Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON]. Представник позивача надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017р. у справі № 205/7718/17 обрано [PERSON], [INFO], яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою. З метою повного і всебічного розгляду цивільної справи судом 30.01.2018р. зроблено запит до Дніпропетровського слідчого ізолятору з метою надання можливості [PERSON] надати письмові пояснення по справі. 23.02.2018р. з Дніпровської виправної колонії № 4 надійшла заява [PERSON] зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 650. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] схильна до зловживання спиртними напоями, вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям та фінансово не забезпечує. Неодноразово залишала дитину на утримання бабусі. Згідно наказу управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті ради № 17 від 16.03.2017р. малолітній [PERSON], [INFO]., перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Вказані обставини підтверджуються показами свідка [PERSON], яка є матір'ю відповідача та була допитана у судовому засіданні у якості свідка. Відповідно до повідомлення з КЗ «Дитячий протитуберкульозний санаторій № 5» ДОР» № 254 від 07.08.2017р. малолітній [PERSON] з 16.05.2017р. перебував на лікуванні у закладі терміном по 10.08.2017р., мати дитини станом на 07.08.2017р. жодного разу його не відвідала. Окрім того, відповідача постановами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017р. та 04.10.2017р. притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно [PERSON]. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов від 16.03.2017р. та 11.07.2017р. відповідач не створює належних умов для проживання, навчання та відпочинку дитини. Згідно з висновком, складеним 24.10.2017р. за № 1/14-230, Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав відповідача відносно до її сина [PERSON], [INFO]. З вищевказаного висновку також вбачається, що громадянка [PERSON] запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини, водночас у таке засідання не з'явилась, чим показала байдужість до подальшої долі дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно нього. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки на момент розгляду справи дитина позбавлена батьківського піклування, суд доходить висновку про існування підстав для задоволення позову також у частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved