Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 грудня 2015 року за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та належного [PERSON] та автомобіля марки «Фіат», 70075АН, під керуванням водія [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. Винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику пошкодженого автомобіля [PERSON], внаслідок вказаної ДТП становить 43\~345,41 грн. Оскільки позивачу не було виплачене страхове відшкодування, він просив суд стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» страхове відшкодування в розмірі 38\~897,72 грн., з відповідача [PERSON] на користь позивача 900 грн.; також просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив про розгляд справи без його участі, також вказав про те, що розмір страхового відшкодування міг би становити 21\~483,60 грн., проте частина пошкоджень не відноситься до ДТП. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в судовому засіданні, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] 23 грудня 2015 року о 18 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Фіат», д/н 700-75АН, під час руху на перехресті вул. Паторжинського та вул. Гоголя в м. Дніпропетровську, виїхав на заборонений «червоний» сигнал світлофора, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шевроле», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що слідував на зелений сигнал світлофора. Своїми діями [PERSON] порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження вказаним транспортним засобам. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2016 року винним у даній ДТП був визнаний [PERSON] /а. с. 13/. Згідно приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу №САО658841 власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON] /а. с. 11/, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» /а. с. 15/. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фіат», д/н 700-75АН застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» на підставі полісу АЕ4815948 /а. с. 14, 68/. [PERSON] 02 квітня 2016 року звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» із заявою про виплату страхового відшкодування /а. с. 16/, яке не було виплачене. Відповідно до висновку №0902/16/16 експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ, складеного 09 лютого 2016 року судовим експертом [PERSON] за заявою [PERSON], вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, складових частин, що замінюються, автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 38\~897,72 грн. (без врахування ПДВ) /а. с. 17-38/. Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страхувальник) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положеннями ст. 25 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Крім того, у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог у звязку з чим вважає за можливе стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» на користь позивача 38\~897,72 грн. страхового відшкодування, з відповідача [PERSON] 900 грн. в рахунок відшкодування витрат, повязаних з проведення автотоварознавчого дослідження /а. с. 39/. Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування на те, що не всі пошкодження автомобіль [NUMBER], належний позивачу, зазнав в дорожньо-транспортній пригоді, оскільки допитаний в судовому засіданні в якості свідка судовий експерт [PERSON] пояснив суду, що пошкодження проводки автомобіля могли бути спричинені як внаслідок ДТП, яка мала місце 23 грудня 2015 року, так і внаслідок інших причин. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved