Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить поділити в натурі житловий будинок № 52 по вулиці Пушкіна, в місті Обухів Київської області та сарай, припинити право спільної часткової власності на житловий будинок № 52 по вулиці Пушкіна, в місті Обухів Київської області та сарай, та стягнути з відповідача понесені судові витрати, в тому числі за проведення експертизи. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до договору дарування жилого будинку від 19.03.2003 року, позивачем було набуто у приватну власність 1/2 частину житлового будинку № 52 по вул. Пушкіна в м. Обухів, Київської області. Вказаний договір було зареєстровано за №6 в Обухівському БТІ та 10.04.2003 року прийнято рішення про реєстрацію за позивачем права власності на 1/2 частину вищевказаного будинку. Решта 1/2 частина житлового будинку подарована [PERSON] Після отримання будинку у власність в рівних частинах, сторони фактично вирішили між собою розподілити будинок, який було вчинено наступним чином: кімнати визначені у технічному паспорті під цифрами: 1-1 - веранда; 1-2 - кухня; 1-3 - житлова; 1-4 - житлова за позивачем у фактичне користування, решту приміщень визначених у технічному паспорті під цифрами: 2-1 - веранда; 2-2 - коридор; 2-3 - житлова - отримав [PERSON] Після отримання часток будинку у власність сторонами було отримано у власність земельну ділянку за рішенням Обухівської міської ради, під час встановлення меж земельної ділянки, дані межі було встановлено таким чином, що межі проходять по стінам будинку, як його розділили сторони, тобто частини будинку кожного із співвласників розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у його власності. Однак, в подальшому сторони не змогли визначитись у порядку користування їх майном, та у позивача виникла необхідність виділити свою частку будинку в натурі та припинити спільну часткову власність, в зв»язку зі сварками які почали виникати з відповідачем. 21.06.2017 року позивач звернувся із заявою до ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» з приводу проведення будівельно-технічного дослідження та встановлення найбільш доцільного варіанту фактичного розподілу будинку та виділення його в натурі. 27.06.2017 року позивачу було надано висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №02/06-2017, відповідно до вказаного дослідження, експертом, із врахуванням будівельних особливостей будинку, запропоновано такий розподіл будинку: кімнати: 1-1 - веранда; 1-2 - кухня; 1 -3 - житлова; 1 -4 - житлова - квартира №1 позивачу у фактичне користування, кімнати: 2-1 - веранда; 2-2 - коридор; 2-3 - житлова - квартира №2 - у фактичне користування [PERSON] При цьому, повністю рівноцінно, в ідеальних частках розподілити будинок не є можливим та такий розподіл зроблено відносно площі в частинах 63/100 частин - для позивача; 37/100 частин для [PERSON], різниця між площею складає 8,2 кв. м., у вартості по домогосподарству різниця складає 7100,50 гривень. Також експертом між сторонами в рівних частинах розподілено господарські споруди - сарай - Б, прибудова - Г, огорожа №1. Так як у добровільному порядку відповідач не бажає розподілити будинок, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Судом встановлено, що 19.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування жилого будинку, відповідно до умов якого, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: м. Обухів, вул. Пушкіна, буд. 52, Обухівського району, Київської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1880. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок № 52 по вул. Пушкіна, м. Обухів Київської області, сторонам належить даний житловий будинок по ? частині кожному. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.04.2003 року [PERSON] є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Обухів, вул. Пушкіна, буд. 52, Обухівського району, Київської області. 24.02.2004 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради №304, [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га по вул. Пушкіна, 52, м. Обухів Київської області. 06.04.2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 529468, на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована: Київська область, м. Обухів, вул. Пушкіна, 52, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223110100:01:056:0031. 06.04.2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 529469, на земельну ділянку площею 0,0386 га, що розташована: Київська область, м. Обухів, вул. Пушкіна, 52, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3223110100:01:056:0033. Відповідно до висновку експерта Українського незалежного інституту судових експертиз № 02/06-2017 від 27.06.2017 року, розділити житловий будинок № 52 по вул. Пушкіна в м. Обухів Київської області загальною площею 62,4 кв.м. між співвласниками відповідно до їх ідеальних часток (по 1/2 кожному) та у відповідності до вимог нормативної документації щодо переліку та площі приміщень, що може бути в подальшому запропоновані співвласникам після розподілу п. 2.22, п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 8.10 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» не вбачається за можливе. Розподіл житлового будинку № 52 по вул. Пушкіна в м. Обухів Київської області можливий з відхиленням від ідеальних часток співвласників по загальній площі приміщень, що виділяються кожному з них після розподілу, та з відступом від вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, а саме п.2.22, п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», п. 8.10 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Можливий та найбільш доцільний варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Пушкіна, 52 а м. Обухів Київської області з врахуванням планувального рішення житлового будинку, наявності державного акту на право власності на земельну ділянку, в якому лінія розподілу земельної ділянки проходить через житловий будинок, порядку користування приміщення житлового будинку, що склався між співвласниками, взаємного розташування господарських будівель та споруд відносно один одного, із зазначенням розміру частки по площі в житловому будинку, розміру частки по вартості житлового будинку, розміру частки по вартості до домоволодіння в цілому, розміру компенсації у звяку з відхиленням від ідеальних часток, при умові приведення обємно-просторового рішення кожної з двох квартир житлового будинку, що пропонується співвласникам, у відповідності до вимог нормативної документації, докладно описаний в дослідницькій частині та зображений на схемі в додатку № 1 висновку. Відповідно до додатку 1 висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, пропонується наступний варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Пушкіна, 52 в м. Обухів Київської області: [PERSON] кімнати визначені у технічному паспорті під цифрами: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4; [PERSON] кімнати визначені у технічному паспорті під цифрами: 2-1, 2-2, 2-3. Вказаний варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток та грошова компенсація за перевищення частки, яка підлягає стягненню на користь іншого співвласника, становить 7100 грн.50 коп.. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожними з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1\~ст. 357 ЦК України\~частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо це не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У частинах 1-3\~ст. 358 ЦК України\~встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до\~ст. 361 ЦК України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. Виходячи з положень ст. ст. 183, 364, 367 ЦК України та роз»яснень, викладених у п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Згідно з ч.1\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору та витрат за проведення експертизи, оскільки вони підтвердженні відповідними квитанціями. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved