Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони спору мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.12.2018 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, на даний час матеріальне становище позивача змінилось. 11 березня 2013 року він був звільнений і на даний час офіційно не працює. Його дохід суттєво зменшився та погіршився стан здоров`я. Також на його утриманні перебуває бабуся. За таких підстав позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12 червня 2019 року та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив змінити розмір стягуваних аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Зазначив, що аліменти, які стягуються з позивача, були призначені заочним рішенням, тому він не міг повідомити суд про свій матеріальний стан. Також повідомив, що позивач офіційно не працює з 2013 року, забезпечує себе з рахунок домашнього господарства та тимчасових заробітків. В загальному позивач отримує близько 2 тисяч гривень в місяць, тому він має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, в позивача погіршився стан здоров`я, через що він не має можливості отримувати більший дохід. Ухвалою суду, яку суд постановив в судовому засіданні 10.07.2019, клопотання представника позивача задоволено та прийнято вказану вище заяву. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив в позові відмовити. Також зазначив, що позивач був звільнений з роботи ще в 2013 році, а стан його здоров`я погіршився ще до постановлення рішення про зміну розміру аліментів, а тому становище позивача з дня винесення рішення суду не змінилось. Таким чином, відсутні підстави для зміни розміру аліментів, а відтак і для задоволення позову. Враховуючи позиції сторін спору та оцінивши докази, заяву про уточнення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Така позиція суду відповідає правовій позиці Верховного суду України викладеній в постанові від 15.08.2018 в цивільній справі №486/506/17. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.12.2018 змінено спосіб та розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та вирішено стягувати 1/4 частину від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Вказане вище рішення суду було звернуто до примусового виконання. Дана обставина підтверджується постановою державного виконавця про зміну способу та порядку виконання від 13.03.2019 (а.с.11). Так, з наданої суду трудової книжки серії [NUMBER] слідує, що позивача 11.03.2013 було звільнено за згодою сторін з посади лісничого Могилів-Подільського лісництва (а.с.13). На підтвердження того, що позивач на даний час не працевлаштований він надав довідку № 2524 від 20.12.2018 видану виконкомом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.12). З інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 157918014 від 28.02.2019 слідує, що у [PERSON] відсутнє будь-яке майно у власності (а.с.15). Крім того, згідно листа № 31/2/0543-з«п» від 19.03.2019 територіального сервісного центру № 0543 регіонального сервісного центру у Вінницькій області, за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані (а.с.16). Згідно ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. З інформації з офіційного веб-ресурсу Міністерства фінансів України слідує, що середня місячна зарплата по Вінницькій області в травні 2019 року становила 9055 грн. Тобто, 1/4 частини від вказаної заробітної плати становить 2263 грн. 75 коп. Представник відповідача проти позову заперечив. Однак, жодних доказів на підтвердження наявності у позивача рухомого чи не рухомого майна або доходу більшого, ніж той про який вказав представник позивача суду не надав. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також суду було надано консультаційний висновок спеціаліста № 1642 з якого слідує, що позивач має незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим йому рекомендовано обмежити фізичні навантаження та санаторне лікування (а.с.17). Таким чином, суд не може погодитись з доводами представника відповідача про незмінність становища позивача з часу ухвалення заочного рішення суду від 06.12.2018. При ухваленні вказаного заочного рішення суд врахував тільки докази надані стороною позивача, тоді як викладені вище обставини суду відомі не були. Крім того, вказаний вище консультаційний висновок був виданий 28.02.2019, тобто після ухвалення заочного рішення, що в свою чергу свідчить про погіршення становища платника аліментів. Також, позивач посилається як на підставу для зменшення розміру аліментів на те, що він проживає разом з бабусею [PERSON] , яка після смерті свого чоловіка залишилась самотньою та здійснює догляд за нею. На підтвердження вказаної обставини суду надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [INFO] помер [PERSON] (а.с.20), пенсійне посвідчення (а.с.19) та членський квиток № [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] (а.с.19). Разом з тим, суд вважає недоведеним вказаний вище факт, оскільки суду не було надано доказів родинних відносин позивача та вказаної особи, не надано доказів її утримання чи догляду. Крім того, суду надано довідку № 303 віл 06.02.2019 видану виконкомом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з якої слідує, що [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою: [ADDRESS] . Тобто, вказана довідка спростовує ту обставину, що позивач проживає з [PERSON] . Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду України викладеній в постанові від 05.02.2014 в цивільній справі № -143цс13. При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 06 до 18 років, в грошовому виразі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 1 січня 2019 року - 1013 гривень 50 копійок, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 грудня - 1109 гривень. Враховуючи викладені вище обставини, те, що позивач офіційно не працевлаштований, не має рухомого чи нерухомого майна, має незадовільний стан здоров`я, а доказів, які б спростовували вказані обставини суду надано не було, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved