Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до Калінінського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5238,73 гривень. У позовній заяві позивач посилався на те, що 21.05.2010 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0520-1748, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Део», реєстраційний номер [NUMBER]. 27.11.2010 року в м. Донецьк, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Део», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Вольво», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згідно постанови Калінінського районного суду м. Донецька від 10.03.2011 року в діях [PERSON] міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. До ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 08.02.2011 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі звіту № 1627 від 27.12.2010 року, звіту № 31 від 15.01.2011 року, квитанції про сплату за довідку ДАІ, товарного чеку від 27.11.2010 року та калькуляції № 7713 від 08.02.2011 року, було складено страховий акт № ССКА-227. На підставі вищевказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі: 30228 гривень 73 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 1296 від 11.02.2011 року. Цивільна відповідальність транспортного засобу «Вольво», реєстраційний номер [NUMBER], застраховано в ПАТ «ХДІ страхування» згідно полісу № ВС 9174028. 25.02.2013 року позивач звернувся до ПАТ «ХДІ страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 330 АПС від 20.02.2013 року. 03.06.2013 року ПАТ «ХДІ страхування» сплатило позивачу суму в розмірі 24990 гривень (в межах ліміту та за мінусом безумовної франшизи). Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної шкоди в порядку регресу суму в розмірі 5238,73 гривень, витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 229,40 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути у відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, тому, суд вважає за можливим розглянути дану справу заочно у відсутність представника позивача на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення чи слухання справи за його відсутності суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, суд приходе до висновку про можливість розглянути дану справу заочно у відсутність відповідача на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Як встановлено в судовому засіданні 21.05.2010 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0520-1748, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Део», реєстраційний номер [NUMBER]. 27.11.2010 року в м. Донецьк, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Део», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Вольво», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 10.03.2011 року водія [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. До ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 08.02.2011 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі звіту № 1627 від 27.12.2010 року, звіту № 31 від 15.01.2011 року, квитанції про сплату за довідку ДАІ, товарного чеку від 27.11.2010 року та калькуляції № 7713 від 08.02.2011 року, було складено страховий акт № ССКА-227. На підставі вищевказаних документів ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі: 30228 гривень 73 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 1296 від 11.02.2011 року. Цивільна відповідальність транспортного засобу «Вольво», реєстраційний номер [NUMBER], застраховано в ПАТ «ХДІ страхування» згідно полісу № ВС 9174028. 25.02.2013 року позивач звернувся до ПАТ «ХДІ страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 330 АПС від 20.02.2013 року. 03.06.2013 року ПАТ «ХДІ страхування» сплатило позивачу суму в розмірі 24990 гривень (в межах ліміту та за мінусом безумовної франшизи). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страховий збиток за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала збиток, заподіяний іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, що виплачено, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПАТ «СК «Українська страхова група» має право зворотної вимоги до [PERSON] на суму заподіяної шкоди у розмірі 5238,73 гривень, яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, сплачена позивачем сума судового збору в дохід держави у розмірі 229,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved