Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52 882 грн. 77 коп., судовий збір в розмірі 528,83 грн., зазначивши, що 20.01.2009 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір та відповідачу було надано кредит в сумі 6 068,21 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 6 068,21 грн., а відповідач свої зобов'язання виконує неналежним чином, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 52 882,77 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про вручення судової повістки, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 20.01.2009 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № К2XRFF06320549, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 068,21 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 відсотків. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути банку кредит не пізніше термінів, передбачених графіком погашення кредиту, а також оплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі та порядку визначеному графіком. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 29.09.2014 року по укладеному з ПАТ «ПриватБанк» кредитному договору № К2XRFF06320549 від 20.01.2009 року рахується заборгованість в сумі 72 345,14 грн., в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту 6 060,11 грн.; - заборгованість за відсотками 2,87 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань 66 282,16 грн.; - штраф фіксований - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 2 494,42 грн. Крім того зазначили, що від суми заборгованості необхідно відняти 22 456,79 грн., яка була задоволена рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 04.02.2014 року. Різниця становить 49 888,35 грн. З урахуванням цього сума заборгованості складає 52 882,77 грн. Однак, суд не може погодитись з доводами представника позивача про стягнення з позивача пені та штрафних санкцій за наступними підставами. Так,як вбачається з наданого розрахунку, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань перевищує основну заборгованість у 10 разів. У відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з 66 282,16 грн. до суми заборгованості за тілом кредиту, а саме до 6 060,11 грн. Крім того, суд не приймає до уваги надану позивачем копію рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 04.02.2014 року, оскільки зазначеним рішенням суду з [PERSON] було стягнено заборгованість за договором, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк» 11.07.2008 року. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 6 060,11 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 2,87 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язання у сумі 6 060,11 грн., штрафу фіксованого у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 2 494,42 грн., а всього на суму 15 117 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial