Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вказаною позовною заявою, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 20\~788,19 грн. та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що згідно постанови НКРЕКП № 816 від 19.06.2017 року «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу» ПАТ «Дніпрогаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії. Відповідач [PERSON] є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу. Згідно п.9.1 Договору, Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведенням ремонтно-відновлювальних робіт. 09 липня 2014 року, представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача було припинено газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю за постачання природного газу у розмірі 1434,63 грн., про що складено акт про припинення газопостачання № 1034. Письмових звернень від [PERSON] про відновлення газопостачання на адресу позивача не надходило, також не надходило підтверджень усунення технічних порушень та відшкодування витрат на припинення газопостачання. Натомість, 07 квітня 2016 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача виявлено самовільне підключення до системи газопостачання, про що складено акт про порушення № 100 та акт № 684 про відключення газу. Акт про порушення № 100 підписаний відповідачем без зауважень та не оспорювався. Позивачем здійснено розрахунок не облікованого об`єму природного газу за період з 07 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року, у зв`язку із чим нараховано заборгованість у розмірі 20\~788,19 грн. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2018 року, справу передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року позовну заяву ПАТ «Дніпрогаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості, прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 11 червня 2019 року в судовому засіданні відповідачем долучено до матеріалів цивільної справи відзив на позовну заяву, відповідно до якої [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості не облікованого об`єму природного газу не є належним доказом. 24 червня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз» було змінено тип товариства та назву на Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз». Представник позивача в судове засідання призначене на 04 жовтня 2019 року не з`явився. В судових засіданнях 11 січня 2019 року, 11 червня 2019 року позовні вимоги підтримував та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] . 09 липня 2014 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за вказаною вище адресою відповідача було припинено газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю за постачання природного газу у розмірі 1434.63 грн., про що складено акт про припинення газопостачання № 1034. Під час проведення представниками ПАТ «Дніпрогаз» перевірки за вищевказаною адресою, що проводилась 07 квітня 2016 року, працівниками позивача виявлено самовільне підключення після відключення та складено акт про порушення № 100 та акт про відключення газу № 684 (а.с.14, 15). Відповідно до акту-розрахунку від 20 квітня 2016 року, сума необлікованого об`єму та обсягу природного газу та його вартості за період з 07 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року склала 20\~788,19 грн. (а.с. 16). Відповідно до статуту, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Дніпрогаз» № 1 від 11 квітня 2019 року, найменуванням позивача Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (ідентифікаційний код 20262860) змінено на Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» (ідентифікаційний код 20262860) відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства». Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року. Відповідно до п.6 гл.7 роз. VI Кодексу газорозподільних систем, відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Відповідно до п.п. 3 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 11 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Слід зазначити, що суд критично ставиться до доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, оскільки до матеріалів цивільної справи [PERSON] не надано довідку про кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, що слугувало підставою для неодноразового перенесення судового розгляду, а чисельні заяви відповідача про перенесення розгляду справи, суд розцінює як зловживання своїми правами. Отже, враховуючи, що відповідач здійснив несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, що підтверджено документами, долученими до позовної заяви, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої заборгованості у виді завданих збитків у розмірі 20\~788,19 грн. З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Дніпрогаз» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved