Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь на підставі угоди про відступлення права вимоги суму боргу за кредитним договором №К 11-05 від 19.12.2005року у розмірі 55 404 ( п*ятдесят п*ять тисяч чотириста чотири) гривень 70 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 грудня 2005 року між КС «Афіна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №К 11-05, відповідно до якого кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 22 000,00 грн., зі сплатою 48% річних, строком повернення до 19 червня 2007 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язалась щомісячно повертати кредит, шляхом здійснення періодичних платежів. В наслідок неналежного виконання зобов*язання з боку відповідача, утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2013 року складає суму у розмірі 55 404,7 грн. 11 грудня 2013 року між КС «Афіна» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №К 11-05 від 19.12.2005року. Таким чином, позивачу перейшло право вимоги за кредитним договором №К 11-05 від 19.12.2005року. З метою відновлення свого порушеного права, наведені обставини стали підставою для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в тому числі в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку наданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №К 11-05 від 19.12.2005року, укладеного між КС «Афіна» та [PERSON], відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 22 000,00 грн., зі сплатою 48% річних, строком повернення до 19 червня 2007 року. 11 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Афіна» та [PERSON] було укладено угоду про відступлення прав вимоги за кредитним договором № К 11-05 від 19 грудня 2005 року, відповідно до якого позивач набув усі права за укладеним між КС «Афіна» та [PERSON] кредитним договором, що відповідає вимогам п.1 ч.І ст.512 ЦК України. На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 2.7 Договору №К 11-05 від 19.12.2005року передбачений строк погашення заборгованості та встановлено, що у разі порушення цього строку, плата за користування кредитом становить 0,2% від суми заборгованості, за кожний прострочений день. Відповідачем строк погашення заборгованості (повернення кредиту та сплати відсотків) був порушений, внаслідок чого станом на 01 грудня 2013 року, , утворилася заборгованість (без урахування пені) у розмірі 55404,7 грн., яка складається з наступного: основна сума (тіло) кредиту - 7266,92 грн., сума відсотків за користування кредитними коштами - 48137,78 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 55 404,7 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають також стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 554,05 грн.

Outcome: approved