Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що реєстрація відповідачів у належній йому на праві власності квартири призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг із розрахунку на всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, в тому числі і на відповідачів, які у квартирі з дня їх реєстрації не проживають, житлово-комунальними послугами не користуються, а відтак, втратили право користування квартирою внаслідок їх відсутності без поважних причин понад 6 місяців. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися за останнім відомим місцем реєстрації, письмових заперечень до суду не подали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджуєтеся Свідоцтвом про право власності на житло від 12.01.1994 р., видане Відділом приватизації державного житлового фону Печерського району; Договором дарування ? частини квартири від 18.04.2003 р., про що Київським міським бюро технічної інвентаризації 06.05.2003 р. у реєстрову книгу № д. 286-65 вчинено реєстраційний напис № 6033. 03.06.2015 р. між позивачем та відповідачами були укладені договори найму (для реєстрації місця перебування), за умовами яких Наймодавець (позивач) дозволив Наймачам (Відповідачам) реєстрацію місця перебування за власним місцем проживання, розташованим за адресою: квартири [ADDRESS] протягом 6 місяців. Також умовами даних договорів встановлено обов'язок наймачів 03.12.2015 р. знятися з реєстрації місця перебування за місцем проживання Наймодавця. Згідно довідки Форми № 3 від 16.01.2017 р. № 211, виданої Центром обслуговування споживачів Печерського району КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», в квартирі [ADDRESS], зареєстрованими значаться: позивач (власник) - [PERSON], відповідачі (фізичні особи) - [PERSON], [PERSON] з 03.06.2015 р. З показів позивача та допитаного в суді свідка [PERSON] вбачається, що відповідачі після їх реєстрації жодного дня в квартирі не проживали, вказаним житлом без поважних причин не користувалися, що також підтверджується актом від 16.12.2016 р., затвердженими начальником ЖЕД «Липкижитлосервіс» [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається протягом шести місяців. Оскільки Відповідачі не є членом сім'ї Позивача, у квартирі Позивача від дня їх реєстрації не проживали, але значаться зареєстрованими у ній, у добровільному порядку встановлений умовами договорів найму (для реєстрації місця перебування) від 03.06.2015 р. обов'язок 03.12.2015 р. знятися з реєстрації місця перебування не виконали, то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved