Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 25.02.1989 року, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем розладналось через охолодження почуттів, пасивну поведінку одне до одного, відсутність спільних сімейних цінностей та взаєморозуміння між ними, розбіжність поглядів на обов`язки з ведення спільного господарства. Втрачене почуття любові та поваги один до одного. В зв`язку з наведеними вище обставинами, тривалий час сторони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що у наданні строку для примирення необхідності немає, збереження шлюбу суперечить його інтересам.Від шлюбу сторони мають дітей, які уже дорослі та самостійні. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримала особисто 16.07.2020 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач 21.07.2020 та 15.04.2021 року до суду подавала заяви про надання строку для примирення так як вона не має наміру розлучатись і позовна заява стала для неї несподіванкою. Позивач 03.03.2021 року до суду подав заяву, в якій просить позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25.02.1989, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.02.1989 Краснопільською сільською радою народних депутатів, про що зроблено актовий запис № 5 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох спільних синів - [PERSON] , 1989 року народження, і [PERSON] , 1994 року народження, які на час подання заяви про розірвання шлюбу є повнолітніми. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved