Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані наступним. 01 березня 2017 року між позивачем і відповідачем 1 було укладено міни відповідно до умов якого сторони зобовязалися 20 березня 2017 pоку звернутись до [PERSON] нотаріуса Харківського міського нотаріального округу для його нотаріального посвідчення. Таким чином, відповідач згідно дати і місця нотаріального посвідчення попереднього договору визначених в п. 7.6 договору міни є таким, що ухиляється від нотаріального посвідчення вищевказаного договору міни. Часткове виконання договору підтверджується фактом передання [PERSON] Моноблоку Apple iMac 27 Retina 5K MF885RU/A, що підтверджується в п. 3.1. договору міни від 01.03.2017 року. Отримавши у власність відповідне рухоме майно, своїми діями [PERSON] створює перешкоди [PERSON] у здійсненні і належному оформленні свого права на 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку у м. Харкові по вїзду Суворова, 12. Всі зазначені дії відповідача 1 в комплексі свідчать про заперечення [PERSON] права власності [PERSON] на 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку у м. Харкові по вїзду Суворова, 12. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі відзиву на позов не надали, у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Від третьої особи у справі до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з приписами статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи 01 березня 2017 року між позивачем і [PERSON] укладено договір міни відповідно до умов якого сторони зобовязалися 20 березня 2017 pоку звернутись до [PERSON] нотаріуса Харківського міського нотаріального округу для його нотаріального посвідчення. 03 вересня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки відповідно до умов якого [PERSON] поручився за виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором міни, а саме сплати штрафу за ухилення від нотаріального посвідчення договору міни. На думку позивача, [PERSON] відповідає за сплату штрафу, відповідно умов договору міни, у розмірі 1\~000 гривень. Дослідивши умови договору міни від 01 березня 2017 року, суд встановив, що останній не містить положень про встановлення штрафу за невиконання [PERSON] своїх зобовязань по нотаріальному посвідченню договору міни. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Таким чином, твердження позивача про те, що [PERSON] за умовами договору має сплатити 1000 гривень штрафу на користь позивача, є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно дати і місця нотаріального посвідчення попереднього договору визначених в п. 7.6 договору міни є таким, що ухиляється від нотаріального посвідчення вищевказаного договору міни. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Часткове виконання договору міни від 01 березня 2017 року відбулося у звязку з переданням [PERSON] Моноблоку Apple iMac 27 Retina 5K MF885RU/A, що підтверджується в п. 3.1. договору міни від 01.03.2017 року. Таким чином, наявні підстави для визнання дійсним укладеного з відповідачем договору міни від 01 березня 2017 року. Судом встановлено, що отримавши у власність відповідне рухоме майно, своїми діями [PERSON] створює перешкоди [PERSON] у здійсненні і належному оформленні свого права на 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку у м. Харкові по вїзду Суворова, 12. Всі зазначені дії відповідача 1 в комплексі свідчать про заперечення [PERSON] права власності [PERSON] на 1/3 частки у праві власності на земельну ділянку у м. Харкові по вїзду Суворова, 12. Відповідно до ст. 55 та ст. 124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Виходячи зі змісту частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на зазначене, суд присуджує судові витрати на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial