Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 01.09.2010 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує, в звязку з чим, станом на 31.07.2016 року має заборгованість в сумі 62275 грн. 74 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8633 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 47200 грн. 84 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн., а також штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 2941 грн. 70 коп. На підставі цього, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 62275 грн. 74 коп. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. В наданому до позовної заяви клопотанні просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Про день та час слухання справи в судових засіданнях 11.12.2017 року та 17.01.2018 року був повідомлений, про що свідчать його заява з розпискою про ознайомлення з матеріалами справи 14.11.2017 року, телефонограм та витяг з журналу телефонограм про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокре-ма, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.09.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, оформлений відповідною заявою, яка містить підпис відповідача про ознайомлення його з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було видано кредит в розмірі 9800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, в звязку з чим, згідно наданого до позовної заяви детального розрахунку станом на 31.07.2016 року має заборгованість в сумі 62275 грн. 74 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8633 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 47200 грн. 84 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн., а також штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 2941 грн. 70 коп. Враховуючи зазначені вище обставини та положення ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 8633 грн. 20 коп. та по процентам за користування кредитом в сумі 47200 грн. 84 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також в своєму позові позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн. Проте, з наданого до позову розрахунку вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором банком не нараховувалась та вказана сума є нарахованою комісією. А тому, остання підлягає стягненню з відповідача саме як заборгованість за комісією. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що відповідальність позичальника за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням за кредитним договором у вигляді штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу в розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Оскільки позичальником було допущено порушення в частині своєчасного погашення кредиту, процентів та комісії, з останнього у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг також підлягають стягненню штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2941 грн. 70 коп. Таким чином, позов банку слід задовольнити повністю та стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.09.2010 року, що виникла станом на 31.07.2016 року, в сумі 62275 грн. 74 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 8633 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 47200 грн. 84 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3000 грн., а також штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 2941 грн. 70 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved