Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача . посилаючись на те , що він є власником ? частини квартири [ADDRESS] . Між ним та відповідачем , яка є співвласником зазначеної квартири виник спір щодо порядку користування і володіння спірною квартирою . На час звернення позивача до суду відповідач одноосібно користується спірною квартирою , перешкоджає його вселенню та користуванню зазначеною квартирою , не погоджується на будь-які варіанти поділу квартири та сплати грошової компенсації . Також відповідач порушує його права на користування спадковим майном ( гараж , машина , дача , предмети побуту , коштовності , книги , меблі , електроніка , сімейні фото , нагороди та інше майно ) . Відповідно до заявлених у позовній заяві позовних вимог позивач просить : 1. Поділити між власниками, та виділити в натурі [PERSON] кімнату площею 8,3 кв.м . у квартирі за адресою [ADDRESS] ; 2. За 1,27 кв.м. житлової площі, що перевищує фактичну долю та не може бути виділено в натурі [PERSON] повинна надати грошову компенсацію у розмірі 10 000 грн., не пізніше як за місяць після вступу рішення у законну силу. 3.Винести рішення про усунення перешкод [PERSON] у використанні квартири [ADDRESS] та примусове вселення до неї, яке полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення та використання, проживання (перебування) в ньому. 4.Зобов'язати відповідачку компенсувати [PERSON] кошти перераховані з метою забезпечення провадження виконавчих дій при примусовому вселенні . 5. Компенсувати на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000 грн. за кожний місяць перешкоджань у використанні житла з червня 2010 року по час фактичного вселення у квартиру. 6. Зобов'язати відповідача надати [PERSON] дублікати ключів від квартири, гаражу, дачі. 7. Зобов'язати відповідачку надати [PERSON] можливість отримати ? предметів побуту, коштовностей, книг, меблів, електроніки, сімейних фото, нагород, комп'ютера батька, та іншого майна спадкодавця. Повернути позивачу особисте майно. 8. Визначити порядок користування допоміжною площею у квартирі [ADDRESS] наступним чином : - визначити використання половини полок в туалетної меблі (вбудована шафа); - визначити сумісне використання пральної машинки у ванній кімнаті та сумісної купівлі у подальшому нової машини для прання з сушкою; - визначити сумісне використання наявного кухонного столу у любий час доби із забороною проведення часу з гостями як місце зустрічей та із забороною паління у квартирі; - визначити місце знаходження холодильників у коридорі, порядок використання у рівних частинах кухонних шаф, газової плити, та мийки ; - визначити , що перша частка коридору використовується як прихожа для зберігання верхнього одягу та взуття як приміщення сумісного використання, друга частка коридору не повинна мати ні якої меблі, та мийка підлогового покриття повинна проводитись почергово не рідше за одного разу на тиждень. 9.Зобов'язати відповідних посадових осіб зробити поділ особових рахунків , визначити розрахунок комунальних платежів окремими квитанціями, та зареєструвати членів родини позивача за адресою: [ADDRESS]; 10 . Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 2 300 грн . В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач в судове засідання не з»явилась , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , про що свідчить наявна у справі розписка відповідача . У поданих до суду письмових запереченнях відповідача від 17.04.2014 р. зазначено про те , що поділ спірної квартири в натурі є неможливим . Решта позовних вимог не доведена належними доказами та не охоплюється предметом спору та грунтується на припущеннях позивача. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Зважаючи на те , що відповідачем не подавалось заяви про розгляд справи за її відсутності та не повідомлялось про причини неявки, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів , проти чого не заперечував позивач . Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково , виходячи з наступного . Судом встановлено , що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.11. 2012 р. за позивачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 17-20 ) . Згідно довідки ЖЕК 305 м. Києва № 316 вбачається , що квартира [ADDRESS] складається з 3-х кімнат, житлова плаща - 38,3 кв.м. , розмір кімнат - 12,7 кв.м., 17,3 кв.м. та 8,3 кв. м ( а.с. 7-8 ) . З встановлених по справі обставин вбачається , що відповідач є співвласником спірної квартири. Між сторонами існує спір стосовно порядку користування спірним житловим приміщенням. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386,391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд Оскільки за встановленими по справі обставинами вбачається , що відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні належною йому на праві власності часткою в спірній квартирі , вимоги позивача в частині усунення таких перешкод , вселення та надання йому дублікатів ключів від спірної квартири підлягають задоволенню . Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз»яснено судам , що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З встановлених по справі обставин вбачається , що кімната розміром 8,3 кв. м в спірній квартирі не може бути виділена в натурі , а тому вимога позову в цій частині є такою що не підлягає задоволенню . Вимоги щодо визначення порядку користування спірною квартирою позивачем не заявлялось . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу . Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин , які мають значення для вирішення справи . Вимога позивача в частині надання йому грошової компенсації відповідачем вартості 1, 27 кв.м. житлової площі в спірній квартирі у розмірі 10 000 грн . є необгрунтованою належними доказами , а тому задоволенню не підлягає . Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав . В ході розгляду справи позивачем не було надано доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди , а тому вимоги позову в цій частині суд визнає такими , що задоволенню не підлягають . Решта заявлених у позовній заяві вимог не підлягає задоволенню як такі , що не відповідають способу захисту цивільних та житлових прав визначених діючим законодавством та є недоведеними в ході розгляду справи . Оскільки вимоги позивача судом задоволено частково , відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп .

Outcome: partial