Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідач перебував у шлюбі з [PERSON], в якому у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON]. З 2011 по 2014 роки [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі згідно вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.09.2011р. В цей час, в 2012 році померла його дружина [PERSON], після смерті якої дітей забрала до себе на виховання та проживання мати покійної - [PERSON], яку було призначено опікуном над дітьми. Після звільнення з колонії, відповідач життям та здоров'ям своїх дітей перейматися не почав, про їхнє матеріальне та побутове забезпечення не цікавиться, аліменти не сплачує, участі у вихованні не приймає, з дітьми не спілкується тим самим свої батьківські обов'язки не виконує. В зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей та стягнути з нього аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до їхнього повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила та просила суд лише позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки та сина. Прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог з підстав наведених в позові. Відповідач в судове засіданні не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За згодою представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач приходиться батьком малолітнім дітям: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно довідки про звільнення з місць позбавлення волі серії ОДС № 10100, [PERSON], відбував покарання в Одеській виправній колонії управління ДПтСУ в Одеській області №14 згідно вироку Комінтернівського районного суду Одеської області в період часу з 14.01.2011 по 24.06.2014р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON]. Розпорядженням голови Голопристанської РДА Херсонської області від 06.02.2013 року, опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] було призначено їхню бабусю - [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають в сім'ї опікуна. [PERSON], будучи звільненим в 2014 році з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014р. поїхав на постійне місце проживання до м. Одеси. З того моменту і до теперішнього часу відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, що проявляється в повній легковажності та безтурботності з його сторони до життя його дітей. Зокрема, у відсутності зацікавленості про відомості їхнього здоров'я, виховання, умов проживання, матеріального забезпечення, соціального та морально-етичного розвитку. [PERSON] не підтримує спілкування з донькою та сином, не переймається їхнім навчанням, про що свідчать характеристики на дітей зі школи. Також, повністю відсутнє будь-яке матеріальне утримання дітей відповідачем. Згідно розрахунку заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.07.2015 року складає 49 027 грн. 70 коп. 06.05.2015 року відповідач написав нотаріально завірену заяву, якою відмовився від своїх батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з тим, що не має змоги їх матеріально утримувати та виховувати. Отже, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених матеріалів вбачається наступне. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки та сина, участі у їхньому вихованні не приймає, будь-яку матеріальну допомогу не надає, з дітьми не спілкується, про їхній духовний та фізичний розвиток не піклується. Таким чином, ні в який спосіб не цікавиться життям дітей. На підставі цього, Голопристанською районною державною адміністрацією було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]., оскільки останній своїми умисними діями протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо і без будь-яких вагомих причин не піклується про виховання дітей, їхнє здоров'я, матеріальне забезпечення та моральний розвиток. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, заслухавши думку всіх учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved