Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 24 лютого 2016 року між позивачем та відповідачем буда досягнута домовленість про продаж житлового будинку № 10 по вул. Свердлова у м. Вільнянську, Запорізької області, а також земельної ділянки під ним площею 0,0683 га. Позивач передав відповідачу гроші за будинок у розмірі 120 000 грн., відповідач передав позивачу ключі і документи на будинок. З приводу продажу будинку та отримання грошей відповідач та позивач уклали договір купівлі- продажу житлового будинку від 24 лютого 2016 року, а також акт прийому - передачі від 24 лютого 2016 року. Відповідач пообіцяв найближчим часом оформити договір у нотаріальному порядку. Але станом на сьогоднішній момент відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі - продажу, мотивуючи це відсутністю грошових коштів. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Позивач прохає визнати дійсним договір купівлі продажу від 24 лютого 2016 року житлового будинку з відповідними надвірними і побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Свердлова, 10, у м. Вільнянську, Запорізької області, а також земельної ділянки під ним площею 0,0683 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 045265. Визнати за ним право власності на житловий будинок з відповідними надвірними і побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул. Свердлова, 10, у м. Вільнянську, Запорізької області, а також земельної ділянки під ним площею 0,0683 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 045265. Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують його права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності житлового будинку, який набув на підставі договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 24 лютого 2016 року між позивачем та відповідачем буда досягнута домовленість про продаж житлового будинку № 10 по вул. Свердлова у м. Вільнянську, Запорізької області, а також земельної ділянки під ним площею 0,0683 га. З приводу продажу будинку та отримання грошей відповідач та позивач уклали договір купівлі- продажу житлового будинку від, а також акт прийому - передачі від 24 лютого 2016 року. Відповідач пообіцяв найближчим часом оформити договір у нотаріальному порядку. На виконання домовленостей позивач передав відповідачу гроші за будинок у 120 000 гривень, відповідач передав позивачу ключі і документи на будинок. З приводу продажу будинку та отримання грошей відповідач та позивач уклали договір купівлі- продажу житлового будинку від 24 лютого 2016 року, а також акт прийому - передачі від 24 лютого 2016 року. На теперішній час нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між позивачем та відповідачем 24 лютого 2016 року укладено договір купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки під ним площею 0,0683 га за адресою вул. Свердлова, 10, у м. Вільнянську, Запорізької області. Нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач як покупець передав відповідачу грошові кошти частинами у розмірі 120000 гривень, що підтверджується вищезазначеним договором розпискою за продаж житлового будинку. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved