Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «ОТП «Банк») та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір №EL-SME301/185/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 200000 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 07.09.2007 року було укладено договір поруки, згідно умов якого останній взяв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобовязань перед банком. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №EL-SME301/185/2007 від 07.09.2007 року. 15.09.2011 року кредитні зобовязання були врегульовані між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору №EL-SME301/185/2007, а також шляхом укладення зі [PERSON] додаткового договору до договору поруки. В звязку з невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором станом на 20.10.2014 року існує заборгованість в сумі 200196 грн. 37 коп., з яких: 171041 грн. 91 коп. залишок заборгованості за кредитом, 29154 грн. 46 коп. пеня за прострочення виконання зобовязань. В звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість та судові витрати по справі. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, надавши заяви про розгляд справи без його участі. Також в поданій заяві останній просив застосувати строки позовної давності до заявлених банком вимог та відмовити в задоволенні останніх в повному обсязі. Враховуючи подані сторонами заяви та з урахуванням положень ст.ст.158,197 ЦПК України суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та запереченнях відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «ОТП «Банк») та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір №EL-SME301/185/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 200000 грн. на строк до 07.09.2010 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 07.09.2007 року було укладено договір поруки №SR-SME301/185/2007, згідно умов якого останній взяв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником всіх боргових зобовязань перед банком, що випливають із кредитного договору №EL-SME301/185/2007 від 07.08.2007 року. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №EL-SME301/185/2007 від 07.09.2007 року. Звертаючись до суду з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на набуття у відповідності до зазначеного вище договору та згідно ст.512 ЦК України права вимоги за кредитним договором №EL-SME301/185/2007 від 07.09.2007 року, просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість, що утворилась станом на 20.10.2014 року в сумі 200196 грн. 37 коп., з яких: 171041 грн. 91 коп. залишок заборгованості за кредитом, 29154 грн. 46 коп. пеня за прострочення виконання зобовязань. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.04.2017 року провадження по справі в частині заявлених позивачем вимог до фізичної особи-підприємця [PERSON] було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON], суд враховує наступні обставини та положення законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз'яснено в п.24 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі №6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 ст.559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з кредитного договору від 07.09.2007 року, умовами останнього було встановлено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами згідно графіку (п.1.5.1). Також судом встановлено, що первісний кредитор в особі Публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк» у відповідності до умов п.1.9.1 кредитного договору та в порядку ст.1050 ЦК України, використав своє право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши останнім 23.09.2008 року письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту та повязаних ним платежів, таким чином змінивши строк виконання основного зобовязання. Позовна заява до позичальника та поручителя первісним кредитором в особі Публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк» до суду не предявлялась, а позивачем була подана 29.10.2014 року. З огляду на це, а також враховуючи, що останні платежі щодо погашення кредиту та відсотків позичальником були здійснені в квітні 2012 року та грудні 2011 року, відповідно, порука відповідача [PERSON] в силу ч.4 ст.559 ЦК України на момент предявлення позову, є такою, що припинилась. В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до відповідача [PERSON] в повному обсязі. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2001 грн. 01 коп., слід покласти на останнього.

Outcome: dismissed