Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 03.09.2010 виконавчим комітетом Міусинської міської ради Краснолуцького міськвиконкому Луганської області, актовий запис №20. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 03.09.2010 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. З відповідачем сумісно не проживають чотири роки. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем в психологічному плані вони були не сумісні, тому в сімї виникали сварки та скандали, які призвели до того, що сумісне життя стало неможливим, між ними не було порозуміння, подальше подружнє життя суперечить його інтересам, у звязку з чим він звертається до суду з цим позовом. Спору про майно подружжя не має. [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, на її утримання він сплачує аліменти у встановленому законом порядку. Позивач у судове засідання не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, викликалася через оголошення на веб-порталі «Судова влада України», крім того про розгляд справи в суді їй відомо з оголошення в газеті «Урядовий Курєр», таким чином відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 03 вересня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 110893, виданим 03.09.2010 виконавчим комітетом Міусинської міської ради Краснолуцького міськвиконкому Луганської області, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №188382, виданим 17 січня 2011 року виконавчим комітетом Міусинської міської ради Краснолуцького міськвиконкому Луганської області. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved