Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою і просить постановити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором в сумі 13292.44 доларів США,що еквівалентно в національній валюті 106246.47грн. В рахунок погашення зазначеної заборгованості звернути стягнення на будинок [ADDRESS],який належить [PERSON] та стягнути з відповідачів витрати,пов»язані зі сплатою судового збору в сумі 1062.47грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим,що 23.03.2007року між ВАТ»Райффайзен Банк Аваль»,правонаступником всіх прав та обов»язків якого є ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014-09.5-71954 за яким позивач надав,а відповідач отримав кредит в сумі 15.000.00доларів США до 22.03.2017 року під 13,75% річних. Відповідач зобов»язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами:шляхом здійснення щомісячних ануїтет них платежів відповідно до Графіку погашення кредиту, а в разі прострочення грошового зобов»язання-сплатити пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того,зобов»язався достроково погасити кредит( протягом 30 днів) на вимогу Кредитора. 07.08.2009 року до Кредитного договору укладено було Додаткову угоду №1,якою було капіталізовано прострочену заборгованість Позичальника та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу по кредиту,у зв»язку з чим Графік погашення було виладено у новій редакції у Додатку №1 до зазначеної угоди. Виконання грошових зобов»язань за Кредитним договором забезпечено було іпотекою та порукою. Договір поруки №014-09.5-15793 від 23.03.2007року укладений між Кредитором та [PERSON] за яким остання поручилась перед Кредитором за виконання Позичальником його кредитних зобов»язань. Договір іпотеки від 23.07.2007року укладений між Кредитором та позичальником за яким в іпотеку передано будинок [ADDRESS] ,який належить [PERSON] на праві приватної в власності. Відповідач [PERSON] припинив виконувати свої грошові зобов»язання,внаслідок чого позивач надіслав на його адресу листи-вимоги про дострокове погашення та усунення порушень за вказаним Кредитним договором, але відповідачі вимоги позивача не виконали і станом на 27.12.2013 року мають заборгованість 13 292.44 доларів США,еквівалент в національній валюті становить 106246.47грн.,що складається: 8430.54 доларів США,еквівалент в національній валюті 67385.31грн. - заборгованість за кредитом(в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 661.74 доларів США); 546.49 доларів США,еквівалент в національній валюті 4368.09грн. - заборгованість за відсотками; 4315.41 доларів США ,еквівалент в національній валюті 34493.07грн.-пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Про час і місце судового засідання позивач повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з»явився,надав письмову заяву про зменшення позовних вимог і просить стягнути на користь ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» з відповідача [PERSON] заборгованість з урахуванням сплачених Позичальником 27.12.2013 року частини суми кредиту,а саме 9661.41грн.,а тому до стягнення належить розрахунок: 67385.31(заборгованість по кредиту)-5999.42грн.(сплачені кошти по кредиту); 4368.09грн.(заборгованість по відсотках)-3662.04грн.(сплачені кошти по відсотках)=706.05грн.(залишок несплачених відсотків); 34493.07 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків,а всього 96585.01грн. В іншій частині позовні вимоги є незмінними. Просить задовольнити їх вимоги у повному обсязі,а справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали частково,а саме: заборгованість за кредитом ,заборгованість за відсотками. В частині позовних вимог про звернення стягнення на будинок за вказаною вище адресою в рахунок погашення заборгованості заперечують і вважають їх безпідставними. В судовому засіданні пояснили,що вони не оспорюють факт укладення між сторонами Кредитного договору №014-09.5-71954 від 23.03.2007року та отримання кредитних коштів в розмірі 15000.00 доларів США до 22.03.2017 року під 13,75%,але просять суд при винесенні рішення по справі зменшити розмір пені за прострочення кредиту. Зазначають,що договір є обов»язковим для виконання,проте зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добровільності,розумності та справедливості. Крім того,вони категорично проти вимоги позивача в частині погашення заборгованості за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на будинок [ADDRESS],оскільки даний будинок є їхнім житлом,іншого вони не мають. При домоволодінні є підсобні господарчі будівлі в яких знаходиться худоба та інша живність,вирощування якої та продаж є їхнім єдиним джерелом для існування. Вони мають неповнолітню дитину яка теж мешкає та зареєстрована в спірному будинку. По мірі надходження коштів вони розраховуються за отриманий кредит і на теперішній час заборгованість зменшується і в подалі вони мають можливість війти стабільно у Графік погашення кредиту. Заслухавши пояснення відповідачів,дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що 23.03.2007 року між ВАТ»Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір №014-09.5-71954 за яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 15000.00доларів США до 22.03.2017 року під 13.75% річних(а.с.14-15). Погашення кредиту повинно відбуватись за Графіком(а.с.16-17). 07.08.2009 року було прийнято Додаткову Угоду №1 до зазначеного вище Кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, в результаті якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) Кредиту,визначених Кредитним договором(а.с.18-19). Згідно договору іпотеки(а.с.22-25), який забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору №014-09.5-71954 від 23.03.2007року (а також усіх договорів про внесення змін до нього),предметом його є нерухоме майно:будинок,що знаходиться за адресою: с.Павлівка,вулиця Спортивна,15 Світловодського району Кіровоградської області, дане домоволодіння належить на праві власності [PERSON](а.с.22-25,27). Відповідно до договору поруки №014-09.5-15793 від 23.03.2007року укладеному між ВАТ»Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] ,остання зобов»язалась у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов»язань по Кредитному договору ,нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов»язань в повному обсязі у відповідності до ч.1.2 ст.554 ЦК України(а.с.28). За розрахунком заборгованості станом на 27.12.2013року вона становила 13292.44долари США,еквівалент в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становив 106246.47грн(а.с.8-9). У відповідачів мається неповнолітній син [PERSON], [INFO],який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS](а.с.55-56). З квитанцій(а.с.57-60 ) слідує,що відповідачами після отримання від позивача вимоги про виконання зобов»язань за кредитним договором і за час знаходження позову в суді , частково сплачувалась заборгованість, в зв»язку з чим загальна сума боргу зменшилась. Вирішуючи вимогу Банку про стягнення з відповідача [PERSON] 34493.07грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків суд виходить з таких міркувань. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів,здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт,сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно до ч.2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів,особливості регулювання яких встановлені законом. Договір є обов»язковим для виконання ,проте зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності,розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК України,неустойкою(штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові. У разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,які мають істотне значення. Судом в судовому засіданні було встановлено істотне погіршення майнового стану боржника після отримання ним кредиту, а тому суд вважає,що розмір пені за прострочення сплати кредиту та відсотків слід зменшити на половину. Вирішуючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки,суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку»,у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав,встановлених ст.12 цього Закону. Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку»,у разі порушення основного зобов»язання та/ або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику,якщо він є відмінним від іпотекодавця ,письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань,вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення,іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно цього Закону. Після отримання вимог про дострокове виконання грошових зобов»зань(а.с.29-30),відповідачами на рахунок позивача були частково перераховані кошти для погашення заборгованості за кредит(а.с.57-60), в своїх поясненнях вони в судовому засіданні запевнили суд,що в подальшому будуть погашати заборгованість щомісяця, щоб не порушувати строки,визначені Графіком погашення кредиту,а тому суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки передчасною. З огляду на викладене суд приходить до переконання,що позовні вимоги про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.526, 530,549,550,551,553,610,611,625,627, ЦК України, ст.ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових забов»язань», ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст..ст.33,35 Закону України «Про іпотеку»,ст.ст10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України,суд,-

Outcome: partial