Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачзвернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.07.2015 року позивач став власником нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Воєводиною І.М. Херсонського міського нотаріального округу, про що внесено в реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідний запис від 10.07.2015 року індексний номер 22751588. Майно складається з залізобетонних майданчиків №1 та №2, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , споруди знаходяться на земельній ділянці розміром 0,5413 га, кадастровий номер земельної ділянки - 6510136600:09:001:0062. Вищезазначене майно позивач придбав у [PERSON] , якому зазначене майно належало на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2014 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М. У зв`язку з тим, що під час здійснення права користування та розпорядження позивачу стало відомо, що відповідно до інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зазначено, що за даними реєстру номер запису про право власності 10357518, власником являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2015 року, індексний номер 22751588, запис внесено приватним нотаріусом Воєводиною І.М., але в спеціальному розділі державний реєстратор Клименко О.О. Херсонської міської ради, винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30701716 від 29.07.2016 року, підставою виникнення існував акт опису майна, серія та номер:184/2003-25-01-11, виданий 30.10.2014 року, видавник ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів, вид обтяження зазначено: податкова застава, а боржником зазначено: ПП «Таврія», державний реєстратор під час прийняття рішення щодо обтяження не врахував актуальної інформації щодо об`єкту нерухомого майна його власника та прийняв рішення щодо реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке не належить боржнику, слід дійти висновку про безпідставність накладення арешту на належне позивачу майно. Таким чином, на даний час на належне позивачу нерухоме майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права [PERSON] щодо розпорядження власністю. Позивач не являється засновником, директором або власником будь-якої частки у Статутному складеному капіталі ПП «Таврія». Про існування будь-якого обмеження щодо об`єкта на момент покупки позивачу було не відомо. У зв`язку з викладеним, позивач просить скасувати арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: залізобетонних майданчиків №1 та №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , споруди знаходяться на земельній ділянці розміром 0,5413 га, кадастровий номер земельної ділянки - 6510136600:09:001:0062, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до запису про право власності в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №15652738 від 29.07.2016 року. Ухвалою суду від 10.08.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого засідання. 04.06.2019 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №15652738 (спеціальний розділ) від 29.07.2016 року, про обтяження нерухомого майна, а саме: залізобетонних майданчиків №1 (один) та №2 (два), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , споруди знаходяться на земельній ділянці розміром 0,5413 га, кадастровий номер земельної ділянки - 6510136600:09:001:0062. Представник відповідача - Головного управління ДФС у Херсонській області 20.05.2019 року надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що доводи викладені у позовній заяві не обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності платника податків ПП «Таврія» знаходиться комплекс, нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] та Залізобетонні майданчики №1, №2 за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи той факт, що у платника податків ПП «Таврія» рахувався податковий борг, Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області актом від 30.10.2014 №184/21-03-25-01-11 проведено опис майна в податкову заставу. На виконання п.89.8 ст.89 ПК України податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 29.07.2016 за №15652738. На теперішній час платником податків ПП «Таврія» не забезпечено погашення податкового боргу, такий борг не вважається безнадійним, платник не перебуває в процедурі банкрутства, за наслідками адміністративного або судового оскарження не приймалися рішення про скасування грошових зобов`язань, що утворюють суму податкового боргу. Враховуючи викладене, у органів державної фіскальної служби відсутні підстави для скасування податкової застави на майно зазначеного боржника та внесення відповідних змін до державних реєстрів. Ухвалою суду від 02.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач - державний реєстратор Херсонської міської ради Клименко О.О. 17.09.2019 року надала до суду відзив, згідно якого щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Зазначила, що заява №17890609 подана 29.07.2016 через Центр надання адміністративних послуг м.Херсона, про що свідчить підпис адміністратора відділу адміністративних послуг. Разом із паперовою формою заяви подані: довіреність №2787/0/21-03-11-02 від 26.02.2016; Акт опису майна №184/2103-25-01-11 від 30.10.2014. Оригінали документів, подані разом із заявою долучені до електронної заяви шляхом їх скасування та зберігаються постійно у Державному реєстрі прав. Згідно вище зазначеного акту опису майна, який було подано, майно на яке необхідне було накласти обтяження (податкову заставу) розташовано за адресою: [ADDRESS] та має назву залізобетоні майданчики №1, №2. В ході проведення перевірки інформації в державному реєстрі державним реєстратором було встановлено що це майно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за ПП «Таврія». У зв`язку з цим відповідачем було прийнято рішення про накладення арешту на нерухоме майно, а саме залізобетоні майданчики №1, №2 у спеціальному розділі так як інформація стосовно вказаного об`єкту. Тобто державним реєстратором, при розгляді поданої заяви здійснено всі необхідні дії, передбачені ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для прийняття обґрунтованого рішення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник відповідача - Головного управління ДФС у Херсонській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідач - державний реєстратор Херсонської міської ради Клименко О.О. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - ПП «Таврія» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Законодавець у частині першій ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2015 року приватним нотаріусом Воєводиною І.М. Херсонського міського нотаріального округу та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №40414937 від 10.07.2015 року, [PERSON] є власником майна, яка складається з залізобетонних майданчиків №1 та №2, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , споруди знаходяться на земельній ділянці розміром 0,5413 га, кадастровий номер земельної ділянки - 6510136600:09:001:0062. Вищезазначене майно [PERSON] придбав у [PERSON] , якому зазначене майно належало на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2014 року посвідченого нотаріально, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М. Згідно листа Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 25.05.2018 року, повідомлено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності платника податків ПП «Таврія» знаходиться комплекс, нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] та Залізобетонні майданчики №1, №2 за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи той факт, що у платника податків ПП «Таврія» рахувався податковий борг, Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області актом від 30.10.2014 №184/21-03-25-01-11 проведено опис майна в податкову заставу. На виконання п.89.8 ст.89 ПК України податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 29.07.2016 за №15652738. На теперішній час платником податків ПП «Таврія» не забезпечено погашення податкового боргу, такий борг не вважається безнадійним, платник не перебуває в процедурі банкрутства, за наслідками адміністративного або судового оскарження не приймалися рішення про скасування грошових зобов`язань, що утворюють суму податкового боргу. Враховуючи викладене, у органів державної фіскальної служби відсутні підстави для скасування податкової застави на майно зазначеного боржника та внесення відповідних змін до державних реєстрів. Відповідно до інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зазначено, що за даними реєстру номер запису про право власності 10357518, власником являється [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2015 року, індексний номер 22751588, запис внесено приватним нотаріусом Воєводиною І.М., але в спеціальному розділі державний реєстратор Клименко О.О. Херсонської міської ради, винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30701716 від 29.07.2016 року, підставою виникнення існував акт опису майна, серія та номер:184/2003-25-01-11, виданий 30.10.2014 року, видавник ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів, вид обтяження зазначено: податкова застава, а боржником зазначено: ПП «Таврія». Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 цього Кодексу). Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Оскільки право власності позивача обмежено внаслідок дій відповідача, ефективним способом захисту порушеного права позивача є скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №15652738 (спеціальний розділ) від 29.07.2016 року запису, про обтяження нерухомого майна, а саме: залізобетонних майданчиків №1 (один) та №2 (два), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , споруди знаходяться на земельній ділянці розміром 0,5413 га, кадастровий номер земельної ділянки - 6510136600:09:001:0062, а тому доводи викладені у позові є такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а його вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved