Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № DNН4КР90980228 від 15.05.2006 року [PERSON] 15.05.2006 року отримав кредит у розмірі 6665,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Вважає, що у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотка. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором. Відповідач станом на 15.01.2014 року має заборгованість - 72079,20 грн., яка складається з наступного: 17952,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 50218.37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3408.53 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 72079,20 грн. за кредитним договором № DNН4КР90980228 від 15.05.2006 року, яка складається з наступного: 17952.30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 50218.37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи - 500.00 грн. (фіксована частина); 3408.53 грн. - (процентна складова); та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 720,79 грн. Представник позивача Реуцька К.С. у судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суд заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. У відкритому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що при поданні відповідачем заяви на отримання споживчого кредиту, йому не були надані умови та правила надання споживчого кредиту фізичним особам. Про збільшення строків позовної давності до 5 років його ніхто не повідомляв, і подібних угод він не підписував. Це ж стосується і штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Вважає, що до правовідносин, що склалися між відповідачем та банком слід застосовувати загальний строк позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України. до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, що нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано, її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Зважаючи на те, що відповідно до заяви № DNН4КР90980228 від 15.05.2006 року, [PERSON] повинен сплачувати кредит щомісячно до 28 числа, а остання дата платежу згідно виписки банку,- 18.04.2011 року, строки позовної давності по стягненню пені розпочали свій перебіг 29.05.2011 року і закінчили - 28.05.2012 року. Відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Але, як видно з розрахунку суми позову, прострочення платежу (пені) відбулося 30.06.2006 року, термін прострочи склав 37 днів. Отже, строк позовної давності по цьому виду зобов'язань почав свій перебіг 30.06.2006 року, а закінчився 20.06.2004 року. Вважає, що вимоги по стягненню штрафу у розмірі 3908,353 грн. заявлені з пропуском строків позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Таким чином, вимога про стягнення пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню відповідно до ч. 4, 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Разом з тим слід погодитись із нарахованими відсотками станом на 18.04.11 року у сумі 17952,30 грн., які вважає нарахованими правильно та стягуються (з урахуванням дати останнього платежу), у межах строків позовної давності. Просить суд задовольнити позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» частково та стягнути з [PERSON] 17952,30 грн., з урахуванням відсотків за користування кредитом, а у задоволенні решти позовних вимог - відмовити у зв'язку із пропуском строків позовної давності. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного споживчого договору № DNН4КР90980228 від 15.05.2006 року [PERSON] 15.05.2006 року отримав кредит у розмірі 6665,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України,- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України,- договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та комісійні витрати. Згідно ст. 530 ЦК України,- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 6665,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач повинен сплачувати кредит до 28 числа щомісячно, а остання дата платежу згідно виписки банку,- 18.04.2011 року. Судом встановлено, що позивачем, станом на 15.01.2014 року нарахована заборгованість у розмірі 72079,20 грн., що складається з наступного: 17952,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 50218.37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3408.53 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 256 ЦК України,- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України,- позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України,- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку Судом встановлено, що у даному випадку початком перебігу позовної давності є остання дата платежу згідно виписки банку - 18.04.2011 року, оскільки у послідуючий період часу позивачу було відомо про невиконання відповідачем умов договору та порушення його права. Строки позовної давності по стягненню пені розпочали свій перебіг 29.05.2011 року. Крім того, вимоги по стягненню штрафу у розмірі 3908,353 грн. також заявлені з пропуском строків позовної давності. Суд вважає, що позивачем, станом на 18.04.11 року, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 17952,30 грн. нарахована правомірно, у межах строків позовної давності. Разом з тим, у частині вимог щодо стягнення штрафу та пені, позивач звернувся за межами строків позовної давності, оскільки підстави для зупинення чи переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини його пропуску - відсутні. Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,- позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,- встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, з урахуванням відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вимога позивача щодо стягненню з відповідача сплаченого судового збору підлягає частковому задоволенню, а тому суд вважає необхідним, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудити позивачеві сплачений судовий збір у розмірі 179,52 грн. На підставі ст.ст. 256, 258, 261, 266, 267, 526, 599, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: partial