overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] та вона являються батьками [PERSON], [INFO]. Батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям дитини та навіть не має такого бажання. [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері. Під час виховання дитини та оформлення офіційних документів позивачка постійно зіштовхується з необхідністю мати згоду батька дитини. У звязку з чим просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснивши, що відповідач не цікавиться долею дитини, батьківських обов'язків не виконує. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав нотаріально завірену заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи позов підтримав, не заперечував, щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його сина [PERSON], оскільки він не приймає участі у вихованні дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до висновку виконавчого комітету Комсомольської районної ради у м. Херсоні ради від 11.08.2015 року за № 6-09-195, вважають за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], оскільки він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на те, що вона перебувала з 2008 року у цивільному шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає у зв'язку з чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] - [INFO]. Як вбачається з довідки виданої Комсомольським Виконавчим комітетом районної у м. Херсоні ради від 30.10.2015 року [PERSON], проживає разом з матір»ю. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачкою та відповідачем виник спір з цього приводу, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний їй таку допомогу надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним, позовні вимоги обґрунтував тим, що 28.04.1999 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. З 2010 року шлюбні відносини фактично припинені, відсутнє взаємне бажання щодо їх відновлення. Дітей від шлюбу не мають. Під час спільного проживання ними було придбане домоволодіння [ADDRESS] , право власності на яке було оформлено а нього. В добровільному порядку згоди, щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між ними не досягнуто. Враховуючи викладене, просив суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] , поділити спільне майно подружжя, виділивши [PERSON] в особисту приватну власність домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. А., Б та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер 6510165300:02:001:1633 за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.12.2020 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя закрито на підставі п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~255\~ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1999 року, відповідно до актового запису № 143, складеного Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона 28.04.1999 року. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх малолітньої дитини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позово, вказуючи, що 12.09.2013 року між КС «Кредитсталь» та [PERSON] було укладено договір кредиту №2122, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 12 календарних місяців зі сплатою 31% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредиту відповідач зобов'язався повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту в строки та розмірах, передбачених договором. У зв'язку з порушенням умов договору утворилась заборгованість в розмірі 1980,62 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник КС «Кредитсталь» не був присутнім, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, наполягання на їх задоволенні і розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з договору кредиту №2122, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн., строком використання на 12 місяців зі сплатою 31% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання по договору кредиту виконав. Умови договору відповідачем не виконуються. Заборгованість перед Кредитною спілкою відповідачем не погашена і становить 1980,62 грн. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, порушує право позивача, за захистом якого останній звернувся до суду. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає загальна сума заборгованості за договором кредиту в розмірі 1980,62 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 05.02.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.12.2011 року між ПАТ «Платінум Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №320/4202BCL2 на суму 11 368 грн., на строк до 08.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Між ПАТ «Палатінум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному договору відступлене на користь останнього. 15.10.2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідачки коштів, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 10134 грн., по відсотках - 3408,25 грн., пеня - 964,42 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором 14506,67 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи в її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.12.2011 року між ПАТ «Платінум Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №320/4202BCL2 на суму 11 368 грн., на строк до 08.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Між ПАТ «Палатінум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному договору відступлене на користь останнього. 15.10.2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та позивачем укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги від відповідачки коштів, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 10134 грн., по відсотках - 3408,25 грн., пеня - 964,42 грн. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої на його користь суму за кредитним договором 14506,67 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 06.08.2015 року обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.06.1982 року. Подружні відносини між ними припинились з квітня 2015 року, причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, після надання судом строку для примирення направив до суду телеграму про розгляд справи без його участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, після надання судом строку для примирення в судове засідання не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надала. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 1982 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 656, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 111 СК України, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2015 року сторонам було надано строк для примирення, однак позивач виявляє стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надала до суду заперечень проти позову з належними, допустимими та переконливими доказами в їх підтвердження, шлюб носить формальний характер, сімя розпалась остаточно, а подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 10.04.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, про що складено акт про порушення ПКЕЕН № 164154 від 10.09.2012р. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідача на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 1694, 95 грн., нарахованих йому по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав в повному обсязі. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В його присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електричної мережі що не є власністю енергопостачальника. За актом нараховано за Методикою НКРЕ 1694,95 грн., які не погашено відповідачем, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 1694,95 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 10.04.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що складено акт №164171. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачів на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 5190,62 грн., нарахованих їм по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надали, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] є споживачами електричної енергії, яку поставляє позивач. В їх присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 5190,62 грн., які не погашено відповідачами, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачів, і підлягають судовому захисту шляхом солідарного стягнення з останніх заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 5190,62 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.03.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.08.2011 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №AN3DR640030251, згідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3185,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12%. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 3063,08 грн., по відсотках - 1,69 грн., комісія - 352,62 грн., пеня 15938,82 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 967,81 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 20824,02 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 03.08.2011 року відповідач [PERSON] повинен була повернути позивачу кошти, надані згідно кредитного договору, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 20824,02 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved