Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 24 травня 2012 року сталась ДТП з вини [PERSON] за участю т/з ВАЗ під його керуванням та т/з Mitsubishi, який належить [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент скоєння пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкоду потерпілому не відшкодував. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання відшкодування. 05.10.2012 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 33749,52 грн., у звязку з чим виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у розмірі 33749,52 грн., та 2000 грн. витрати на правову допомогу, 840 грн. витрати на аварійного комісара. В судове засідання представник позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до полісу № АВ/6024512 від 27.02.2012 року, що укладено між [PERSON], та СК «Гарант-Авто» на транспортний засіб Mitsubishi Lancer реєстраційний номер [NUMBER] страхова сума за шкоду завдану майну складає 50000 грн. Згідно постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.06.2012 року, 24 травня 2012 року о 09-40 год. в м. Херсоні, керуючи т/з засобом ВАЗ д/н [NUMBER], виконуючи обгін на перехресті по вул. Чернишевського, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з т/з Mitsubishi д/н [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до звіту №76/07-12 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER] від 17.07.2012 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 42815,91 грн. [PERSON] 16.08.2012 року звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження т/з «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди 24.05.2012 року в м. Херсоні на перехресті вулиць [PERSON] та Чернишевського з вини [PERSON] Розмір шкоди склав 40499,42 грн. Згідно наказу №2947 від 03.10.2012 року МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] було нараховано 33749,52 грн. Згідно платіжного доручення №1/1-17879 від 04.10.2012 року МТСБУ сплатило [PERSON] 33749,52 грн. Відповідно до п.33.1.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 вищезазначеного закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, зазначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Стаття 1166 ЦК України\~передбачає обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 вказаного Закону, передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому Законом. \~Згідно п.8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року\~ особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Таким чином, суд вважає, що позивач, як страховик, що сплатив суму страхового відшкодування, отримав право регресу до відповідача, який і підлягає з [PERSON] в межах розміру виплаченого відшкодування в розмірі 33749,52 грн. Згідно додаткової угоди № 182 до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 грн. за надання правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»\~витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як на підставу своїх вимог представник позивача посилається на Додаткову угоду № 182 до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 року та довіреність. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволення, оскільки відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок-фактура таких витрат. Крім того, МТСБУ було сплачено аварійному комісару 840 грн., які також не підлягають задоволенню, оскільки не є страховим випадком, а відноситься до господарської діяльності бюро. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та той факт, що заявлені вимоги позивача задоволено лише у розмірі 33749,52 грн., що становить 97,57 % від заявлених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 337,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial