Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір №3129708715-015539 від 29.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п.10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору. Строк, на який надається позика за цим договором становить 31. Дата надання позики 29.06.2018 року. Дата повернення позики не пізніше 23:00 29.07.2018 року включно. Розмір і порядок процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 545,55 грн. за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2045,55 грн. Платіжним дорученням №3587 від 29.06.2018 року та повідомленням від 29.06.2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1500,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Отже, позикодавець свої зобов`язання за договором №3129708715-015539 від 29.06.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Проте, позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, відповідач заборгованість не погасив. Станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені даним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2465,55 грн.; заборгованості за пенею - 2840,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 6805,55 грн. 01.10.2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3129708715-015539 від 29.06.2018 року. Відповідачем не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив». У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №3129708715-015539 від 29.06.2018 року про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту у сумі 6805,55 грн., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова Компанія Є Гроші» та [PERSON] 29.06.2018 року було укладено договір №3129708715-015539 від 29.06.2018 року надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 2.1. договору позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає позичальнику (клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Приписами п. 2.2. договору встановлено, що тип позики (кредиту) - споживчий. Відповідно до п. 3.1. договору розмір позики складає 1500,00 грн. Згідно з платіжного доручення №3587 від 29.06.2018 року та повідомлення від 29.06.2018 року, грошові кошти в сумі 1500,00 грн. перераховані ТОВ «Фінансова Компанія Є Гроші» на картковий рахунок відповідача. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом (електронний підпис), що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Приписами п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається зі змісту вищевказаного договору, свої зобов`язання ТОВ «Фінансова Компанія Є Гроші» перед відповідачем виконало. Приписами п. 3.2. договору встановлено, що сума процентів за користування позикою становить 545,55 грн. за 31 днів. Пунктом 3.2.1. договору встановлено, що проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. встановлено, що строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів, відповідно до умов договору. Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 днів. Дата надання позики 29.06.2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 29.07.2018 року включно. Згідно з п.6.2. договору проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно. Судом встановлено, що відповідачем не сплачувалась сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 01.10.2018 року за ним утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 1500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2465,55 грн.; заборгованості за пенею - 2840,00 грн., а всього 6805,55 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Пунктом 7.1. договору встановлено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 01.10.2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі, і згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в впорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Таким чином, судом встановлено, що внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3129708715-015539 від 29.06.2018 року. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання та не доведення відповідачем відповідних доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг №20 до договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018 від 06.11.2018 року позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн., до виконаних робіт входить проведення усної консультації; аналіз документів кредитної справи; підготовка позовної заяви, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду. Таким чином, оскільки при зверненні до суду позивачем було заявлено вимогу про стягнення витрат понесених на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 1500 грн., суд вважає за доцільне дану вимогу задовольнити. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved