Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 15.04.2016 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту №005137/4600/0000015. Відповідно до цього договору було застраховано автомобіль [NUMBER]. 10.11.2016 року в м.Дніпрі на вул.Центральна,52-А відбулось зіткнення застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Зіткнення відбулось внаслідок порушення останньою ПДР України. що підтверджено постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2017 року по справі №203/5444/16-п. 11.11.2016 року страхувальник [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та подав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Згідно рахунку №891 від 15.11.2016 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 49350 грн. 50 коп. На підстав наданих документів страховою компанією у відповідності до умов договору страхування було виплачено відшкодування в сумі 47050 грн. 50 коп., за виключенням встановленої франшизи в розмірі 2300 грн. В звязку з цим, посилаючись в обґрунтування правових підстав на норми ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.993,1166,1187 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідачки виплачене страхове відшкодування в сумі 47050 грн. 50 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Будь-яких пояснень та обґрунтувань з яких підстав нею не визнаються позовні вимоги не надала. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.04.2016 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №005137/4600/0000015, відповідно до якого було застраховано автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №071599 від 10.11.2016 року та постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.03.2017 року вбачається, що 10.11.2016 року в м.Дніпрі на вул.Комсомолська (Старокозацька),52-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказаною вище постановою суду від 07.03.2017 року, що не оскаржувалась та набрала законної сили, [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби, у т.ч. застрахований автомобіль [NUMBER], отримали механічні пошкодження. Згідно звіту №07/13-355 субєкта оціночної діяльності від 25.11.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, н/з [NUMBER] в результаті його пошкодження була визначена в сумі 49558 грн. 62 коп. Відповідно до рахунку на оплату №891 від 15.11.2016 року ПП [PERSON], вартість фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля склала 49350 грн. 50 коп. На підставі заяви страхувальника [PERSON] та наданих ним документів, позивачем у відповідності до умов договору страхування від 15.04.2016 року, останньому було виплачено страхове відшкодування в сумі 47050 грн. 50 коп., за виключенням встановленої франшизи в розмірі 2300 грн., що підтверджується відповідними заявою; наказом №00207946 ЕК від 09.12.2016 року; страховим актом №00207946, затвердженим 09.12.2016 року; платіжним дорученням №044311 від 12.12.2016 року. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.933 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, наведеними нормами законодавства чітко регламентовано право страховика за договором майнового страхування у разі виплати страхового відшкодування страхувальнику на підставі укладеного з ним договору майнового страхування пред'явити вимогу про відшкодування понесених витрат до винної у заподіянні майну страхувальника шкоди. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, доведеність їх належними, допустимими та достатніми доказами. В звязку з цим, позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] слід задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача у рахунок відшкодування понесених витрат 47050 грн. 50 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved