Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилався на те, що 20 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11143829000. Відповідно до умов договору позивач надав [PERSON] кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі кредитної лінії, що дорівнює 58 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 13% річних з кінцевим терміном погашення по 19.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором позивач та відповідачка [PERSON] уклали 20 квітня 2007 року договір іпотеки №3210, за умовами якого остання надала в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва автосервісу, кадастровий номер 7310136600:39:002:0006, площею 0,10 га, що знаходиться по [ADDRESS] та належить їй на праві власності. В порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 02 червня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 24 316,70 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 288 823 грн. 17 коп. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив позов задовольнити та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, а також стягнути з відповідачки на його користь сплачений судовий збір. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву, де судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі відсутності відповідачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі, виходячи із наступних підстав: Так, судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11143829000 (а.с.7-15). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 58 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 13% річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 19 квітня 2018 року. При цьому було встановлено графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, зокрема, заявок про видачу кредитних коштів та меморіальних ордерів, [PERSON] дійсно було надано кредитні кошти (а.с.79-81, 37-39 ). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором позивач та відповідачка [PERSON] уклали 20 квітня 2007 року договір іпотеки №3210 нерухомого майна, за умовами якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва автосервісу, кадастровий номер 7310136600:39:002:0006, площею 0,1000 га, що знаходиться по [ADDRESS] та належить їй на праві власності (а.с.21-23, 87-89). Також 20 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №109347,№109346 (а.с.90-91). В подальшому, 27 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, якою змінено строк сплати процентів (а.с.92-93). Таким чином, судом достовірно встановлено, що між позивачем та [PERSON] існували договірні зобов'язання, які банк виконав в повному обсязі, надавши йому у користування кредитні кошти, однак останній взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у визначений в договорі строк кошти не повернув, чим порушив умови укладеного договору та, відповідно, прострочив виконання взятих на себе зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту. Так, згідно із наданим позивачем розрахунком, станом на 02 червня 2014 року перед банком утворилась заборгованість в розмірі 24316,70 доларів США, з яких 22 671,08 доларів США - заборгованість за кредитом; 845,79 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 799,83 доларів США - заборгованість по пені за користування кредитом. Вказана заборгованість, відповідно до курсу Національного банку України, станом на 02 червня 2014 року складає 288 823,17 грн.(а.с.115-120). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно вимог ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до вказаних вимог закону, відповідачка [PERSON] повідомлялася про наявність заборгованості, необхідність її сплати та у разі невиконання або неналежного виконання порушеного зобов'язання попереджена про можливість подання банком до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.46). Разом з тим, [PERSON] жодним чином на вказане повідомлення не відреагувала. Слід зазначити, що згідно вимог ст.39 вказаного вище Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved