Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що будинок, в якому тимчасово проживав та зареєстрований [PERSON], значиться як гуртожиток і рахується на балансі Державного підприємства «Дніпропетровський домобудівний комбінат». Технічне забезпечення і обслуговування гуртожитку здійснює Ремонтно- будівельне і експлуатаційне управління «Наш дім». З 2009 року в спірну кімнату № 101 на підставі ордеру №61 була заселена для проживання [PERSON], яка за цією адресою була зареєстрована, на неї був відкритий особовий рахунок і ця кімната з моменту заселення і до сьогоднішнього дня використовується нею за призначенням. При заселенні [PERSON] [PERSON] в даній кімнаті не проживав з 1999 року. Між [PERSON] та обслуговуючою організацією не існувало прав та обов'язків щодо користування житловим приміщенням, не було укладено договору найму та договору на утримання будинку і прибудинкової території. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кімнаті [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, будинок №167 по м.Дніпропетровську значиться як гуртожиток і перебуває на балансі Державного підприємства «Дніпропетровський домобудівний комбінат», технічне забезпечення і обслуговування гуртожитку здійснює Ремонтно-будівельне і експлуатаційне управління «Наш дім». З 2009 року в кімнату № 101 зазначеного гуртожитку на підставі ордеру [NUMBER] була заселена для проживання [PERSON], яка була зареєстрована за цією адресою та на неї був відкритий особовий рахунок. Відповідач [PERSON] добровільно виселився з гуртожитку, і у вказаній кімнаті не проживає з 1999 року, особистих речей відповідача в кімнаті немає, до гуртожитку він не з'являється, його місце проживання невідоме, проте залишився бути зареєстрованим в кімнаті за вказаною адресою. На теперішній час в кімнаті разом з відповідачем зареєстрована [PERSON], яка проживає за цією адресою. Факт не проживання відповідача в кімнаті [ADDRESS] підтверджується актами, складеними за участю сусідів відповідача, що не було спростовано відповідачем. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач не користується без поважних причин житловим приміщенням в кімнаті гуртожитку [ADDRESS], не проживає в ній без поважних причин понад шести місяців, тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням із зняттям з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved