Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що за життя його дружина [PERSON], будучи членом СТ «Южний Буг», користувалася земельною ділянкою № 19, яка розташована в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, 3-тє поле, 2-га вулиця. 21 березня 2016 року [PERSON] померла, а 09 травня 2016 року він дізнався, що вказана земельна ділянка разом з розміщеним на ній двоповерховим будинком, побутовою технікою та інвентарем була передана [PERSON] на підставі заяви [PERSON] Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, він цього ж дня подав заяву бухгалтеру СТ «Южний Буг» [PERSON] про переоформлення земельної ділянки на нього, однак будь-якої відповіді не отримав. В позовній заяві вказує, що своїм зверненням 09 травня 2016 року до СТ «Южний Буг» із заявою про переоформлення ділянки на нього, він виявив бажання на членство у садовому товаристві, як спадкоємець своєї дружини. 19 червня 2017 року він повторно звернувся до відповідача із заявою про переоформлення земельної ділянки, але жодної відповіді не отримав, що й стало підставою для його звернення з позовом до суду за захистом своїх порушених та невизнаних прав. Уточнивши позовні вимоги заявою від 02 березня 2018 року, позивач просить суд скасувати як незаконний наказ голови Садового товариство «Южний Буг» [PERSON] від 09 травня 2016 року № 7, яким [PERSON] прийнято у члени СТ «Южний Буг», визнати за ним право на вступ у члени СТ «Южний Буг» та набуття у користування земельну ділянку № 19, поле № 3 площею 0,06 га в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] та зобовязати голову СТ «Южний Буг» [PERSON] розглянути його заяви від 09 травня 2016 року та від 19 червня 2017 року про прийняття його у члени садового товариства «Южний Буг» із наданням земельної ділянки № 19, поле № 3 загальною площею 0,06 га, якою користувалася померла [PERSON], шляхом прийняття наказу про прийняття його у члени СТ «Южний Буг» та надання йому земельної ділянки № 19, поле № 3 загальною площею 0,06 га, стягнувши із відповідачів у солідарному порядку на його користь судовий збір. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року, справу призначено до судового розгляду на 09 жовтня 2017 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено голову Садового товариства [PERSON]. 30 жовтня 2017 року позивач подав суду письмову заяву про виклик свідка [PERSON], навівши обставини, які вказаний свідок може підтвердити, яка була задоволена ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 березня 2018 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року у державного нотаріуса Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка долучена до матеріалів справи. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2018 року у справі призначено підготовче судове засідання у порядку глави 3 Цивільного процесуального кодексу України за клопотанням представника позивача у звязку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, яке закрите ухвалою цього ж суду від 06 березня 2018 року, а справу призначено до судового розгляду по суті. 02 березня 2018 року, до закінчення підготовчого провадження, позивач уточнив позовні вимоги, направивши до суду відповідну заяву, а представник відповідачів, в свою чергу, надала суду відзив на цю заяву. В судовому засіданні в ході розгляду справи по суті позивач свій позов підтримав повністю і просив задовольнити його вимоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити та пояснила суду, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка за життя, будучи членом СТ «Южний Буг», користувалась земельною ділянкою № 19 площею 0,06 га, яка розташована в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області. 21 березня 2016 року [PERSON] померла, а позивач відразу звернувся до бухгалтера садового товариства [PERSON], яка займалась веденням документації садового товариства. Остання розяснила позивачу, що зі спливом шестимісячного строку після смерті дружини, він повинен звернутись із заявою про переоформлення земельної ділянки на нього. В свою чергу позивач продовжував користуватись земельною ділянкою, зокрема, 09 травня 2016 року висаджував на ній садженці, коли до нього підійшли [PERSON] та [PERSON], повідомивши йому про те, що земельні ділянка буде перебувати в користуванні інших людей. Тоді позивач, разом із його родичем [PERSON], взявши відповідні документи, які засвідчують його право на користування цією земельною ділянкою, зокрема, що він є спадкоємцем померлої [PERSON], надав їх копії [PERSON] Остання надала позивачу бланк заяви про прийняття його у члени товариства та надання у користування земельної ділянки № 19, яку позивач заповнив особисто в двох екземплярах, один з яких залишив [PERSON], а на другому остання виконала свій підпис про те, що прийняла в нього заяву, та дату, повідомивши усно, що заява буде розглянута, а про прийняте рішення позивача повідомлено. Вказані бланки заяв позивач заповнював на дачній ділянці [PERSON], де остання зберігала та вела всю документацію садового товариства. Незабаром позивач отримав судову повістку у справі за позовом [PERSON] до нього про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості одержання права на спадкування. Проте, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у задоволенні позову [PERSON] було відмолено, Апеляційним судом Миколаївської області це рішення було залишено без змін, а тому позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини [PERSON] 12 червня 2017 року позивач звернувся до голови садового товариства «Южний Буг» [PERSON] з метою отримання інформації про результати розгляду його заяви від 09 травня 2016 року та переоформлення на нього земельної ділянки, однак останній повідомив, що йому нічого невідомо з цього приводу та порадив звернутись до суду. 19 червня 2017 року позивач повторно подав заяву про переоформлення на нього земельної ділянки № 19, однак дізнався, що 03 травня 2016 року [PERSON] звернулась до садового товариства із заявою, в якій не заперечувала проти продажу дачного будинку у звязку з її виїздом до АР Крим. При цьому, остання надала судове рішення, яким було встановлено факт проживання [PERSON] та її покійного батька однією сімєю. На підставі наданих [PERSON] та заяви [PERSON] [PERSON] було видано наказ № 7 від 09 травня 2016 року, яким [PERSON] прийнято у члени садового товариства з наданням їй земельної ділянки № 19, який суперечить вимогам чинного законодавства та підпункту «в» п. 26 статуту товариства, за яким перевага на вступ у члени товариства надається спадкоємцям померлого члена товариства, в той час як [PERSON] такою не являється. Таким чином, як пояснила представник позивача, позивач неодноразово звертався до відповідачів з питання переоформлення на нього земельної ділянки № 19, проте жодної відповіді не отримав, земельна ділянка передана [PERSON], що порушує права позивача, як спадкоємця першої черги за законом після смерті його дружини [PERSON] З червня 2016 року по червень 2017 року позивач не цікавився результатами розгляду його заяви. Окрім того, земельну ділянку було облаштовано, на ній побудовано будинок і побутові споруди, утримувались особисті речі та меблі, однак після її передачі [PERSON] частина речей зникла, що змусило позивача звернутись із заявою до правоохоронних органів. За цих обставин, представник позивача просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідачів Садового товариства «Южний Буг» та голови цього ж товариства [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила суду, що наказ голови садового товариства [PERSON], яким [PERSON] було прийнято у члени товариства, є законним, відповідає положенням статуту. Так, 03 травня 2016 року [PERSON] дійсно подала заяву, якою повідомила про смерть [PERSON] та не заперечувала проти продажу дачного будинку, розміщеного на земельній ділянці № 19, додавши до неї копію судового рішення, яким встановлено факт проживання її покійного батька разом з [PERSON] та свідоцтво про смерть останньої. Оскільки згідно статуту членство у товаристві припиняється у звязку із смертю особи, то головою товариства [PERSON] було видано наказ про виключення [PERSON] із членів товариства. При цьому, до компетенції голови товариства не входить перевірка осіб, які повідомляють про смерть члена товариства на предмет того, чи є вони спадкоємцями померлого, враховуючи, що [PERSON] не виявила бажання вступити в члени товариства. 09 травня 2016 року до голови товариства із письмовою заявою звернулась [PERSON], яка просила прийняти її у члени товариства та надати в користування земельну ділянку. Оскільки остання досягла 18 років, сплатила внесок, тобто згідно статуту товариства мала право на вступ у його члени, а земельні ділянка № 19 з 03 травня 2016 року вважалась вільною, то [PERSON] було віддано наказ про прийняття її у члени товариства «Южний Буг» з надання земельної ділянки № 19. Таким чином, будь-яких порушень законодавства чи положень статуту при прийнятті [PERSON] наказу, яким [PERSON] прийнято у члени товариства та надано у користування земельну ділянку порушено не було. При цьому, товариство не має жодного відношення до будівель, споруд чи насаджень, які знаходяться на земельній ділянці та не несе за них відповідальності, оскільки повноважне передавати у користування лише земельну ділянку, а не розміщені на ній обєкти. Право позивача на вступ у члени товариства не є порушеним і не заперечується відповідачами, воно є переважним перед іншими особами, передбачене статутом і Законом України «Про громадські обєднання», однак його заяви від 09 травня 2016 року голова товариства [PERSON], який повноважний приймати рішення про прийняття у члени товариства, не отримував, даної заяви у товаристві немає, а тому зобовязати відповідача розглянути те, чого немає неможливо. [PERSON] була бухгалтером садового товариства «Южний Буг», а тому не мала права приймати такі заяви від осіб, які бажають вступити у члени товариства, що вбачається із положень статуту. При цьому, заява позивача від 09 травня 2016 року, ксерокопія якої наявна в матеріалах провадження, виконана іншим шрифтом, аніж тим, яким користуються у товаристві, а підпис в її кутку не належить [PERSON] Вказана заява зявилась після того, як представник позивача отримала відповідь від товариства про передачу земельної ділянки [PERSON] Щодо заяви позивача від 19 червня 2017 року, то вона була отримана головою садового товариства [PERSON], проте тривалий час, до березня 2018 року, розглянута не була у звязку з тим, що в ній позивач просив переоформити земельну ділянку № 19 на нього, в той час як голова товариства не має права на переоформлення земельних ділянок, а повноважний лише приймати рішення про прийняття спадкоємців у члени товариства. Цією заявою позивач не просив прийняти його у члени товариства, а земельна ділянка може бути надана у користування лише його членам. З цих підстав представник відповідачів просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала (а.с. 64), а 23 лютого 2018 року направила на адресу суду письмові пояснення на позов, в яких вказала, що земельна ділянка № 19 в садовому товаристві «Южний Буг» була надана їй на законних підставах, оскільки вона вступила у члени товариства, виконала вимоги статуту, сплативши необхідні внески, а сама земельна ділянка була вільною. Тому жодних порушень при прийнятті її у члени товариства допущено не було, вимоги статуту було дотримано, у звязку з чим підстав для визнання наказу про прийняття її у члени товариства незаконним немає. Просила в задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 230 ЦПК України свідок [PERSON] показав суду, що 09 травня 2016 року до нього звернувся [PERSON] з проханням відвезти його в м. Южноукраїнськ аби взяти необхідні документи, що підтверджують його право на користування земельною ділянкою, яка залишилась після смерті його дружини [PERSON] [PERSON] повідомив йому, що коли він порався на своїй земельній ділянці, до нього прийшла [PERSON] разом з якимись людьми, які повідомили його про те, що він не має права користуватися цією земельною ділянкою. Коли [PERSON] взяв всі необхідні документи, то він відвіз його до дачного будинку [PERSON], яка повідомила йому, що земельна ділянка буде переоформлена після того, як спадщина вступить в силу та порадила написати заяву. [PERSON] відразу написав дві однакові заяви, одну з яких залишив [PERSON], а де він взяв бланки заяв не памятає. Зі слів позивача йому також відомо, що останній повторно звертався до [PERSON] з приводу розгляду його заяви, однак остання нічого не відповіла. Також позивач звертався безпосередньо до голови садового товариства [PERSON], однак останній сказав, що нічого не памятає про земельну ділянку [PERSON] та запропонував повторно звернутись із заявою. В свою чергу суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створивши учасникам судового процесу всі умови для реалізації ними їхніх прав, виконавши всі необхідні процесуальні дії для повного і обєктивного розгляду справи, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані ними докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів,

Outcome: dismissed