Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування в\~порядку регресу\~витрат,\~пов`язаних з\~регламентною виплатою у розмірі 9696,42 грн., з яких: 8876,42 грн. сплачене відшкодування, 820,00 грн. сума витрат на встановлення розміру збитків та збір документів, 1921 грн. сума сплаченого судового збору. В обґрунт ування позову вказано, що 15.12.2017 року в м. Одесі з вини [PERSON] , який керував автомобілем «KIA», номерний знак [NUMBER] . сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Toyota», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП підтверджується Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, тому власник пошкодженого автомобіля ТОВ «С.М.Т. ЛТД» звернулось до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до висновку №2075 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota» д/н [NUMBER] складає 8876,42 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитків склали 820 грн. МТСБУ 18.04.2018 року здійснило виплату відшкодування у розмірі 8876,42 грн., в зв`язку з чим вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 04.12.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 27.01.2020 року. У судове засідання 27.01.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача 27.01.2020 року надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] не визнає, зважаючи на те, що вій є учасником бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення серія [NUMBER] , видане 13.08.2015 року військовим комісаріатом Одеського ОВК. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 15.12.2017 року в м. Одесі з вини [PERSON] , який керував автомобілем «KIA», номерний знак [NUMBER] . сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Toyota», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП підтверджується Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 року № 522/331/18. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, тому власник пошкодженого автомобіля ТОВ «С.М.Т. ЛТД» звернулось до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до висновку №2075 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota» д/н [NUMBER] складає 8876,42 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитків склали 820 грн.. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Наказом МСБУ №3541 від 17.04.2018 року вирішено сплатити ТОВ «С.М.Т. ЛТД» 8876,42 грн. за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Здійснення виплати підтверджується платіжним доручення №903815 від 18.04.2018 року на суму 8876,42 грн. Згідно рахунку №446 від 11.01.2018 року витрати МТСБУ, пов`язані з ДТП становлять 820 грн., що також підтверджується платіжним дорученням №901806 від 08.02.2018 року на суму 820 грн. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд вважає, що у позивача виникло право на відшкодування в\~порядку регресу\~витрат,\~пов`язаних з\~регламентною виплатою Однак, з наданих суду доказів вбачається, що відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується наданою відповідачем копією посвідчення серія [NUMBER] , яке видане 13.08.2015 року військовим комісаріатом Одеського ОВК, та яке свідчить, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. При цьому, відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Тобто, в даному випадку, такою законодавчо встановленою пільгою для учасника бойових дій, є покладення на МТСБУ обов`язку відшкодувати збитки від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасник бойових дій, що в свою чергу, позбавляє МТСБУ права вимагати від учасника бойових дій відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, оскільки на учасника бойових дій не розповсюджується необхідність обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позову МТСБУ та залишає його без задоволення. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача не підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: dismissed