Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси 26.01.2018 року з позовом до [PERSON] Приморського Відділу Державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області та просив зняти арешт з усього майна, що накладений постановою №46906647 Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 19.03.2015 року. В обґрунтування позову зазначено, що у травні 2017 року при зверненні до нотаріуса для оформлення купівлі-продажу квартири позивачу стало відомо, що постановою відповідача накладено арешт на все належне їй майно. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №2-5532/10 виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» у розмірі 70\~568,88 грн. На дане рішення позивачем подано апеляційну скаргу в результаті розгляду якої рішення Суворовського районного суду м. Одеси було скасовано. В подальшому представником позивача було подано заяву до [PERSON] Приморського ВДВС Одеського МУЮ про закриття виконавчого провадження та скасування арешту. Представнику позивачу було повідомлено, що виконавче провадження було повернуто стягувану та зняти арешт немає можливості. Тож, зняти арешт в позасудовому порядку немає можливості, тому позивач звертається до суду. Справа надійшла на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи до провадження судді Кравчук Т.С. Ухвалою суду від 29.01.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків позову. Після виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, ухвалою суду від 12.02.2018 року провадження у справі відкрите, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 12 квітня 2018 року № 1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку та на підставі Розпорядження №18 від 18 квітня 2018 року керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси [PERSON], на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С. Антонецького С.Л, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін, по справі проведено повторний автоматизований розподіл. Ухвалою суду від 15.05.2018 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я., справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 22.06.2018 року. У підготовчому засіданні 22.06.2018 року розгляд справи було відкладено на 16.08.2018 року. Протокольною ухвалою суду від 16.08.2018 року закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 15.11.2018 року. У судове засідання 15.11.2018 року сторони не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2010 року задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто з [PERSON], Нестеревої [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 705\~052,88 грн. та суму судових витрат. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.06.2012 року скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2010 року та прийнято нове, яким позов задоволено частково, яким стягнуто солідарно з Шараф [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 705052,88 грн. та судові витрати. Постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 19.03.2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-5532/10 від 18.04.2011 року відкрите. [PERSON] намагалася оскаржити рішення суду від 08.11.2010 року, проте ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.06.2017 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.06.2017 року повернуто виконавчий лист №2-5532/10 від 18.04.2011 року стягувачу. [PERSON] 01.08.2017 року звернулась до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про скасування арешту. [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси №1099 від 22.01.2018 року повідомлено [PERSON]В, що виконавче провадження було завершено та даний час виконавче провадження ВП №46906647 знаходиться в архіві Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно нерухомого майна вбачається, що на все майно [PERSON] накладено арешт на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46906647 від 19.03.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, серед яких, у разі завершення виконавчого провадження, обовязковим є вирішення питання про зняття арешту з майна, накладеного під час здійснення цього виконавчого провадження. Такий обовязок зняти арешт з майна в закінченому виконавчому провадженні відповідачем не виконано, що призвело до порушення прав позивача. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не числиться боржником по будь-яких виконавчих провадженнях, виконавчий лист щодо стягнення з неї заборгованості повернуто стягувачу, арешт з майна позивача так і не знятий, що здійснює перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи, що відсутні відкриті виконавчі провадження у яких [PERSON] виступала б боржником, арешт вчасно знятий не був, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Outcome: approved