Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.05.2008 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20153-010508. Відповідачеві відкрито кредитну линію на картковий рахунок з видачею платіжної картки. Відповідач станом на 13.07.2015 року не виконує належним чином зобов'язання за даним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. На даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була та складає 3130,00 грн., яка складається з тіла кредиту. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договором на загальну суму 3130,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за наявними у ній доказами. Відповідач до суду не прибув, проте від його представника надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, відповідач послався на те, що, по-перше, позивачем пропущено строк позовної давності; по-друге, заборгованість повністю погашена. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Судом, на підставі письмових доказів по справі, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 01.08.2008 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20153-010508. Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок з перерахуванням та встановленням на нього кредитного ліміту в сумі 2000 грн. (а.с.4). Банк взяті на себе зобов'язання виконав, а відповідач скористався Кредитною лінією. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Згідно ст.ст. 1054, 1057, 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 525 цього ж кодексу одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести обставини як на підтвердження своїх вимог, так і на підтвердження заперечень. Відповідно до розрахунку заборгованості, на думку позивача, борг станом на 13.07.2015 року складає 3130,00 грн., що є тілом кредиту. Проте, з таким твердження суд погодитися не може. Так, згідно розрахунку (а.с.7) тіло кредиту в притул до 29.12.2012 року складало 50 грн., а вже з 02.01.2013 року по 13.07.2015 року 3130 грн. Стосовно сум комісії та пені є також розбізності, оскільки станом на 29.12.2012 року вони були, а вже з 02.01.2013 року по 13.07.2015 року вказані суми відсутні, при цьому ніяких оплат не було. У звязку із цим, суд 10.11.2015 року постановив ухвалу про обовязкову участь у судовому засіданні представника позивача для дачі особистих пояснень з приводу обґрунтування ціни позову та надання розрахунку заборгованості з визначенням періоду за який стягується сума заборгованості та визначення видів стягуваних сум, зокрема, щодо тіла кредиту та суми пені, відповідно до положень п.4 ч.1 ст.169 ЦПК України. Дане розмежування необхідно було судові для зясування питання щодо можливого застосування строку позовної давності, а також зменшення суми пені в порядку ст. 551 ЦК України. Проте, представник двічі проігнорував ухвалу суду та надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів вже після ухвали про обовязкову участь. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не доведеними, перекрученими та спотвореними на власний розсуд позивачем, що робить неможливим за наявними вихідними даними справи ухвалити обґрунтоване, всебічне, повне та законне рішення про задоволення позову. Тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed