 20.06.2011 року. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за вказаним кредитним договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останнього суми боргу за кредитним договором в розмірі всього 24 905,72 грн., з яких: 14 995,14 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 8 253,62 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1 656,96 грн. - пеня, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 249 гривень 05 копійок. На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 509, 512, 514, 525, 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved