Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить розірвати угоду №1 від 03.07.2006 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу №1, укладену між виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та [PERSON], паспорт серія [NUMBER], виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.11.1996, [PERSON], паспорт серія [NUMBER], виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.11.1996. Позов обґрунтований наступним: Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №151 від 01.08.1990 створено дитячий будинок сімейного типу №1 (далі - ДБСТ №1) [PERSON] та [PERSON]. Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради з [PERSON] та [PERSON] укладено угоду №1 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу №1 від 03.07.2006 (далі - Угода). До вищевказаної Угоди неодноразово вносились зміни у зв'язку з виведенням із ДБСТ дітей-вихованців. Пунктом 1 Угоди встановлено, що батьки-вихователі зобов'язуються у роботі з дітьми дотримуватися вимог чинного законодавства України про захист інтересів дітей та охорону дитинства; проводити щороку медичне обстеження дітей та виконувати рекомендації лікарів-спеціалістів; співпрацювати з службою у справах дітей виконавчого комітету Мелітопольської міської ради; брати участь у різних формах підвищення кваліфікації; у разі виникнення у дитячому будинку сімейного типу несприятливих умов для утримання, виховання та навчання дітей повідомляти про це службу у справах дітей Мелітопольської міської ради. Згідно з п.2 Угоди батьки-вихователі несуть відповідальність за вихованців згідно з чинним законодавством України та за діяльність дитячого будинку сімейного типу. Відповідно до п.5 Угоди у разі порушення та неналежного виконання умов цієї Угоди кожна зі сторін має право звернутися до суду. Міжрайонною прокуратурою встановлено, що батьками - вихователями грубо ігноруються і не виконуються обов'язки, визначені зазначеною угодою. Так, відповідно до інформації КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» №392 від 22.05.2013, такі вихованці ДБСТ №1 як [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квітні поточного року у повному обсязі не пройшли медогляд, у зв'язку з тим, що мати-вихователька не забезпечила медогляд у лікаря-дерматолога. Також, матір'ю вихователькою [PERSON] не забезпечено консультацію невролога КУ «Запорізька обласна дитяча лікарня» вихованці [PERSON], [INFO], яка цього потребує згідно з рекомендацією дитячого невролога поліклініки. Таким чином, вихователями ДБСТ №1 [PERSON] та [PERSON] порушується п.1 Угоди щодо обов'язків батьків-вихователів проводити щорічні медичні обстеження дітей та виконувати рекомендації лікарів-спеціалістів. Крім того, вказаний факт мав місце не лише у поточному році, а й у 2009 році, що підтверджується відповідною інформацією відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради (додаток № 1 уточненої позовної заяви). У 2013 році мати-вихователька відмовилась від направлення вихованців для оздоровлення за бюджетні кошти до ДЗОВ «Гвоздика», чим порушила права дітей на відпочинок (додаток № 2 уточненої позовної заяви). Вихованці ДБСТ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] навчаються в загальноосвітньому навчальному закладі №4. Відповідно до пояснень вчителів вказаних дітей, переважно всі діти навчаються на середньому і низькому рівнях, деякі перебувають на внутрішньошкільному обліках, виявляють агресію, порушують дисципліну, схильні до крадіжок та дуже бояться своєї матері-виховательки [PERSON] На засіданні педагогічної ради від 26.01.2011 (протокол №8) розглянуто питання про проблеми навчання та виховання дітей у ДБСТ №1. У протоколі зазначено, що педагогічний колектив немає змоги працювати з вказаними дітьми, вони є учасниками багатьох правопорушень у навчальному закладі, зокрема, крадіжок майна учнів та вчителів, допускають пропуски уроків без поважних причин, влаштовують бійки, вживають нецензурну лексику. Вказана інформація завжди доводиться до відома матері-виховательки, однак належної реакції з її сторони та змін в поведінці дітей не відбувається. [PERSON] та [PERSON] не відвідали жодних батьківських зборів, спілкуються з вчителями лише телефоном. На позачерговому засіданні ради з профілактики правопорушень від 06.12.2012 (протокол №5) розглянуто поведінку [PERSON], яка прогулювала уроки без поважних причин, почала поводити себе агресивно тощо. На вказане засідання, незважаючи на запрошення, батьки - вихователі також не з'явились. На позачерговому засіданні ради з профілактики правопорушень від 23.04.2013 (протокол №11) розглянуто питання про викрадення [PERSON] мобільного телефону у вчителя англійської мови та вирішено поставити її на внутрішньошкільний облік. 27.01.2011 директором ЗНЗ №4 направлено інформації до управління освіти Мелітопольської міської ради, начальнику служби у справах дітей та начальнику ВКМСД Мелітопольського МВ ГУМВС України в області в яких зазначено, що діти-вихованці ДБСТ №1 є учасниками багатьох правопорушень у школі, зокрема, крадіжок особистого майна вчителів та учнів, допускають порушення дисципліни на уроках та пропуски уроків без поважних причин. Окрім того, зазначено, що вказана інформація доводиться до відома матері - вихователя [PERSON] Проте, під час бесід з адміністрацією школи вона поводиться агресивно, принижує вчителів у присутності вихованців тощо. За час навчання в ЗНЗ №4 вихователем ДБСТ жодного разу не надано документи, що підтверджують статус дітей, не надано можливості доступу до житла дітей для обстеження їх умов проживання (що підтверджується відповідними актами), не надано медичній сестрі довідки про проходження медогляду дітьми, довідки про індекс Руф'є тощо. Таким чином, матір -вихователька не піклується належним чином про виховання та навчання дітей. Встановлено, що вихованець ДБСТ №1 [PERSON] навчається в ДНЗ «Мелітопольський будівельний центр професійно-технічної освіти». Відповідно до характеристики, наданої ДНЗ «МБЦПТО» на [PERSON], він є учнем, який потребує постійного контролю, дуже скритним і замкненим в собі, обережним у відношеннях з оточуючими, в групі тримається поодиноко, випадки неадекватної поведінки або психічні розлади викладачами не помічались. У вказаному навчальному закладі також навчається [PERSON] та навчалась [PERSON], які вибули з ДБСТ у 2013 році. Відповідно до характеристики, наданої навчальним закладом, [PERSON] часто пропускала заняття без поважних причин, була дуже закритою та не спілкувалась з однолітками та викладачами. Враховуючи те, що [PERSON] з початку 2013 року перестала відвідувати заняття, мати-вихователька припинила оплачувати за навчання дитини, наказом директора ДНЗ «МБЦПТО» № 4-В-УФЮ від 02.04.2013 [PERSON] відраховано із вказаного навчального закладу. Таким чином, матір'ю-вихователькою не забезпечено право дитини-сироти на отримання освіти. [PERSON] характеризується у ДНЗ «МБЦПТО» позитивно, проте в останній час, відповідно до характеристики навчального закладу, стала більш стриманою, серйозною, тривожною, мовчазною, подавленою. Під час опитування майстра - керівника групи [PERSON] встановлено, що [PERSON] в останній час почала розповідати про складні взаємовідносини в ДБСТ, зокрема, про своє бажання залишити родину. 21.05.2013 до заступника директора з навчально-виховної роботи ДНЗ «Мелітопольський будівельний центр професійно-технічної освіти» (далі - ДНЗ «МБЦПТО») звернулась вихованка ДБСТ [PERSON] із письмовою заяву про випадки статевого насилля над нею зі сторони батька-вихователя [PERSON] Копія вказаного звернення заступником директора ДНЗ «МБЦПТО» направлена до ЦСССДМ Мелітопольської міської ради, служби у справах дітей Мелітопольської міської ради та до Мелітопольського МВ з обслуговування м.Мелітополя та Мелітопольського району для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та проведення досудового розслідування. 22.05.2013 [PERSON] написала заяву секретарю Мелітопольської міської ради про виведення її з ДБСТ у зв'язку з тим, що в сім'ї склалися складні відносини та вона не бажає проживати у ДБСТ №1. 22.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013080140002238 внесені дані про вчинення відносно [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України. Враховуючи вищевикладене, 24.05.2013 виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради прийнято рішення №90 «Про зменшення кількості вихованців дитячого будинку сімейного типу №1» та виведено з нього [PERSON]. Відповідно до ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду по кримінальному провадженню № 320/2571/13-к неповнолітню [PERSON], [INFO] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, вирок набрав законної сили. На цей час [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у секторі КМСД, де з нею проводиться відповідна профілактична робота. Вироком Приазовського районного суду від 10.11.2011 по кримінальній справі № 1-176/2011 колишню вихованку ДБСТ [PERSON], [INFO] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, вирок набрав законної сили. Згідно з витягом з інформаційної бази АРМОР, 11.12.2012 та 05.04.2013 зареєстровані кримінальні провадження відносно вихованця [PERSON] за ст. 185 КК України. Окрім того, щодо більшості вихованців, які на цей час вибули з ДБСТ №1, були зареєстровані факти вчинення злочинів, про що свідчать витяги з інформаційної бази «АРМОР». Так, в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження відносно [PERSON], [INFO] за ч.1 ст. 185 КК України. Вищевказане свідчить про неможливість батьками-вихователями виховувати дітей, які перебувають у ДБСТ, належним чином. Оскільки всі діти влаштовувались до вказаного дитячого будинку сімейного типу у малому віці, вся відповідальність за їх виховання та наслідки цього виховання відповідно до вимог Угоди покладається на батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON] 27.05.2013 оперуповноваженим Мелітопольського МВ з обслуговування м.Мелітополь та Мелітопольського району відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП - невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей та постановою Мелітопольському міськрайонного суду від 13.06.2013 [PERSON] призначено адміністративне покарання за невиконання обов'язків по вихованню неповнолітньої [PERSON] Крім того, [PERSON] вже була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 199 КУпАП - допущення проживання без паспорту [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вихованці ДБСТ, які вибули у 2013 році - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також були притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 197 КУпАП - проживання без паспорту. Таким чином, батьками-вихователями не здійснюються заходи щодо своєчасного оформлення паспортів вихованців, що належить до обов'язків батьків-вихователів, а отже належним чином не виконують обов'язки батьків або осіб, які їх замінюють. Крім того, рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів «Про створення умов для утримання та виховання дітей в дитячих будинках сімейного типу № 1,2 м. Мелітополя роботу матері-виховательки дитячого будинку № 1 [PERSON] по утриманню та вихованню дітей визнано незадовільною. Вихователя [PERSON] звільнено із займаної посади (додаток № 3 уточненої позовної заяви). Розпорядженням голови виконкому Ради народних депутатів № 953-р від 01.11.1995 [PERSON] звільнено із займаної посади вихователя дитячого сімейного будинку. Відповідно до п. 17 Положення батьками-вихователями не можуть бути особи, які були батьками-вихователями іншої дитини, але діяльність дитячого будинку сімейного типу було припинено з їх вини. Вказані обставини також підтверджують факт, що [PERSON] не може бути матір'ю -вихователькою. Пунктом 11 Положення визначено, що влаштування дітей у дитячий будинок сімейного типу проводиться з урахуванням віку батьків-вихователів та дітей, за умови, що на час досягнення обома батьками-вихователями пенсійного віку всі діти досягли віку вибуття з дитячого будинку сімейного типу. У разі досягнення пенсійного віку одним з батьків-вихователів час перебування дітей визначається за віком молодшого з батьків. В окремих випадках за згодою сторін дитячий будинок сімейного типу може функціонувати і після досягнення батьками-вихователями пенсійного віку, але не більше ніж протягом 5 років. Таким чином, чинним законодавством передбачено необхідність припинення угоди при досягнення батьками-вихователями пенсійного віку. І лише у окремих випадках дію угоди може бути продовжено на термін не більше 5 років. Пунктом 2 Положення визначено, що у разі перебування у шлюбі дитячий будинок сімейного типу створюється за бажанням подружжя. На виконання вказаних вимог законодавства спірну угоду укладено саме подружжям [PERSON] та [PERSON] Разом з цим, на цей час [PERSON] та [PERSON] вже досягли пенсійного віку. Крім того, обидва батьки-вихователі досягли не лише пенсійного, а й 60-річного віку. Таким чином, закінчився можливий максимально допустимий законодавством строк функціонування дитячого будинку сімейного типу. Як вже зазначено, спірну угоду підписано обома батьками-вихователями, та відповідно до вимог ст. 629 ЦК України вона є обов'язковою для виконання сторонами. Тобто, вимоги Угоди є обов'язковими для виконання і для батька-вихователя [PERSON] Разом з цим, відповідно до інформації Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.08.2013 (додаток № 5 уточненої позовної заяви) станом на 01.08.2013 [PERSON] жодного разу не проходив курс підготовки, проведення якого забезпечує Запорізький обласний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за програмою, затвердженою наказом Мінсоцполітики. Вказане є порушенням вимог п. 18 Положення та п. 4 розділу 1 Угоди, якими передбачено обов'язкове проходження батьками-вихователями курсу підготовки один раз на два роки. Крім того, зміни до спірної угоди, які вносились 14.10.2010, 06.06.2011, 26.03.2012, 21.06.2012, 21.03.2013 (додаток № 6 уточненої позовної заяви) щодо зменшення кількості вихованців у дитячому будинку укладені та підписані лише матір'ю - вихователькою [PERSON], що є порушенням вимог ст. 651 ЦК України, якою визначено, що зміна умов договору допускається за згодою сторін, а також свідчить про те, що батько-вихователь [PERSON] не приймає будь-якої участі у діяльності дитячого будинку. Пунктом 2 Положення визначено, що дитячий будинок сімейного типу - це окрема сім'я (подружжя), які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. На цей час ДБСТ № 1 не відповідає вказаним вимогам, оскільки в ньому перебуває на вихованні менше 5 дітей, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Вказана обставина у сукупності з іншими доказами щодо неналежного виконання вимог Угоди також підтверджує необхідність розірвання спірної Угоди. На підставі викладеного позивач просить розірвати угоду №1 від 03.07.2006 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу №1, укладену між виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та [PERSON], паспорт серія [NUMBER], виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.11.1996, [PERSON], паспорт серія [NUMBER], виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 19.11.1996. У судове засідання з'явилися представник Мелітопольської міжрайонної прокуратури, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Мелітопольської міської ради, представник виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Мелітопольського міжрайонного прокурора в інтересах держави орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах в особі позивача виконавчого комітету Мелітопольської міської ради до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Мелітопольської міської ради про розірвання угоди підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 6 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Верховною Радою України визначено необхідність забезпечення у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 4 Закону України «Про охорону дитинства» визначено систему заходів щодо охорони дитинства в Україні, яка включає, зокрема, забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди. Відповідно до п.1 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №564 від 26.04.2002 (далі - Положення), метою створення дитячого будинку є забезпечення належних умов для виховання в сімейному оточенні дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Пунктом 3 Положення встановлено, що рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим комітетом міської ради на підставі заяви осіб або особи, які виявили бажання створити такий будинок, з урахуванням результатів навчання, подання відповідного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і висновку служби у справах дітей про наявність умов для його створення. Пунктом 4 Положення встановлено, що на підставі рішення про створення дитячого будинку сімейного типу між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про його створення, укладається угода за формою згідно з додатком. Дія угоди припиняється у разі, коли в дитячому будинку сімейного типу виникають не сприятливі умови для виховання та спільного проживання дітей (важка хвороба батьків-вихователів, відсутність взаєморозуміння з дітьми, конфліктні стосунки між дітьми, невиконання батьками-вихователями своїх обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей), повернення вихованців рідним батькам (опікуну, піклувальнику, усиновителю), досягнення дитиною повноліття, за згодою сторін, з інших причин, передбачених угодою, та за рішенням суду, а також за наявності обставин, зазначених у ст. 212 Сімейного Кодексу України. Пунктом 19 Положення визначено, що батьки-вихователі несуть відповідальність за життя, здоров'я, фізичний і психічний розвиток вихованців. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 2 Положення визначено, що дитячий будинок сімейного типу - це окрема сім'я (подружжя), які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. На цей час ДБСТ № 1 не відповідає вказаним вимогам, оскільки в ньому перебуває на вихованні 2 дитини, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Відповідно до інформації Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.08.2013 (додаток № 5 уточненої позовної заяви) станом на 01.08.2013 [PERSON] жодного разу не проходив курс підготовки, проведення якого забезпечує Запорізький обласний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за програмою, затвердженою наказом Мінсоцполітики. Вказане є порушенням вимог п. 18 Положення та п. 4 розділу 1 Угоди, якими передбачено обов'язкове проходження батьками-вихователями курсу підготовки один раз на два роки. Крім того, зміни до спірної угоди, які вносились 14.10.2010, 06.06.2011, 26.03.2012, 21.06.2012, 21.03.2013 (додаток № 6 уточненої позовної заяви) щодо зменшення кількості вихованців у дитячому будинку укладені та підписані лише матір'ю - вихователькою [PERSON], що є порушенням вимог ст. 651 ЦК України, якою визначено, що зміна умов договору допускається за згодою сторін, а також свідчить про те, що батько-вихователь [PERSON] не приймає будь-якої участі у діяльності дитячого будинку.Однією з підстав розірвання угоди з [PERSON] та [PERSON] є досягнення батьками-вихователями пенсійного віку. У п.11 Положення про ДБСТ законодавцем передбачено необхідність припинення угоди при досягненні батьками-вихователями пенсійного віку. І лише у окремих випадках дію угоди може бути продовжено на термін не більше 5 років. [PERSON] та [PERSON] вже досягли пенсійного віку, більше 60 років. Таким чином, закінчився можливий максимально допустимий законодавством строк існування ДБСТ. На сьогоднішній день в ДБСТ не має жодного вихованця. Відповідно до рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №3/1 від 28.01.2014 ДБСТ №1 ліквідовано, всіх вихованців виведено з його складу. Таким чином, суд вважає, що позовна заява Мелітопольського міжрайонного прокурора в інтересах держави орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах в особі позивача виконавчого комітету Мелітопольської міської ради до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Мелітопольської міської ради про розірвання угоди, обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved