Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.01.2014 року у розмірі 39 422,88 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.01.2014 р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та відповідачем було укладено договір №3036199/N-8 про надання кредиту, відповідно до умов якого банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості в розмірі 16 500,0 грн., зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс, комісійної винагороди у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту, а відповідач зобов»язався повернути кредит, сплатити відсотки та виконати інші умови за договором. 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ІМЕКСБАНК» відступає ТОВ «Фрегат» права вимоги за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку №1, який є невідємною частиною договору. 26.12.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» було укладено договір про заміну сторони в зобовязанні, згідно з яким було замінено у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року ТОВ «Фрегат» на ТОВ «Компанія Дасті», до якого перейшли всі права та обовязки за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. 21.11.2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Імексбанк» відступає ТОВ «Фрегат» права вимоги за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку №1, який є невідємною частиною договору. 26.12.2014 року між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» було укладено договір про заміну сторони в зобовязанні, згідно з яким було замінено у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року ТОВ «Фрегат» на ТОВ «Компанія Дасті», до якого перейшли всі права та обовязки за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Відповідно до вказаних договорів до ТОВ «Компанія Дасті» перейшло права вимоги по кредитному договору №3036199/N-8 від 15.01.2014 року, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] Судом встановлено, що 15.01.2014 р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та відповідачем було укладено договір №3036199/N-8 про надання кредиту (а.с. 7-9). Відповідно до п. 1.1-1.3 Кредитного договору Банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості в розмірі 16 500,0 грн., зі сплатою 12% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, щомісячною сплатою за послуги кредит сервіс, комісійної винагороди у розмірі 1,84% від суми отриманого кредиту, строком до 14.01.2017 р. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №3036199/N-8 про надання кредиту від 15.01.2014 р. позичальник неналежним чином виконує умови договору, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2016 р. становить 39 422 грн. 88 коп. та складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - в розмірі 14 861,47 грн., суми заборгованості за відсотками по кредиту - у розмірі 4 611,78 грн., суми заборгованості за комісією по кредиту - у розмірі 9 249,63 грн., суми заборгованості за штрафними санкціями - у розмірі 10 700,0 грн. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає чинному законодавству та умовам договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст.526 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Матеріали справи свідчать, що на адресу відповідача 15.11.2016 р. було відправлено претензію про погашення простроченої заборгованості. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому, суд приходить до висновку про те, що позов ТОВ «Компанія Дасті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідач у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, іншому їх розмірі. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем за подачу позову судовий збір в розмірі сумі 1 378,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved