Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про зняття\~арешту в обґрунтування якого зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . В 2019 році позивач вирішив продати вказаний житловий будинок та отримав у приватного нотаріуса інформацію про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 13.09.2004 року про накладення арешту на житловий будинок, який на момент внесення запису належав позивачу. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Третьою державною нотаріальною конторою м. Херсона. Згідно вказаного запису, арешт на належний позивачу житловий будинок за адресою [ADDRESS] накладено згідно ухвали Комсомольського районного суду від вересня 2004 року. Позивач звернувся до Херсонського нотаріального архіву та отримав копію ухвали Комсомольського районного суду б/н від вересня 2004 року, якою у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за заявою про забезпечення позову, накладено арешт шляхом заборони відчуження домоволодіння [ADDRESS] , яке за ухвалою суду належить начебто [PERSON] , однак власником з 2001 року був [PERSON] (позивач). Позивач не є стороною спору, крім того, неможливо з`ясувати чи був такий спір насправді. Таким чином, на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. Просить скасувати арешт на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1298906 запис про арешт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1994, [PERSON] належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 23.04.2001 року за реєстровим №2580. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №181293038 від 17.09.2019 року вбачається, що на підставі ухвали б/н від 10.09.2004 року Комсомольського районного суду м. Херсона накладено арешт на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до\~ухвали Комсомольського\~районного суду\~м.\~Херсона від\~10.09.2004\~року заходи\~забезпечення у\~вигляді арешту\~шляхом заборони\~відчуження домоволодіння\~ [ADDRESS] було\~накладено в\~межах розгляду\~цивільної справи\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування збитків,\~завданих дорожньо-транспортною\~пригодою.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України аліменти виплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно абзацу першого пункту другого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивач не має можливості реалізувати своє право власності на вищевказане домоволодіння. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, тому з огляду на викладене, суд вважає необхідним зняти арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] .

Outcome: approved