Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаними позовом з вимогами визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку гаражу з погрібом та оглядовою ямою, загальною площею 22,7 кв.м., опис: гараж - літ «А», погріб літ.» п/А», оглядова яма літ «о/я», розташований за адресою: гараж 139«Світлана» товариство індивідуальних власників гаражів, ГК вулиця Чехова, 6 м.Вінниця Вінницької області. Позов мотивовано тим, що в сторін спору виник спір щодо порядку користування та поділу спільно нажитого майна, оскільки відповідач відмовляється вирішити спір в досудовому порядку, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Відповідачем 14.03.2019р. подано до суду відзив, позов не визнає в повному обсязі, вважає, що спірний гараж є його особистим майном, побудованим за його кошти зароблені на «Півночі» на підтвердження чого надано трудову книжку . Позивачем 22.07.2019р. подано зустрічний позов. Ухвалою суду від 22.07.2019р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників прийняти до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, об`єднавши їх в одне провадження. ( а.с. 55) Ухвалою суду від 19.11.2019р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників за заявою відповідача- позивача залишено без розгляду. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зустрічний позов просив суд залишити без розгляду. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що гараж з погрібом та оглядовою ямою, загальною площею 22,7 кв.м., опис: гараж - літ «А», погріб літ.» п/А», оглядова яма літ «о/я», розташований за адресою: гараж 139 «Світлана» товариство індивідуальних власників гаражів, ГК вулиця Чехова, 6 м. Вінниця Вінницької області зареєстровано за [PERSON] . ( а.с.5) Судом встановлено, що шлюб між сторонами 04.02.1990р. а відтак майно яке позивач просить суд поділити є майном, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності відповідачем не надано належних доказів що саме за його особисті кошти було придбано гараж, з врахуванням ст. 60 СК України незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено,що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав. ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеною з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ч. 1 ст. 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власнос¬ті подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере о уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено за домовленістю між ними. Згідно ст. 69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно п. 22 ППВС України № 11 від 21.12.2007р. - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Згідно з п. 23 Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частини 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає вимоги обґрунтовані повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 825, 69 грн. витрати на оцінку майна, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера в розмірі 500 грн. ( а.с. 20). Враховуючи викладене вище та

Outcome: approved