Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 22 червня 2013 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв'язку з чим, станом на 28 лютого 2017 року виникла заборгованість в сумі 15725,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 1956,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 12543,93 грн., а також заборгованість по штрафам 500,00 грн. (фіксована складова), та 725,01 (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 15725,32 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. та витрати в сумі 420 грн. за подання оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил передбачено, що банк має право в односторонньому порядку змінити тарифи. Протягом строку кредитування розмір кредитного ліміту було збільшено. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. З тарифів обслуговування кредитної картки відповідача вбачається, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами, до 25 числа місяця, що слідує за обліковим, у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн.. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 28 лютого 2017 року відповідач порушив умови кредитного договору, останній платіж зробив 07 травня 2014 року і має прострочену заборгованість за кредитом - 1956,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 12543,93 грн.. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредитних коштів та процентів не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч.1 ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та Правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобов'язань, сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. Враховуючи, що відповідач порушив встановлені строки платежів, з нього, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил, має бути стягнений штраф: 500 грн. (фіксована частина) та 725,01 грн. (процентна складова). За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн. та за подання оголошення у пресі про виклик відповідача в сумі 420 грн..

Outcome: approved