Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 29.11.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, вони припинили сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2011 року, причиною цьому стали постійні непорозуміння між ними, на початку лютого 2015 року вони зійшлися і вирішили проживати разом, але в червні 2015 року знову припинили шлюбні відносини, з того часу проживають окремо, а тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Вислухавши позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 29.11.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сімейно-шлюбні відносини припинені, проживають вони окремо, наміру зберігати сім'ю не мають. Про це свідчить і та обставина, що [PERSON] також звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, провадження по справі відкрито 26.08.2015 року, по даній справі за позовом [PERSON] провадження було відкрито раніше 18.08.2015 року, на даний час рішення по справі за позовом [PERSON] не винесено. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище - [PERSON], що вбачається зі змісту поданої нею позовної заяви. Відповідач також не надала до суду заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати по справі позивач залишає за собою. Враховуючи наведене та

Outcome: approved