Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, в порядку ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру, в якій просив: -визнати недійсною додаткову угоду від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007 щодо земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, розташованої в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, укладену строком на 49 років між ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В. В. та [PERSON] ; -скасувати запис про реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118, проведеної 27.10.2017 державним реєстратором Великорублівської сільської ради Котелевського району, індексний номер 37795262; -зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га до земель запасу шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки; -стягнути судовий збір у розмірі 21 384 грн. 89 коп. В обгрунтування вимог позивач послався на те, що у ході здійснення представницьких повноважень Миргородською місцевою прокуратурою виявлено факт безпідставної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, розташованої в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Так, 18.09.2007 між Котелевською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, розташованої в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в Котелевському районному відділі Полтавської регіональної філії ДЗК 02.10.2007 року за № 040754500006. 01.10.2017 між ТУ Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] укладено додаткову угоду щодо вказаної земельної ділянки строком на 49 років, яка 25.10.2017 зареєстрована державним реєстратором Кисличенком О. В. за №37795262. Разом з тим, згідно інформації ГУ Держгеокадастру в Полтавській області 10-16-0.6- 5068/2-18 від 23.08.2018 Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області не укладало з [PERSON] додаткову угоду щодо вказаної земельної ділянки. Крім того, згідно інформації ГУ Держгеокадастру в Полтавській області 10- 16-0.6-5776/2-18 від 26.09.2018 Головне Управління Держгеокадастру в Полтавській області відмовило в задоволенні клопотання [PERSON] про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га. За вказаним фактом Котелевським відділом Миргородської місцевої прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 42018171260000103 від 29.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України. У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження отримано висновок судової почеркознавчої експертизи № 340 від 15.03.2019, відповідно до якого підпис у графі «Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі начальника Чувпила Вадима Вікторовича [PERSON] » Додаткової угоди від 01.10.2017 року до договору оренди землі від 18.09.2007 року, укладеного між Котелевською РДА в особі голови Котелевської РДА Сідька В. Г. та [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою, з ретельним наслідуванням в результаті попереднього тренування його підпису. Водночас підставою для проведення реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 за [PERSON] стала додаткова угода від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007, укладена між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] 20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. посвідчено довіреність за №858, відповідно до якої відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] на вчинення від його імені та в його інтересах юридично значимих дій з усіх питань, що стосуватимуться його як орендаря земельної ділянки, що розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, площею 149, 42 га, наданої для сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 у тому числі з питань управління даною земельною ділянкою, з правом укладення договорів оренди, суборенди, отримання належних [PERSON] коштів. У відзові на позовну заяву відповідач [PERSON] просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог частково: визнати недійсною додаткову угоду від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007 щодо земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, укладену строком на 49 років між ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В. В. та [PERSON] ; скасувати запис про реєстрацію права оренди вище вказаної земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118, проведеної 27.10.2017 державним реєстратором Великорублівської сільської ради Котелевського району, індексний номер 37795262; зобов`язати його повернути земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га до земель запасу шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки та відмовити позивачу у стягненні з нього понесені витрати на сплату судового збору в сумі 21 384 грн. 89 коп. У відповіді на відзив позивач прокурор Мамон О.Є. зазначив, що позовна заява підлягає задоволенню, при цьому окрім викладеного вище в обгрунтування вимог позовної заяви також вказав на те, що відповідач [PERSON] був обізнаний стосовно укладеної спірної додаткової угоди від 01.10.2017 року до договору оренди землі від 18.09.2007 року, та наявність волевиявлення на отримання спірної земельної ділянки у користування, підтвердженням чого є подальше її схвалення шляхом видачі довіреності [PERSON] для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки. Підставою для проведення реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 за [PERSON] стала додаткова угода від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007 року зареєстровано його представником за 2007 року, укладена між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] та право оренди вказаної земельної ділянки від імені [PERSON] зареєстровано його представником за довіреністю [PERSON] . У даному випадку, [PERSON] не перевищено своїх повноважень, оскільки він вчинив дії, на які його безпосередньо уповноважив відповідач [PERSON] , а відповідач [PERSON] не заперечує факту видачі [PERSON] довіреності №858, відповідно до якої він уповноважив його на вчинення від його імені та в його інтересах юридично значимих дій з усіх питань, що стосуватимуться його як орендаря земельної ділянки, що розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, площею 149,42 га, наданої для сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 5322283000:00:004:0118, у тому числі з питань управління даною земельною ділянкою, з правом укладення договорів оренди, суборенди, отримання належних [PERSON] коштів. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.04.2020 року орендодавцем земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 зазначено ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, а орендарем вказано [PERSON] . Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 08.05.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 59-60). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 21.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження (а.с. 69-70). Ухвалою суду Котелевського районного суду Полтавської області від 09.07.2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с. 108-109). Ухвалою суду Котелевського районного суду Полтавської області від 05.08.2020 року розгляд справи відкладено (а.с. 121). У судовому засіданні представник позивача прокурор Зимогляд В.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовільнити позов повністю з підстав, які зазначені ними в позовній заяві та в запереченнях на відзив відповідача. Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог частково: визнати недійсною додаткову угоду від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007 щодо земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, укладену строком на 49 років між ГУ Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В. В. та [PERSON] ; скасувати запис про реєстрацію права оренди вище вказаної земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118, проведеної 27.10.2017 державним реєстратором Великорублівської сільської ради Котелевського району, індексний номер 37795262; зобов`язати його повернути земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га до земель запасу шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки та відмовити позивачу у стягненні з нього понесені витрати на сплату судового збору в сумі 21 384 грн. 89 коп., з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний реєстратор Великорублівської сільської ради Кисличенко О.В. не з`явився у судове засідання, надав письмову заяву, в якій просив усі судові розгляди справи розглянути без його участі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог за наявними в справі матеріалами. Суд, заслухавши усні пояснення представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, встановивши обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин справи, які мають значення для її вирішення, виходить з такого. Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України, встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Так, ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. А відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом, зокрема вимогам ст.203 ЦК України, згідно з якою особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Таким чином, будь-який правомірний правочин реалізується суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення, яке повинно бути виражене об`єктивно та відповідати внутрішній волі учасника правочину, оскільки в противному випадку можуть мати місце негативні наслідки. Відповідно до ст.204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 3 ст. 203 ЦК України вбачається, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, які можуть вчинятися усно (ст. 206 ЦК України), належить вчиняти в письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1127, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожного на захист свого права в разі його порушення. Порушенні права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України). Згідно зі ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події Згідно з п.2 ч. З ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Матеріали справи свідчать про те, що у ході здійснення представницьких повноважень Миргородською місцевою прокуратурою виявлено факт безпідставної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, розташованої в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Так, 18.09.2007 між Котелевською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га, розташованої в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в Котелевському районному відділі Полтавської регіональної філії ДЗК 02.10.2007 року за № 040754500006 (а.с. 20-25). 01.10.2017 між ТУ Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] укладено додаткову угоду щодо вказаної земельної ділянки строком на 49 років, яка 25.10.2017 зареєстрована державним реєстратором Кисличенком О. В. за №37795262 (а.с. 27) Разом з тим, згідно інформації ГУ Держгеокадастру в Полтавській області 10-16-0.6- 5068/2-18 від 23.08.2018 Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області не укладало з [PERSON] додаткову угоду щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 28-29). Крім того, згідно інформації ГУ Держгеокадастру в Полтавській області 10- 16-0.6-5776/2-18 від 26.09.2018 Головне Управління Держгеокадастру в Полтавській області відмовило в задоволенні клопотання [PERSON] про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 площею 149,42 га. За вказаним фактом Котелевським відділом Миргородської місцевої прокуратури внесено відомості до ЄРДР за № 42018171260000103 від 29.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України (а.с. 30). Встановлено, що у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження отримано висновок судової почеркознавчої експертизи № 340 від 15.03.2019, відповідно до якого підпис у графі «Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі начальника Чувпила Вадима Вікторовича [PERSON] » Додаткової угоди від 01.10.2017 року до договору оренди землі від 18.09.2007 року, укладеного між Котелевською РДА в особі голови Котелевської РДА Сідька В. Г. та [PERSON] , виконаний не [PERSON] , а іншою особою, з ретельним наслідуванням в результаті попереднього тренування його підпису (а.с. 31-42). Отже, зазначене вище є підставою для визнання договору (додаткової угоди) недійсним згідно зі ст.ст. 203, 215 ЦК України у зв`язку з підписанням договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутністю волевиявлення власника. Враховуючи, що вказана земельна ділянка, якою користується [PERSON] є безпідставно набутим майном, то вона підлягає поверненю до земель запасу шляхом підписання акту приймання передачі земельної ділянки. Суд звертає увага на те, що підставою для проведення реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 за [PERSON] стала додаткова угода від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007, укладена між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] 20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. посвідчено довіреність за №858, відповідно до якої відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] на вчинення від його імені та в його інтересах юридично значимих дій з усіх питань, що стосуватимуться його як орендаря земельної ділянки, що розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, площею 149,42 га, наданої для сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 у тому числі з питань управління даною земельною ділянкою, з правом укладення договорів оренди, суборенди, отримання належних [PERSON] коштів. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] був обізнаний стосовно укладеної спірної додаткової угоди від 01.10.2017 року до договору оренди землі від 18.09.2007 року, та наявність волевиявлення на отримання спірної земельної ділянки у користування, підтвердженням чого є подальше її схвалення шляхом видачі довіреності [PERSON] для реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки. Тобто, підставою для проведення реєстраці права оренди на земельну ділянку стала додаткова угода від 01.10.2017 до договору оренди землі від 18.09.2007 року зареєстровано його представником за 2007 року, укладена між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області в особі начальника Чувпила В.В. та [PERSON] та право оренди вказаної земельної ділянки від імені [PERSON] зареєстровано його представником за довіреністю [PERSON] . Суд погоджується з тим, що [PERSON] не перевищено своїх повноважень, оскільки він вчинив дії, на які його безпосередньо уповноважив відповідач [PERSON] , а відповідач [PERSON] , так як він сам не заперечує факту видачі [PERSON] довіреності №858, відповідно до якої він уповноважив його на вчинення від його імені та в його інтересах юридично значимих дій з усіх питань, що стосуватимуться його як орендаря земельної ділянки, в тому числі з питань управління даною земельною ділянкою, з правом укладення договорів оренди, суборенди, отримання належних [PERSON] коштів. Також відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27.04.2020 року орендодавцем земельної ділянки кадастровий номер 5322283000:00:004:0118 зазначено ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, а орендарем вказано [PERSON] . А тому суд також вважає, що за вказаних обставин позовна заява правильно подана до належного відповідача, яким є [PERSON] . У зв`язку з прийняттям рішення про визнання договору оренди землі недійсним підлягають і до задоволення вимоги позивача щодо скасування його державної реєстрації, що в свою чергу не суперечить положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, з урахуванням вище викладеного суд вважає позовні вимоги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, то з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви прокурором в розмірі 21384,89 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved