Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом до [PERSON], третя особа - Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, виходячи з наступного: 22.07.1997 року за договором купівлі-продажу № 4882.К позивач придбав у [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений у відповідності до Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості, про що був зроблений запис в «Журналі реєстрації» реєстр. № 4882.К від 22.07.1997 року. Після оформлення договору спірна квартира була належним чином зареєстрована в органах БТІ, де позивач отримав технічний паспорт на своє ім'я. Усі умови договору сторонами виконані у повному обсязі. Позивач переїхав до спірної квартири , а відповідачка віддал ключі, звільнила квартиру, за час користування зазначеним вище житловим приміщенням на протязі 19 років будь-яких суперечок з боку відповідачки не було. Під час підписання договору позивачем було проведено оплату за квартиру в розмірі 8 145 грн. На теперішній час позивач має намір провести відчуження квартири, однак враховуючи, що згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельний ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, чого в повному обсязі проведено не було, будь-яка нотаріальна контора відмовляється від оформлення угоди. Доводами нотаріусів є оформлення договору купівлі-продажу на біржі, що суперечить цивільному законодавству, де зазначено, що договір купівлі-продажу квартири повинен бути лише нотаріально посвідченим. Оскільки договорі купівлі-продажу квартири нотаріально посвідчено не було, недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу тягне недійсність вказаного договору, крім того, позивачем було втрачено оригінал договору, отримати дублікат позивач також не має можливості. Позивач просить суд: визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.07.1997 року укладений між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості, про що був зроблений запис в «Журналі реєстрації», реєстр. № 4882.К від 22.07.1997 року - дійсним. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] Позивач в судовому засідання на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухав позивача, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 22.07.1997 року за договором купівлі-продажу № 4882.К позивач придбав у [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений у відповідності до Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості, про що був зроблений запис в «Журналі реєстрації» реєстр. № 4882.К від 22.07.1997 року. Після оформлення договору спірна квартира була належним чином зареєстрована в органах БТІ, де позивач отримав технічний паспорт на своє ім'я. Усі умови договору сторонами виконані у повному обсязі. Позивач переїхав до спірної квартири , а відповідачка віддал ключі, звільнила квартиру, за час користування зазначеним вище житловим приміщенням на протязі 19 років будь-яких суперечок з боку відповідачки не було. Під час підписання договору позивачем було проведено оплату за квартиру в розмірі 8 145 грн. На теперішній час позивач має намір провести відчуження квартири, однак враховуючи, що згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельний ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, чого в повному обсязі проведено не було, будь-яка нотаріальна контора відмовляється від оформлення угоди. Доводами нотаріусів є оформлення договору купівлі-продажу на біржі, що суперечить цивільному законодавству, де зазначено, що договір купівлі-продажу квартири повинен бути лише нотаріально посвідченим. Оскільки договорі купівлі-продажу квартири нотаріально посвідчено не було, недодержання вимоги про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу тягне недійсність вказаного договору, крім того, позивачем було втрачено оригінал договору, отримати дублікат позивач також не має можливості. Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України. суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.07.1997 року укладений між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості, про що був зроблений запис в «Журналі реєстрації», реєстр. № 4882.К від 22.07.1997 року - дійсним та визнання за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] вважаються доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved