Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 20.07.2020 року між акціонерним товариством Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1635_0877. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.07.2023 року зі сплатою 56% річних. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за вказаним договором, за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 12.11.2020 року становить 15856,69 грн., а тому позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду. Позивач не направив в судове засідання свого представника, на електронну адресу суду направили клопотання, в якому просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечили. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. /Відповідно до постанови КМ України від 05.06.2019р. №568 було змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»/. Судом встановлено, що між акціонерним товариством Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 20.07.2020 року було укладено договір про споживчий кредит №1635_0877. (а.с.30-34). Відповідно до п.п.2.1 - 2.4.1 Договору про споживчий кредит, банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належним чином використати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних в порядку та строки, визначені договором. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредит надається в загальному розмірі 25 000,000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 19 липня 2023 року, якщо інший строк та/або не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Згідно пункту 2.4.1. вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі: 56 процентів річних. Згідно п.3.3.3 Договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 417 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2018 року. Згідно з п.п.4.3.1 - 4.3.4 Договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. В зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 12.11.2020 року виникла заборгованість за договором про споживчий кредит на загальну суму 15 856,69 грн., яка складається із заборгованості: 14 158,00 грн. - загальна сума основної заборгованосі; 1686,67 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 0,00 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу відсотків за користування кредитом; 5,48 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 5,19 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 0,00 грн.- витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1,35 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Згідно п.4.3.3. Кредитного договору у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, та сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати в повному обсязі збитки. За правилами статей 525, 526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєдання є договрі, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що дія Договору підтверджується фактом безотівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Виконання відповідачем Договору вбачається, також, із розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. В Договорі сторонами погоджено відсотки за користування коштами, визначено їх розмір, а також, Договором передбачено нарахування неустойки. А отже, суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому, суд враховує, що в даному випадку, строк кредитування не закінчився та, лише, звертаючиь до суду з даним позовом, кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту. Згідно, ст. 625 ЦК Укрпаїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положення вищенаведеної норми підлягають до застування при умові якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, в даному випадку, вбачається, що Договором №1635_0877 від 20.07.2018 року передбачені відсотки (п. 2.4, 4.3.3договору ), та неустойка за порушення строків повернення кредиту. Термін дії договору - по 19 липня 2023 року, та станом на 12.11.2020 року позивач здійснив розрахунок заборгованості за умовами Догвору, і додатково позивач провів нарахування, на підставі ст. 625 ЦК України, станом на 12.11.2020 року, 3% річних від простроченої суми заборговності по основному боргу; 3% річних від простроченої суми заборговності по процентам за користування кредитом; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Дана вимога на підставі ст. 625 ЦК України є безпідставною, оскільки в зазначений період діяли умови Кредитного договору та позивач нарахував відповідачу відсотки, комісію, неустойку згідно умов договору №1635_0877 від 20.07.2018 року. Крім того, самого Звіту чи розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум боргу - суду не надано. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у справі № 175/4753/15-ц від 06.02.2019р. роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, суд звертає увагу на безпідставне нарахування позивачем відсотків на відсотки, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам. З огляду вище наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Договором №1635_0877 від 20.07.2018 року в розмірі 15844 грн. 67 коп. (загальна сума основного боргу, загальна сума прострочених платежів по нарахованим відсоткам) та суд відмовляє в стягненні з відповідача сум, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 99,92% (15844 грн. 67 грн. х 100 : 15856,69 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 2100,40 грн. (2102 х 99,92: 100). На підставі викладеного та

Outcome: partial