Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що між ними 26.10.2016р. було укладено договір позики № 85186, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користуванням нею та з зобов`язанням повернути позику у строк 10 днів. Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 05.11.2019р. в сумі 25 673,00грн., яка складається з заборгованості за позикою - 600,00грн., заборгованості за відсотками - 6348,50грн., заборгованості за простроченими відсотками -18 724,50грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. Ухвалою суду від 14.11.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання належним чином. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.11,14 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, із договорів. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Суд встановив, що між сторонами 26.10.2016р. було укладено договір позики № 85186, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування позикою. Згідно п. 1.2. Договору позики строк дії договору 10 (десять) днів, але в будь якому разі цей договорі діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Згідно п.1.3 Договору позика надається строком на 10 (десять) днів. Згідно п.1.5 Договору нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: -0,95% від суми позики, але не менше ніж 50,00грн. (п`ятдесят гривень 00 копійок) за перший день користування позикою; -0,95% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2. Договору позики; -3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2. Договору позики, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором позики. Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним договором позики станом на 05.11.2019р. становить 25 673,00грн., яка складається з заборгованості за позикою - 600,00грн., заборгованості за відсоткам - 6348,50грн., заборгованості за простроченими відсотками -18 724,50грн. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач порушив умови укладеного договору позики, оскільки не виконав свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення позики та процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором позики, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Розмір заборгованості за договором позики підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами договору позики. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved