Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 28.03.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №44/ФКФ-07, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 93202,65 грн. строком до 15.07.2014 року зі сплатою 16,5% річних. 27.07.2009 року між ПАТ «Український промисловий банк» та позивачем укладений договір відступлення права вимоги №125/09, згідно якого банк передав установі всі вимоги за договором про іпотечний кредит №44/ФКФ-07. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість, що виникла станом на 11.06.2013 року в сумі 35766,46 грн. Посилаючись на подальше невиконання позичальником своїх обов'язків щодо повернення кредиту, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь іпотечної установи грошові кошти в сумі 3644,79 грн, з яких: 1963,20 грн. - нараховані відсотки; 1681,59 грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу слухати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим викликом та повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору про іпотечний кредит №44/ФКФ-07 від 28.03.2007 року, укладеного між ПАТ «Український промисловий банк» та [PERSON], у подальшому зміненому та доповненому додатковим договором №1 від 16.07.2009 року, останній отримав грошові кошти в сумі 93202,65 грн строком до 15.07.2014 року зі сплатою 16,5% річних. Між Державною іпотечною установою та ПАТ «Український промисловий банк» 27.07.2009 року був укладений договір відступлення прав вимоги, за умовами якого Банк передав позивачу(Установі) права вимоги до [PERSON] Відповідно до п.1.2. договору відступлення прав та вимог за кредитним договором на момент передачі прав вимоги у відповідності до п.1.1. цього договору, включає заборгованість за основним боргом по кредиту та складає 93202,65 грн. За вказаних обставин державна іпотечна установа звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про іпотечний кредит №44/ФКФ-07 від 28.03.2007 року, який заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.10.2013 року задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість на загальну суму 35766,46 грн. Посилаючись на ту обставину, що Державна іпотечна установа є правонаступником ПАТ «Український промисловий банк» щодо вимог до [PERSON] , а [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за договором про іпотечний кредит №44/ФКФ-07 від 28.03.2007 року, позивач в порядку ст.ст. 611, 615 ЦК України нарахував останньому відсотки за користування кредитними коштами в сумі 1963,20 грн. та 1681,59 грн. пеню за прострочення сплати кредитних коштів за період з 16.06.2013 року по 19.10.2013 року, які просить суд стягнути з відповідача. В межах позовних вимог, доводів позивача та матеріалів справи, суд за викладеного вище приходить до наступного. Однією з правових підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). У відповідності до ст..514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи вказану норму закону, з огляду на те, що договором про відступлення права вимоги ПАТ «Український промисловий банк» до [PERSON] за договором про іпотечний кредит №44/ФКФ-07 від 28.03.2007 року встановлений обсяг вимог у сумі 93202,65 грн., суд не вбачає обґрунтувань та доказів правомірності активного нарахування [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами та пені, після укладення договору факторингу. Відповідно до договору відступлення прав вимоги п.3.2. не пізніше 5 робочих днів з моменту набрання чинності пунктом 1.1. цього договору, банк зобов'язаний вчинити дії, пов'язанні із повідомленням позичальника та поручителів про відступлення прав вимоги за договором вказаним у п.1.1. цього договору та зміну вигодо набувача за договором страхування, з відміткою про отримання. Всі надісланні банком повідомлення разом із документами, що підтверджують їх доставку адресату, мають бути надані до Установи протягом 7 днів з дня їх надіслання відповідним адресатам. Відповідно до ст..516 Цивільного кодексу заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. З наданих позивачем до суду документів, суд не вбачає доказів повідомлення [PERSON] про заміну первісного кредитора на нового, що в свою чергу обумовлює розуміння останнім свого обов'язку виконати зобов'язання саме Державній іпотечній установі. Крім іншого, враховуючи наявне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08.10.2013 року, яким вже стягнуто з [PERSON] борг за договором про іпотечний кредит №44/ФКФ-07 від 28.03.2007 року, за відсутності відомостей щодо його виконання, не можливо встановити обсяг зобов'язання відповідача. Тобто, на час розгляду даної справи, суд не має доведених належними та допустимими доказами підстав вважати, що відповідач не здійснив погашення заборгованості на момент судового розгляду цієї справи первісному кредитору. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд підстав для задоволення позову не вбачає. В силу вимог ст. 88 ЦПК України не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: dismissed