Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 15.12.2015 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики на суму 500,00 гривень з умовами повернення до 29.12.2015 року, проте у зазначений строк суму позики відповідачка не повернула. З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу станом на 29.04.2016р. в розмірі 6\~015,00 грн., з яких сума заборгованості за договором займу складає 500, 00 грн., сума процентів за користуванням складає 2\~055,00 грн., сума неустойки у вигляді штрафу в розмірі 1\~000,00 грн., пені у розмірі 2\~460,00 грн. та судовий збір 551,20грн. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав суду заяву, у якій зазначив, що просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з договору позики, укладеного 15.12.2015 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла 500,00 гривень, про що свідчить підпис останньої. Відповідно до умов даного договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 29.12.2015 року. Пунктом 2.3 договору позики передбачено, що за користування грошовими коштами позичальник сплачує 3% в день від суми позики. Пунктом 2.4 договору позики передбачено, що в разі прострочки за договором займу строком трьох робочих днів від дати обовязкового платежу оговореного умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 1\~000 грн. Пунктом 3.2 договору позики передбачено, що у разі порушення строку повернення суми позики, вказаних у п.2.2 договору займу, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 3% від неповерненої у строк суми за кожен день такої прострочки. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідачка грошові кошти позивачу не передала. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2015р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної організації. Відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка проживає за адресою: вулиця [PERSON] (Урицького)[ADDRESS], де і зареєстрована. На підставі наведеного позов в частині стягнення з відповідачки штрафів та пені не підлягає задоволенню.\~ Таким чином, оскільки [PERSON] умови договору позики не виконує, внаслідок чого станом на 29.04.2016р. утворилася заборгованість, з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 2 555,00 грн., що складається з заборгованості у вигляді суми займу 500,00грн, заборгованості за процентами 2\~055,00грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що підстав, передбачених законом, для звільнення від судових витрат не вбачається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial