Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радита просив суд встановити факт належності та визнати право власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,78 га, яка розташована на території Кілійської міської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи, внаслідок чого, було відкрито спадкову справу № 144/2013. Однак у прийнятті вищевказаної спадщини, що залишилася після смерті батька, нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів на землю. В зв`язку з чим, позивачу необхідно вирішувати це питання в судовому порядку. Позивачем було надано клопотання, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає повністю. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.02.1963 р. в м. Кілія Рай бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 21 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] », зареєстрували шлюб 26.09.1987 року в м. Кілія рай. відділ ЗАГС Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 150. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.02.2013 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 114, [PERSON] , помер [INFO] . З копії державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД № 075436 від 10.02.2003 р., виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2002 р. № 691 вбачається, що [PERSON] передано земельну ділянку площею 3,78 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:001:0947. Як вбачається з інформаційного листа від 10.11.2020 р. № 128/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 3,78 га, яка розташована на території Кілійської міської ради - [PERSON] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний фактй, задовольняє зазначену вимоги. Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved