Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди в обґрунтування якого вказала, що відповідач по справі є її сусідкою. Вона проживає на першому поверсі в [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем на імя Олег. Ці особи ведуть аморальний спосіб життя: зловживають спиртними напоями, влаштовуючи скандали не тільки між собою, а й з тими, що їх оточують. Більш того, [PERSON], згуртовуючи свого співмешканця, змушує останнього збирати сміття з бачків і приносити в будинок, де відбувається його сортування. Відповідно, в квартирі [PERSON], в під'їзді і близько будинку накопичується сміття, від якого виходить смердючий запах, який змушені терпіти всі жителі нашого під'їзду і будинку. Ця діяльність сімейства [PERSON], їх систематичне пияцтво і бійки відбуваються впродовж років. Тому мешканці будинку постійно звертаються зі скаргами до правоохоронних органів, в соціальну службу, в ОСББ «Промінь». Але численні скарги сусідів в правоохоронні органи і домоуправління не тільки не дають результатів, а й дратують [PERSON], яка ображає всіх нецензурною лайкою, погрожує розправою. Більш того, вона навмисне стала заманювати їжею приблудних собак, які, оселившись в під'їзді, годуються харчовими відходами зі смітників. Собаки кидаються на людей, які бояться заходити в під'їзд. [PERSON] тримає в квартирі велику собаку, яка гуляє без намордника і одного разу накинулася на дитину. На всі зауваження людей [PERSON] реагує агресивно, як і на виклики працівників міліції - з образами. Всі жителі будинку знаходяться в розпачі, оскільки навіть дільничний інспектор, крім бесід з [PERSON], нічого не може зробити. Мешканці будинку втомилися боротися з нею, не хочуть зв'язуватися. Але оскільки позивач проживає з сім'єю [PERSON] на одному поверсі, то спокійно реагувати на антисанітарію в під'їзді, їхні п'яні дебоші і т.д. не може. Вона робить [PERSON] зауваження, а у відповідь чує мати, образи і погрози. Розуміючи, що з відповідачем важко домовитися, вона стала її ігнорувати. Тоді остання стала не просто кричати вслід образливі висловлювання нецензурного характеру, а й поширювати брехливі, ганебні відомості. Позивачу дуже соромно перед мешканцями будинку, які чують це щодня, а також перед гостями, з якими вона змушена кожного разу пояснюватися з приводу [PERSON] Після кожної зустрічі з відповідачем у неї підвищується тиск і вона відчуває стрес. Позивач порядна людина і у неї бездоганна репутація. Тому вона особливо важко переносить образи і приниження [PERSON]І ., погано спить без снодійних препаратів. Так 25 липня 2015 року приблизно о 9 год. 30 хв., перебуваючи в своїй квартирі, вона почула крики. На лавці біля під'їзду сиділа в сильному сп'янінні [PERSON] і її співмешканець Олег, який тягав [PERSON] за волосся, ображав матом називав жінкою легкої поведінки і алкоголічкою. [PERSON] погоджувалася з цим і демонстративно розстібала йому штани, наполягаючи на статевої близькості, на що він гидливо відштовхував її з криками мату. Це тривало кілька годин. Її поведінка була настільки зухвалою і безсоромною, що всі робили їм зауваження. Оскільки приборкати [PERSON] було неможливо, вони викликали наряд міліції. Працівники міліції приїхали тільки в районі 16.00 годин, коли [PERSON] протверезіла і вже була вдома. [PERSON] у будинку було неможливо від смороду з її квартири, тому працівники міліції розмовляли з нею на лавці біля під'їзду. На зауваження працівника міліції, [PERSON] кинулася на нього з криками та погрозами. Все це бачила сусідка з кв.№46 [PERSON] та робила зауваження і також була ображена [PERSON]. Після від'їзду працівників міліції [PERSON] знову обрушилася матюками образами і погрозами на позивача. Вранці 29 липня, коли вона вийшла на вулицю, то [PERSON], як завжди, перебуваючи в п'яному вигляді, стала кричати на її адресу образливі нецензурні висловлювання, що стосуються зовнішності, про нібито численні інтимні звязки з чоловіками, аж до працівників міліції, які приїжджали на виклик 25 липня 2015 року та т.д. Називала лайливими і нецензурними словами. А коли на її гучні крики стали реагувати сторонні особи, а також [PERSON], то такі ж висловлювання посипалися і на їхню адресу. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача щодо порушення права позивача на повагу честі і гідності, їй було завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях і приниженні, які вона зазнає досі і цю шкоду я оцінює в 2000,00 грн. Тому, на підставі вищевикладеного позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду і просить зобовязати [PERSON] вибачитися перед нею при свідках за приниження її честі та гідності, а також розповсюдження недостовірних відомостей у відношенні того, що вона є жінкою легкої поведінки; стягнути спричинену моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та судові витрати по справі. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, надали пояснення аналогічні тим, що містяться в позові, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення повісток з рекомендованим повідомленням. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка, проживає у квартирі 49, про конфлікт між позивачем та відповідачем їй відомо, відповідач постійно висловлюється в бік позивача нецензурною лайкою. Підтвердила події, що відбувались 25.07.2015 року. Підтвердила, факти, що викладені в позові. Пояснила, що відповідач дійсно принижувала честь та гідність позивача, а також погрожувала їй. 25.07.2015 року, під час конфлікту було дуже багато свідків. Позивачу після цього було погано, хотіли визивати швидку, зараз позивач вимушена проживати за іншою адресою. Вона також бажала подати на відповідача позов до суду, але в неї немає грошей для цього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід проживає у 7 квартирі. Підтвердив факти та доводи, викладені позивачем в позовній заяві. Пояснив, що 25.07.2015 роду дійсно був конфлікт. 29.07.2015 року також був конфлікт між сторонами по справі. Відповідач постійно висловлюється нецензурною лайкою по відношенню до позивача, ображає її, принижує. Під час конфлікту було багато людей, вони все бачили та всі чули висловлювання відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28 Конституції України). Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь - якими засобами не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Положеннями ч.1 ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Згідно зі ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого немайнового права від протиправних посягань з боку інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, передбачений главою 3 цього Кодексу. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Як роз'яснено у п.п.15,18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Негативною слід вважати інформацію, в який стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення інших дій (порушення принципів моралі, загальних правил співжиття тощо), яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації (п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, внаслідок яких тривалий час, зокрема, 25.07.2015 року відповідачка у присутності сторонніх осіб, обзивала позивач, ображала її, висловлювалась грубою нецензурною лайкою, називала жінкою легкої поведінки, чим принизила її честь та гідність та інше, що підтверджені в судовому засіданні показами свідків. Таким чином, суд вважає, що позивачкою [PERSON] надані належні докази, якими підтверджено, що відповідачка [PERSON] у присутності сторонніх осіб принизила честь і гідність позивачки. Як вбачається з роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. З пояснень позивачки наданих суду, вбачається, що обґрунтовуючи свій позов в частині відшкодування моральної шкоди, позивачка посилалася саме на приниження честі та гідності вказуючи, що відповідачка образила її та прилюдно принизила, висловлюючись на її адресу брудними, непристойними, нецензурними словами, на які вона, не заслуговує та що/які не відповідають дійсності. Крім того, внаслідок дій відповідача у позивача погіршилось самопочуття, піднявся тиск, розпочалась безсоння. Також внаслідок асоціальних дій відповідача, які виразилися як у девіантній, так і у делінквентній поведінці, позивач вимушена була покинути своє постійне місце мешкання і на даний час тимчасово проживає за іншою адресою, що викликає додаткові незручності для позивача. З урахуванням роз'яснень, даних у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з наступними змінами і доповненнями) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що достатньою обґрунтованою грошову компенсацію для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу порушенням її немайнового права з боку відповідача у розмірі 2000 грн. До того ж, відповідно до роз'яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27 лютого 2009 року №1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Суд приходить до висновку, що визнання образливих та принизливих висловлювань на адресу позивача, що мали місце тривалий час, зокрема і 25.07.2015 року, такими, що принижують її честь і гідність, а також відшкодування моральної шкоди, буде еквівалентним способом захисту порушеного особистого немайнового права позивача. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Судові витрати по справі в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved