Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 14.08.2014 року внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача. В ПрАт СК «Україна» була застрахована цивільна відповідальність [PERSON], тому позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування шкоди в сумі 129000 грн. Після спливу 5 місяців позивач так і не отримав необхідних коштів, тому 20.01.2015 року за власні кошти почав роботи по відновленню автомобіля, що склали 149821,63 грн. Згідно вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик - відповідач-2 у справі, у разі визнання вимог заявника, не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та сплатити його. До дня подачі позову жодних виплат позивач так і не отримав, то з урахуванням пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, розміру франшизи за страховим полісом та фактичними збитками за пошкодження автомобіля, позивач просив суд стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду в розмірі 49500 грн., пеню за прострочення грошових виплат в сумі 30823,15 грн. та стягнути з [PERSON] на свою користь майнову шкоду, завдану ДТП в розмірі 100321,63 грн. 29 грудня 2016 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Україна» на свою користь майнову шкоду, завдану 14.08.2014 року ДТП, в розмірі 49 500,00 грн., та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування майнової шкоди, завдана 14.08.2014 року ДТП, в розмірі 38 075,71 грн., стягнути з [PERSON] майнову шкоду, завдану 14.08.2014 року ДТП, з урахуванням індексу інфляції в розмірі 282 188,43 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не надав. Представник ПрАТ СК «Україна» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно постанови Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2014 року у справі № 404/7643/14-п, довідки Державтоінспекції МВС, 14 серпня 2014 року [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21063-ЗНГ, не вибравши безпечної швидкості, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Мітсубісі, державний номер [NUMBER], після чого автомобіль Мітсубісі, який відкинуло на смугу зустрічного руху, зіткнувся з автомобілем Форд. [PERSON] 25.09.2014 року визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно корінця страхового полісу, заяви про виплату страхового відшкодування, позивач 04 листопада 2014 року звернувся до ПрАТ СК «Україна» з вимогою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений в результаті настання страхового випадку 14.08.2014 року автомобіль Мітсубісі Аутлендер, державний реєстраційним номер [NUMBER]. Згідно рахунку-фактури № БА-0000004 від 28.08.2014 року, видаткової накладної № БА-0000003 від 29.01.2015 року, квитанції №917974 від 29.01.2015 року, вартість деталей та агрегатів що підлягала заміні на пошкодженому автомобілі позивача склала 149821,63 грн. Положеннями ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого суду розрахунку, розмір пені, яку страховик повинен сплатити на користь позивача за невиконання зобов'язання, складає 38 075,71 грн.; сума коштів, які мав відшкодувати позивачу [PERSON] з урахуванням офіційного середньорічного показника індексу інфляції становить 282 188,43 грн. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів того, відповідач [PERSON], який рішенням суду визнаний винним у вчиненні ДТП та як наслідок зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки, добровільно їх не сплатив, при цьому, ПрАТ СК «Україна», як страховик, який у встановлений законом строк не виплатив потерпілому страхове відшкодування або не повідомив його про відмову у виплаті, свої зобов'язання не виконав, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved