Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 12.07.1997 року. Від цього шлюбу у них є двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони на даний час не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства з 2010 року, проживають окремо. Основною причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного. Окрім того, позивач вказував на те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони із відповідачем не мають наміру зберегти шлюб. Примирення між ними неможливе. Їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Відповідачем [PERSON] відзиву на позов подано не було. Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у підготовче засідання до суду також не з`явився. Подала до суду заяву про визнання позову, просила ухвалити рішення за наслідками підготовчого провадження. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 ЦПК цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 12.07.1997 року Виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №3 (а.с.4). Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей, які на даний час є повнолітніми (а.с.5). Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно поданих до суду заяв, примиритись вони не бажають, що підтверджує наявність підстав для задоволення позову. Розірвати шлюб у позасудовому порядку позивач можливості не має, оскільки у сторін є малолітні діти, у зв`язку з чим було порушено право позивача, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved