Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із вказаним позовом, розмір позовних вимог у подальшому було збільшено. В позові вказав, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS]. 19-20 червня 2012 року в результаті самовільного демонтажу опалювальних приладів у вище розташованій квартири № 64 його приміщення було залито водою. Внаслідок залиття приміщення в коридорі № 3 (S= 2,92 м2) та кабінетах № 8 (S= 29,9 м2), № 9 (S= 15,7 м2), № 10 (S= 10,6 м2) були повністю зіпсовані стеля, стіни та підлога. Можливості працювати та взагалі знаходитися в приміщенні не було. З метою зменшення шкоди негайно були прийняті всі міри по спасінню техніки, документів та була викликана комісія з ЖЕД № 6 для дослідження залитого приміщення, встановлення причини залиття та складання відповідного акту. Цього ж дня - 20 червня 2012 року комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 6 проведено обстеження приміщення з метою встановлення факту залиття, виявлення причини та обсягу заподіяної шкоди, за результатами якого складено Акт від 20.06.2012 р. 17 липня 2012 року комісією ЖЕД № 6 було повторно проведено обстеження вказаного приміщення, про що складено Акт з зазначенням більш детального переліку пошкоджень. Відповідно до висновку комісії, викладеного в зазначених Актах обстеження, причиною залиття приміщення 81 підвалу літ. А-5 є самовільний демонтаж, без відома ЖЕД №6, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS]. Відповідно до висновку експертного дослідження № ОС-135 від 03.08.2012 р. проведеного судовим експертом - спеціалістом Запорізької торгово-промислової палати [PERSON] вартість ремонтно-будівельних робіт нежитлового приміщення [ADDRESS], які необхідно виконати для усунення дефектів, утворених внаслідок залиття, зафіксованого в актах комісії ЖЕД № 6 від 20.06.2012 р. та 17.07.2012 р. складає 21552 грн. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (Відповідач-1). На момент залиття у зазначеній квартирі здійснював ремонт батько відповідача-1 [PERSON] (відповідач-2). Саме в результаті цього ремонту було демонтовано опалювальні прилади, що призвело до залиття належного позивачу приміщення. Таким чином, в результаті залиття нежитлового приміщення позивачу завдано майнової шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту приміщення, а саме 21552 грн. Крім того, з метою визначення розміру майнової шкоди, він був змушений понести витрати на проведення експертного дослідження № ОС-135 від 03.08.2012р. у розмірі 540 грн. Вважає, що особами відповідальними за завдання йому матеріальних збитків в результаті залиття належного приміщення є саме відповідачі. Крім того, зазначив, що у нежитловому приміщенні проявилися знову наслідки залиття приміщення у вигляді слідів сирості з проявами грибка на стінах та стелях, відшарування шпалер на стінах та вздуття линолеума на підлозі. З метою обстеження приміщення та складання відповідного акту позивач викликав комісію з ЖЕД №6, яка 06.02.2013 р. здійснила обстеження нежитлового приміщення та склала акт технічного обстеження від 06.02.2013 року. Із вказаного акту технічного обстеження витікає, що сирість та грибок у приміщенні - це наслідки затоплення приміщення, яке відбулося 19.06.2012 року, у зв'язку з самовільним демонтажем, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS]. Комісією рекомендовано: з метою не розповсюдження сирості та гриба здійснити ремонт нежитлового приміщення з обробкою протигрибковим розчином. Позивач замовив виконання ремонтних робіт ПП [PERSON] Згідно кошторису з розрахунком договірної ціни вартість виконаних робіт пошкодженого приміщення складає 6925,20 грн. Вартість будівельних матеріалів, яка визначена у розрахунку будівельних матеріалів складає 4485,80 грн. Таким чином, усього в результаті залиття нежитлового приміщення завдано майнової шкоди у розмірі 33503,00 грн. При цьому, в результаті залиття нежитлового приміщення позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього, а також у зв'язку із значним пошкодженням майна. Так, внаслідок неправомірних дій відповідачів позивач на даний час позбавлений нормальних умов перебування у приміщенні, яке втратило естетичний вигляд, у якому до теперішнього часу встановився стійкий неприємний запах та значно підвищений рівень вологості, яку він змушений щодня сушити за допомогою обігрівальної техніки. Незрозуміло до якого часу приміщення буде перебувати у такому непридатному для перебування стані і чи взагалі вдасться повернути його у попередній стан, оскільки зазначене приміщення є напівпідвальним і вивести з нього зайву вологу та стійкий запах цвілі вкрай складно. Крім того, пасивна поведінка відповідачів стосовно відшкодування завданої шкоди змушує його хвилюватися щодо компенсації витрат по ремонту приміщення. Все це завдає позивачу значних моральних страждань, він не можу спокійно жити, постійно думає та переживає за відновлення належного приміщення, змушений кожного дня зранку до вечора здійснювати просушування та вивітрювання приміщення, що забирає значний час та потребує фізичної праці та додаткових витрат. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди - 33 503,00 грн. і в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали збільшені позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили. До судового засідання відповідачем [PERSON] було подано апеляційну скаргу на ухвалу судді про відкриття провадження по вказаній справі. Однак, в даному випадку суд вважає, що подача апеляційної скарги, не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вказана ухвала судді про відкриття провадження по даній справі, була предметом апеляційного оскарження шість разів, що на думку суду є грубим зловживанням відповідачами своїх прав та свідомим затягуванням розгляду цивільної справи. Таким чином, суд визнає неявку відповідачів неповажною, а також враховуючи тривалість розгляду вказаної справи (справа знаходиться в провадженні суду з 11.12.2012 року), суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Крім того, відповідач [PERSON] 05.12.2014 року особисто знайомився з матеріалами вказаної справи, про свідчить його заява з відміткою про ознайомлення, у зв'язку з чим мав можливість скористатися правом надати свої пояснення або заперечення проти позову. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, зазначивши, що будинок, в якому знаходиться приміщення [ADDRESS] знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Працівниками МКП «Основаніє» (раніше ЖЕД №6) неодноразово складалися акти про залиття вказаного приміщення, згідно яких причиною залиття є самовільний демонтаж, без згоди ЖЕД №6, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS], що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13256350 від 18.01.2007 року. (а.с. 6) Власником квартири [ADDRESS] (яка розташована вище вказаного приміщення позивача) є відповідач [PERSON], що підтверджено інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 28309058 від 20.10.2014 року. (а.с.178) 19-20 червня 2012 року вказане приміщення, яке належить на праві власності позивачу було залито водою. Внаслідок залиття вказаного приміщення в коридорі № 3 (S= 2,92 м2) та кабінетах № 8 (S= 29,9 м2), № 9 (S= 15,7 м2), № 10 (S= 10,6 м2) були повністю зіпсовані стеля, стіни та підлога, про що свідчить наступне. 20 червня 2012 року комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 6 проведено обстеження приміщення, з метою встановлення факту залиття, виявлення причини та обсягу заподіяної шкоди, за результатами якого складено Акт від 20.06.2012 р. (а.с.7) 17 липня 2012 року комісією ЖЕД № 6 було повторно проведено обстеження вказаного приміщення, про що складено Акт з зазначенням більш детального переліку пошкоджень. (а.с.8) Відповідно до висновку комісії, викладеного в зазначених Актах обстеження, причиною залиття приміщення 81 підвалу літ. А-5 є самовільний демонтаж, без відома ЖЕД №6, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS]. Відповідно до висновку експертного дослідження № ОС-135 від 03.08.2012 р., складеного судовим експертом - спеціалістом Запорізької торгово-промислової палати [PERSON], вартість ремонтно-будівельних робіт нежитлового приміщення [ADDRESS], які необхідно виконати для усунення дефектів, утворених внаслідок залиття, зафіксованих в актах комісії ЖЕД № 6 від 20.06.2012 р. та 17.07.2012 р. складає 21552 грн. (а.с. 9-22) Таким чином, в результаті залиття нежитлового приміщення позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту приміщення, а саме 21552 грн. Крім того, з метою визначення розміру майнової шкоди, позивач поніс витрати на проведення експертного дослідження № ОС-135 від 03.08.2012 р. у розмірі 540 грн., що підтверджується квитанцією № 1000 від 03.08.2012 р.(а.с. 24) Також встановлено, що відповідно до акту від 06.02.2013 року, складеного ЖЕД №6, визначено, що сирість та грибок у даному приміщенні - є наслідки затоплення приміщення, яке відбулося 19.06.2012 року, у зв'язку з самовільним демонтажем, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS], та комісією рекомендовано: з метою не розповсюдження сирості та гриба здійснити ремонт нежитлового приміщення з обробкою протигрибковим розчином. (а.с.109-110) Згідно кошторису з розрахунком договірної ціни, складеного ПП [PERSON], вартість виконаних робіт пошкодженого приміщення складає 6925,20 грн. та вартість будівельних матеріалів, яка визначена у розрахунку складає 4485,80 грн. (а.с.111-114) Таким чином, в результаті залиття вищевказаного нежитлового приміщення завдано матеріальної шкоди у загальному розмірі 33503,00 грн. (21552,00 грн. + 6925,20 грн. + 4485,80 грн. + 540,00 грн.). Згідно положень Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей. Власники жилих приміщень зобов'язані проводити за власні кошти ремонт квартири дотримуватися умов безпечної експлуатації технічного обладнання. Як передбачено п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 р., власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані забезпечувати збереження технічного обладнання будинків. Відповідно до п.1.3.7 Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 22.06.1998 р., наймач зобов'язується відшкодувати збитки, завдані житловому приміщенню або майну інших мешканців будинку ним або членами його сім'ї. За змістом ст.1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, понесені особою в зв'язку з пошкодженням або знищенням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна була понести для поновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частина 3 названої статті передбачає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо законом або договором не встановлено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Таким чином, порушення прав позивача і розмір заподіяного матеріального збитку є доведеним достатніми достовірними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Так, з наведених доказів та досліджених у судовому засіданні, вбачається, що причиною залиття є самовільний демонтаж, без відома ЖЕД №6, опалювальних приладів мешканцями вище розташованої квартири [ADDRESS], яка на праві власності належить відповідачу [PERSON] Наявні в матеріалах справи акти складені уповноваженими особами житлово-комунального підприємства, ніким не оспорені та не визнані у встановленому законом порядку недійсними. Вказані акти ніким оспорені не були, тому суд вважає, що залиття приміщення позивача сталося з вини відповідача [PERSON], і на нього необхідно покласти обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди. Щодо відповідача [PERSON], то на думку суду, він не є належним відповідачем, оскільки суду не доведено його вини у залитті вказаного приміщення та судом не встановлено його належності до квартири [ADDRESS]. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., то суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: - у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, - моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, - порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, - у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, - порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, відповідно до ч. 2 вказаної статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України передбачено вичерпний перелік того, в чому саме полягає моральна шкода. Згідно з п.п. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено у відповідності до положень ст. 137 ЦПК України, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 5 000,00 грн., у зв'язку з тим, що позивачу було заподіяно матеріальну шкоду його майну, внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] (самовільний демонтаж, без відома ЖЕД №6, опалювальних приладів), позивач на даний час позбавлений нормальних умов перебування у приміщенні, яке втратило естетичний вигляд, у якому до теперішнього часу встановився стійкий неприємний запах та значно підвищений рівень вологості. Все вказане завдає позивачу значних моральних страждань, порушено його звичний ритм життя, оскільки йому постійно необхідно відновлювати належне йому приміщення, що забирає значний час, потребує фізичної праці та додаткових витрат. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved