Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 29.01.1999 року по липень 2020 року. Рішенням суду від 26.10.2020 року шлюб розірвано. За час спільного проживання сторони набули у власність нерухоме майно. У сторін наявний спір щодо поділу вказаного майна. Просить суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за відповідачем право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] ; залишити за позивачем право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] ; залишити за відповідачем право власності на будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.73 га, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0.14 га, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] , житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0.2 га, які розташовані за адресою - будинок [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.65 га, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за відсутністю сторони позивача. Також просить судові витрати по справі покласти на сторону позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась на адресу суду представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи проводи за відсутності сторони відповідача. У відповідності до вимог ч. 2\~ст.247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.01.1999 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №42 від 29.01.1999). Від шлюбу сторонни мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.6) Також судом встановлено, що 02.03.2021 року відповідач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що видане відповідне Свідоцтво про зміну прізвища Серія [NUMBER] від 02.03.2021 року. (а.с. 71, 72) За час спільного проживання сторонами набуто майно, зокрема квартири [ADDRESS] ; будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.73 га, кадастровий номер 4824884400:02:016:0006, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0.14 га, кадастровий номер 4824884400:02:016:0005, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] ; житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею 0.2 га, кадастровий номер 4824884400:02:016:0007, які розташовані за адресою - будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.65 га, кадастровий номер 4824884400:02:016:0008, яка розташована за адресою - будинок [ADDRESS] . (а.с. 7, 16 25) Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що визнання стороною відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги є обґрунтованими та їх необхідно задовольнити в повному обсязі. З урахуванням письмової заяви сторони позивача судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved