Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна ПАТ «Дельта Банк», а саме: квартири, загальною площею 39,6 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який накладено 21.02.2012 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 25377334 від 23.11.2011 року (номер запису про обтяження: 17828217), та стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року, за іпотечним договором, посвідченим 21 березня 2008 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за № 837, (договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений 6 березня 2009 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за № 676) звернуто стягнення на предмет іпотеки [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Галайко О.Д. 21 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 827, шляхом набуття іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі ліквідатора права власності на предмет іпотеки [ADDRESS] за вартістю, рівною 261308 грн. 00 коп. та визначеною станом на 3 листопада 2015 року на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності Фонду Державного майна України товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал», в рахунок виконання за договором про надання споживчого кредиту №11319374000 від 21 березня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], зобов'язань по погашенню заборгованості станом на 1 жовтня 2014 року в загальній сумі 467682 грн. 86 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі вказаних судових рішень, 29.11.2016 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Дельта Банк». 19.04.2017 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 85291770 позивачу стало відомо, що постановою відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 25377334 від 23.11.2011 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON], в тому числі і на зазначену квартиру. Позивач направив на адресу виконавчої служби звернення та отримав відповідь про те, що арешт було накладено в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 20866,35 грн., яке 06.04.2012 року було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу, але у зв'язку з тим, що заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій боржником сплачені не були, арешт з майна божника не знімався. Позивач вказує, що наявність арешту порушує його право на розпорядження своїм майном та фактично унеможливлює його реалізацію з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим звернувся з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що проти позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати без її участі. Представники ПАТ «Державний ощадний банк України» та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання повторно не з'явились, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року, за іпотечним договором, посвідченим 21 березня 2008 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за №837, (договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений 6 березня 2009 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Галайко О.Д. між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», зареєстрованим в реєстрі за №676) звернуто стягнення на предмет іпотеки [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Галайко О.Д. 21 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №827, шляхом набуття іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в особі ліквідатора права власності на предмет іпотеки [ADDRESS] за вартістю, рівною 261308 грн. 00 коп. та визначеною станом на 3 листопада 2015 року на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності Фонду Державного майна України товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал», в рахунок виконання за договором про надання споживчого кредиту №11319374000 від 21 березня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], зобов'язань по погашенню заборгованості станом на 1 жовтня 2014 року в загальній сумі 467682 грн. 86 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 5-6, 7-9). На підставі вказаних судових рішень, 29.11.2016 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 85291770 від 19.04.2017 року (а.с. 10-12). З зазначеної довідки також вбачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 25377334 від 23.11.2011 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON], в тому числі і на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до листа Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 10049/21 від 06.06.2017 року, у відділі перебувало виконавче провадження № 25377334 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Біляївського відділення № 542, грошової суми у розмірі 20866,35 грн. на підставі виконавчого листа № 2-2528, виданого 17.02.2011 року Біляївським районним судом. В рамках вказаного виконавчого провадження був накладений арешт на все майно боржника. 06.04.2012 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу, але у зв'язку з тим, що заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій боржником сплачені не були, арешт з майна божника не знімався (а.с. 13). Положенням ст. 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про іпотеку» якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов'язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1 ст. 319 вказаного Кодексу встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Набувши право власності, як єдиний іпотекодержатель, ПАТ «Дельта Банк» має вимагати від інших осіб усунення обмежень у реалізації ним права власності, шляхом зняття з майна існуючого арешту. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 року), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 року продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 рік та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 вказаного Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку. Таким чином, банк являючись власником майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], на яку накладено арешт, не може розпорядитись своєю власністю у зв'язку з накладеним виконавчою службою арештом, що фактично унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації зазначеного майна, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, створюючи перешкоди, що призводять до перешкоджання здійснення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладених на нього законом функцій, у тому числі дотримання процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved