Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він має нагальну потребу виїхати в серпні 2014 року за кордон в Російську Федерацію з метою отримання довідки про доходи з місця його минулої роботи в Тюменській області. Довідка необхідна для її подальшої подачі до Управління Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії. Розмір його пенсії невеликий, він перебував у скрутному матеріальному становищі і не мав коштів для придбання квитка. З рекламної продукції, яку поширює ТОВ «Гранфінресурс» він дізнався про те, що, відповідач надає дешеві (від 3 % річних) кредити громадянам. У змісті даної листівки зазначалися умови кредитування громадян, а саме: сума позики, розрахунок щомісячного платежу, цілі на які здійснюється кредитування, відсутність необхідності сплати першого внеску, гарантувалося надання позики. Зважаючи на це, а також на термінову необхідність у придбанні квитка, він 01.08.2014 року звернувся до відповідача ТОВ «Гранфінресурс» за вказаною у листівці адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 60 з мотивованим проханням щодо надання йому термінової позики у сумі 10000,00грн. Працівник ТОВ «Гранфінресурс» [PERSON] запевнила його, що не пізніше 3-х днів з моменту укладання спірного договору він безумовно отримає кредит у сумі 10000грн., і для цього йому потрібно надати копії документів: паспорт та ідентифікаційний номер, що він і зробив. [PERSON] впевнила його, що розрахунок розміру щомісячних обов'язкових платежів, які він матиме здійснювати після отримання грошової позики, відповідає тому, що зазначений у вище згаданій інформаційній листівці, тобто це становитиме 3 % річних. Оформлюючи спірний договір [PERSON] власноруч вносила до нього відомості, не надавала спірний договір для попереднього ознайомлення, запевняла, що грошову позику він отримає через три дні. Після цього вона йому повідомила, що для отримання на руки договору та протягом трьох днів позики він має сплатити одноразовий комісійний внесок у розмірі 650,00грн. Зважаючи на гостру необхідність в коштах та маючи впевненість в отриманні позики 01.08.2014 року він вимушений був сплатити 650грн., після чого він отримав на руки спірний договір № 230246. Проте, позику протягом трьох днів він не отримав, у зв'язку з чим був вимушений знову звернутися до ТОВ «Гранфінресурс», щоб з'ясувати це. Працівники не давали йому пояснень та причин затримки надання позики, запевняли, що позику він отримає найближчим часом, водночас повідомили йому, що для отримання позики він повинен сплатити ще один платіж. Зважаючи на гостру необхідність в коштах та зберігаючи впевненість в отриманні позики, він вимушений 15.09.2014 року сплатити ще: 277,78грн. та 50,00грн., згідно наданої мені відповідачем квитанції, що підтверджується квитанцією про сплату №228 від 15.09.2014 року та № 227 від 15.09.2014 року. Проте, позику він не отримав і після цього. Працівники відповідача знову поставили йому умову термінового надання позики - сплату згідно наданої квитанції. Так як необхідність у подорожі у нього зберігалася, та зберігаючи впевненість в отриманні позики, він вимушений сплатити ще додатково: 277,78грн. та 50,00грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 4 від 17.10.2014 року та № 5 від 17.10.2014 року. Загалом сплачена ним сума на користь відповідача ТОВ «Гранфінресурс» за спірним договором № 230246 від 01.08.2014 року становить: 1305,56грн. Станом на сьогоднішній день позику у розмірі 10000,00грн. від ТОВ «Гранфінресурс» він так і не отримав. Діяльність ТОВ «Гранфінресурс» пов'язана із наданням фінансової послуги. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на підставі Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, проте всупереч нормам законодавства ТОВ «Гранфінресурс» провадить діяльність без наявності відповідної ліцензії. Згідно з ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Позивач просить суд ухвалити рішення яким визнати недійсним договір № 230246 від 01.08.2014 року, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» код ЄДРПОУ 38947319 на його користь 1305,56грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали заперечення на позов в якому зазначив, що ТОВ «Гранфінресурс» не внесено до Державного реєстру фінансових установ, оскільки ТОВ «Гранфінресурс» не надає фінансові послуги і не є фінансовою установою згідно законодавства України. ТОВ «Гранфінресурс» є Адміністратором соціальної програми для населення, тобто адмініструє грошові кошти учасників. ТОВ «Гранфінресурс» не залучає власні кошти для надання позик або кредитів, а є контролером коректного і справедливого розподілу грошових фондів для учасників програми, в яких накопичені їх власні кошти. Учасники програми «Альянс Україна» беруть грошові суми у інших учасників, а не у адміністратора програми, причому на умовах безвідсоткового повернення, що не може визначатися як фінансовий кредит чи позика. Діяльність ТОВ «Гранфінресурс» не передбачає залучення фінансових активів від фізичних осіб на зворотній основі, для надання фінансових кредитів учасникам програми «Альянс Україна». Учасники програми «Альянс Україна» самостійно забезпечують собі достатність грошових фондів з власних коштів, які не переходять у власність адміністратора, та не можуть вважатися такими, що адміністратор залучив на зворотній основі, тобто позичив чи взяв у борг. Кошти передбаченні для надання учасникам програми «Альянс Україна», є власністю самих учасників (п. 2.3 cm. 2 Додатку № 2 до Договору.) Адміністратор не має права використовувати ці кошти у власних цілях. Таким чином, вид послуг, які надає ТОВ «Гранфінресурс», відноситься до господарських комерційних послуг, пов'язаних із контролем та посередництвом між учасниками програми «Альянс Україна». Така форма адміністрування, яку здійснює ТОВ «Гранфінресурс», не підпадає під регулювання Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і не підлягає ліцензуванню, так як національна комісія ще здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг не може виступити регулятором діяльності яку здійснює ТОВ «Гранфінресурс». Відповідно до п.1.1 ст.1 договору № 230246 за цим Договором адміністратор (відповідач), за згодою учасника (позивач), зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні дії, спрямовані на отримання учасником грошової суми, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на умовах діяльності програми «Альянс Україна», надалі за текстом «Програма», у порядку та строки, що містить додаток №2, який є невід'ємною частиною цього договору, в тому числі: сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування; організовувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену на умовах діяльності програми; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та в строки передбачені договором та додатками до нього. Відповідно до п. п.1.4. ст.1 додатку № 2 договору № 230246 договір активується на четвертий день з моменту його підписання, після цього учасник реєструється в програмі. Відповідно до п.1 ст.8 додатку № 2, протягом трьох днів після підписання договору позивач мав можливість розірвати договір в односторонньому порядку з відшкодуванням, сплачених ним попередньо, грошових коштів. Але позивач не звернувся з відповідною заявою до ТОВ «Гранфінресурс», а отже він усвідомлював умови договору, вони його повністю задовольняли і були йому вигідними. Відповідно до укладеного договору позивач повинен внести комісійний внесок, а також щомісячно сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого адміністратор формує фонд реєстру, та здійснює оплату заявлених учасниками грошових сум, та адміністративних витрат, що є платою адміністратору за послуги пов'язані з організацією програми «Альянс Україна». Повернення учаснику, сплачених ним на рахунок адміністратора, коштів відбуватиметься у відповідності до п.8.2. даної статті. Згідно п.8.2. додатку № 2 сторони дійшли згоди, якщо учасник виявить бажання розірвати договір в односторонньому порядку після встановленого в п.8.1. даної статті терміну, або договір буде розірваний зі сторони адміністратора при не виконанні учасником п.3.2 ст.3 дод.№2 до договору, та одноразовий комісійний внесок та адміністративні витрати учаснику не повертаються. Враховуючи те, що сплачені кожним учасником чисті внески були використані для оплати грошових сум, які були передані відповідним учасникам, адміністратор здійснить повернення сплачених учасником чистих внесків протягом 60 (шістдесяти) банківських днів після закриття реєстру, крім випадку, визначеному в п.6.1 ст.6 цього додатку. Адміністратор проводить закриття реєстру після виконання платіжних зобов'язань останнього учасника у даному реєстрі. Згідно п.3.2 додатку №2 3.2. учасник повинен сплачувати загальний або мінімальний платіж не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного поточного місяця. Якщо п'ятнадцяте число будь-якого місяця виявиться небанківським днем, то останнім днем сплати платежу буде вважатися робочий банківський день, який слідує за неробочим. Позивач зробив останній платіж 18.11.2014 року на загальну суму 327,78грн. Якщо позивач до 20.12.2014 року не зробить платіж, то відповідно до вимог п.8.3 додатку № 2 договір буде вважатись розірваним з 01 січня 2015 року на вимогу відповідача. У цьому випадку одноразовий комісійний внесок та адміністративні витрати учаснику не повертаються. Щодо чистих внесків, то адміністратор здійснить повернення сплачених учасником чистих внесків протягом 60 (шістдесяти) банківських днів після закриття реєстру. Доказів про закриття реєстру позивачем не надано. Таким чином, з доданих до позовної заяви копій документів прямо вбачається, що позивач мав би отримати грошові кошти виконуючі умови договору та додатків до нього, відповідно до цього зазначені правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Вважаю, що позивач мав достатньо часу для ознайомлення з умовами договору, а також із іншими умовами щодо організації роботи ТОВ «Гранфінресурс» за програмою «Альянс Україна», які його цікавили. Позивач не був обмежений у часі для ознайомлення з умовами договору. Позивач дійшов до висновку, що правочин вчинено з використанням пірамідальної схеми. Таке твердження позивача не відповідає дійсності. Вважаю, що позивачами не зазначено та не підтверджено жоднім доказом, яким саме чином відповідач здійснює свою діяльність по пірамідальній схемі та чим цей факт підтверджується. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між позивачем та ТОВ «Гранфінресурс» було укладено договір № 230246 з додатками №1 та №2 до нього (а.с. 12-17), за умовами якого відповідач за згодою позивача зобов'язується вчинити від його імені та за його рахунок певні дії, спрямовані на отримання грошової суми в розмірі 10000 грн. на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити заходи по розподілу грошового фонду та надати йому відповідну заявлену для придбання суму. Для цього позивач доручив відповідачеві використовувати суми чистих внесків для формування фонду реєстру та його розподілу. За ст.2 цього Договору учасник, поряд із іншим, зобов'язується сплатити одноразовий комісійний внесок у день підписання угоди та не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання дозволу (права на отримання відповідної грошової суми), адміністративний платіж, а також своєчасно сплачувати загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор здійснює оплату вартості товару чи надає відповідні суми позики та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. Відповідно до ст. 4 Договору його укладено у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати його складання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих зобов'язань, передбачених Договором та додатками до нього. Цей договір не є поворотною фінансовою допомогою. Всі додатки, зміни та доповнення до нього вважаються його невід'ємною частиною. Підписання угоди є свідченням того, що сторони повністю розуміють її значення та умови, правові наслідки, що вона не носить характеру фіктивного або удаваного правочину, і що договірні умови є обов'язковими для виконання. Згідно з п.1.3 ст.1 додатку №2 до Договору його предметом є послуги з формування реєстру учасників програми, метою яких є отримання відповідної грошової суми. Після вчасної сплати чергового загального платежу учасник набуває право брати участь у найближчому заході, коли фонд реєстру є достатнім ( п.4.1 ст.4 додатку № 2). Конкретні умови отримання учасником заявленої суми визначені у ст.5 цього додатку. Учасник підтверджує, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника адміністратора, уважно прочитав та зрозумів умови додатку №2 та правові наслідки, що засвідчує своїм підписом (ст.13 додатку №2). На виконання умов даного договору позивач 01 серпня 2014 року сплатив 650грн. комісійного внеску (а.с.10), а також сплачено внески: 15 серпня 2014 року - 277,78грн., та 50грн. (а.с.18,19), 17 серпня 2014 року - 277,78грн., та 50грн. (а.с. 20). Всього позивачем було сплачено 1305грн. 56коп. Доводи позивача про те, що діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, оскільки позивач не отримав чіткої інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору і сплатив кошти не за одержання товару чи послуги, а за можливість одержання права на отримання позики за рахунок залучення інших споживачів, що свідчить про наявність пірамідальної схеми, внаслідок чого оспорюваний договір в силу ч.6 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсним, є необгрунтованими. Так, предметом оспорюваної угоди є надання учаснику програми «Альянс Україна» адміністративних послуг фінансового характеру з метою отримання заявленої до надання грошової суми. Оплатні послуги адміністратора при виконанні споживачем всіх умов договору забезпечують не можливість, а реальне отримання останнім грошової суми за рахунок фонду реєстру, який формується з чистих внесків його та інших учасників, з наступним повним погашенням цієї суми своїми внесками. До того ж при невиконанні цього обов'язку настає відповідальність, передбачена ст.9 додатку № 2. Таким чином, позивач за оспорюваним договором виявив бажання отримати кошти, добровільно скориставшись наданими йому послугами, і у кінцевому результаті не за рахунок залучення інших споживачів, а за рахунок власних внесених коштів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] засвідчив своїм підписом повне розуміння ним значення та умов договору, його правові наслідки, отримав від представника Адміністратора усі пояснення, уважно прочитав та зрозумів усі визначення, умови та зміст договору. В той же час пунктом 3 ч.1 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначено, що відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає господарська діяльність, зокрема із надання фінансових послуг. Згідно з п.п. 1,5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» під фінансовою установою слід розуміти юридичну особу, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Такими фінансовими послугами, як зазначено у п.п.2,6,11-1 ч.1 ст.4 цього ж Закону, вважаються довірче управління фінансовими активами, надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту та адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Пунктом 4 ч.1 ст.34 даного Закону передбачено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Відповідно до ч.2 ст.34 вказаного Закону здійснення такої діяльності дозволяється тільки після отримання відповідної ліценції. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» від 02 червня 2011 року №3462-VI (введено в дію з 09 січня 2012 року) фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»). Фінансовим установам цим законом було надано час протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність до вимог цього Закону, тобто до 09 січня 2013 року. Із викладеного вбачається, що для укладення 09 січня 2014 року договору з позивачем відповідач повинен був отримати у встановленому законом порядку відповідну ліцензію, однак її у відповідача не має. В силу ч.1 ст.203, ч.1,3 ст.215, ст.227 ЦК України, вчинення ТОВ «Гранфінресурс» оспорюваного правочину без відповідного дозволу (ліцензії) є підставою для визнання такого договору недійсним. Виходячи з правових наслідків недійсності правочину, визначених абз. 2 ч.1 ст.216 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1305грн. 56коп. на повернення внесеного ним за договором платежів згідно наданих суду доказів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: approved