Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 13.11.2012 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №243/АВТО, відповідно до якого банк надав останньому грошові кошти у розмірі 127535,63 грн. на придбання автомобіля зі сплатою 17,9 % річних та кінцевим строком повернення до 12.11.2019 року. Умовами кредитного договору був встановлений обов'язок позичальника повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни, визначені договором, а також сплатити проценти за користування кредитом, однак позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 29.05.2015 року за [PERSON] обліковується заборгованість перед банком у сумі 120164,18 грн, яку складають: 106086,75 грн- неповернута сума кредиту; 11757,39 грн-прострочені відсотки; 2320,04 грн-нарахована пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, слухання просив проводити без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до умов договору №243/АВТО від 13.11.2012 року, банк на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, надав відповідачу кредит в сумі 127535,63 грн. на придбання автомобіля зі сплатою 17,9 % річних та кінцевим строком повернення до 12.11.2019 року(п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 4.2 Договору) Умовами договору сторони погодили Графік повернення кредиту шляхом внесення щомісячного погашення суми кредиту та відсотків( п. 4.2.,3.4 Договору) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ознайомився та погодив особистим підписом умови кредитного договору №243/АВТО від 13.11.2012 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За розрахунками, наданими позивачем і перевірених судом, станом на 29.05.2015 року за [PERSON] обліковується заборгованість перед банком за кредитним договором №243/АВТО від 13.11.2012 року у сумі 120164,18 грн, яку складають: 106086,75 грн- неповернута сума кредиту; 11757,39 грн-прострочені відсотки; 2320,04 грн-нарахована пеня. Відповідно до досудової вимоги, наявної у матеріалах справи ПАТ «Кредобанк» повідомив відповідача про наявну заборгованість за кредитним договором №243/АВТО від 13.11.2012 року та обов'язок її сплати. На час розгляду справи заборгованість не погашена, вся сума кредиту не сплачена. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved