Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 48 340,0 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2016 р. о 12:30 год., в м. Львові по вул. Варшавська, 129 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAZDA 6» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Volkswagen Passat» (д.н.з. [NUMBER]), під керуванням [PERSON] Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30.03.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням штрафу. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.02.2016 року № АЕ/7097141 цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована у ПрАТ «УПСК». Одразу, після ДТП позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та передав пошкоджений автомобіль страховій для оцінки завданої шкоди. Згідно ремонтної калькуляції, витрати на ремонт автомобіля [NUMBER] складають 73 053,6 грн., однак ПрАТ «УПСК» самостійно зменшивши суму страхового відшкодування, виплативши на користь позивача лише 25 000,0 грн. страхового відшкодування. Позивач вказує, що його фактичні витрати на ремонт автомобіля [NUMBER] склали 53 340,0 грн. з ПДВ та 20 000,0 грн., що підтверджується рахунками. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 48 340,0 грн., що не перевищує ліміту відповідальності. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представником відповідача до початку судового засідання подана письмова заява, в якій він просив вищевказану справу розглянути за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. Через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких посилаються на те, що ПрАТ «УПСК» виконало усі дії передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як в частині дотримання строків на виплату, так і в частині розрахунку суми страхового відшкодування. Зазначили, що якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком страхового відшкодування, він має право вимоги до винної особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Третя особа в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що 22.02.2016 р. о 12:30 год., в м. Львові по вул. Варшавська, 129 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAZDA 6» (д.н.з. [NUMBER]) під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Volkswagen Passat» (д.н.з. [NUMBER]), під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30.03.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням штрафу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.02.2016 року № АЕ/7097141 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного странспорту «Додатковий захист» цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована у ПрАТ «УПСК». 22 лютого 2016 р. позивач звернувся до Львівського ОУ ПрАТ «УПСК» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду та передав пошкоджений автомобіль страховій для оцінки завданої шкоди. Згідно ремонтної калькуляції №1106 від 26.03.2016 р., витрати на ремонт автомобіля [NUMBER] складають 73 053,6 грн. 11 квітня 2016 р. позивач, як власник пошкодженого з вини [PERSON] автомобіля [NUMBER], звернувся до відповідача у справі, як страховика, із заявою про виплату страхового відшкодування. За страховим випадком - зазначеною ДТП, що сталась за участю застрахованого автомобіля, відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 25 418,05 грн., що підтверджено страховим актом №ОЦ/024/000/16/0041 від 05.05.2016 року та платіжним дорученням від 05.05.2016 року. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказує, що його фактичні витрати на ремонт автомобіля [NUMBER] склали 53 340,0 грн. з ПДВ та 20 000,0 грн., що підтверджується рахунками, а тому він просить стягнути з відповідача частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 48 340,0 грн., що не перевищує ліміту відповідальності. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Заперечуючи проти позову, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилалось на те, що на підставі вищезазначених норм Закону виплата страхового відшкодування була проведена у розмірі шкоди оціненої страховою компанією відповідно до калькуляції №1106 від 26.03.2016 р. суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] та враховували коефіцієнт фізичного зносу автомобіля [NUMBER].

Outcome: dismissed