Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 31 жовтня 1998 року, його рідний дядько, [PERSON] , склав заповіт, яким заповів все своє майно йому - [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Тимченко I.A. за реєстровим № 2022. [INFO] , [PERSON] помер. В строки, встановлені ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 29 січня 2021 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , відмовлено в зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно, що залишилось після смерті його дядька, [PERSON] , оскільки його прізвище неправильно записано у заповіті, який він склав на їм`я позивача, та воно не збігається з його прізвищем у свідоцтві про смерть, а саме згідно свідоцтва про смерть та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть зазначено прізвище - [PERSON] , тоді як згідно заповіту - [PERSON] . Дані обставини перешкоджають йому оформити свої права у позасудовому порядку. Просив суд встановити, факт належності заповіту, який посвідчений 31 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Полтавського міського округу Тімченко I.A. .зареєстрований в реєстрі за №2022, [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] іпн. [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька, [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на все його майно. 12.04.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 25.05.2021 представник відповідача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) надав відзив на позовну заяву, де просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування відзиву зазначав, що управління лише забезпечує виконання організаційних та контрольних функцій щодо органів та установ нотаріату, та водночас, не може втручатися та нести відповідальність за вчинення нотаріальних дій нотаріусом. Отже, як вбачається з вище викладеного Управління не перебувало і у спірних правовідносинах з позивачем, не вчиняло жодних дій чи бездіяльності по відношенню до предмету спору. 07.06.2021 року на адресу суду від представника відповідача Першої полтавської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, останні при вирішенні спорку покладались на розсуд суду. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав заяву де просив суд розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач є спадкоємцем, померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] написав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось він заповідає [PERSON] . Згідно копії постанови державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контри Рой Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 року [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , в зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності відмовлено. Так згідно вищевказаної постанови встановлено, що 29.01.2021 року до Першої полтавської державної нотаріальної контори (м. Полтава, вул. Гоголя, 11) від імені гр. [PERSON] надійшло звернення щодо оформлення спадкових прав за заповітом на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] . Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена 25.02.2020 року в Першій Полтавській державній нотаріальній конторі за №46/2020 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, що зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори 25.02.2020 року за № 142. В матеріалах спадкової справи інші заяви не містяться. З поданих заявником документів вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] прізвище спадкодавця записано як « [PERSON] », в той час, як згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, Тімченкко І.А., 31.10.1998 р. за реєстровим №2022 заповідачем є [PERSON] . З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть МЮ0025724844 від 25.02.2020 р. померлий [INFO] [PERSON] . Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Мотивована оцінка аргументів сторін. Таким чином, суд приймає аргументи позивача, встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки необхідне позивачу для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця. З урахуванням вищезазначеного, суд визнає порушення права позивача, яке полягає у неможливості оформлення спадкових прав за відсутності правовстановлюючих документів, та приходить до висновку про задоволення позову . Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved