Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачка з зазначеним позовом, вказавши, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 13.06.2008 року уклала кредитний договір з акціонерним комерційним банком «Форум», за умовами якого позивач надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 12 00,00 доларів США строком користування до 13.06.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік, та поверненням кредиту частинами щомісячно у розмірі 100,00 доларів США. Згідно умов кредитного договору відповідачка повинна погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. Відповідачка неналежним чином свої зобов'язання не виконувала, тому станом на 12.06.2015 рік утворилась заборгованість у розмірі 5510,12 доларів США, яка складається з: 4598,14 доларів США. - заборгованість за кредитом; 543,85 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 368,13 доларів США - пеня, що за курсом НБУ станом на 28.04.2015 року складає 7740,75 грн. та 5000 грн. - штраф. На даний час сума заборгованості не сплачена. Позивач просить стягнути з відповідачки суму зазначеної заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, про підтримку позовних вимог у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що по справі є досить даних про права та обов'язки сторін, суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0239/08/15-Z, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 12 00,00 доларів США, строком користування до 13.06.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік, та поверненням кредиту частинами щомісячно у розмірі 100,00 доларів США., погашенням заборгованість по кредиту, відсотки за його використання не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. Згідно Статуту ПАТ «Банк Форум» він є правонаступником усіх прав та обов'язків акціонерного комерційного банку «Форум» у зв'язку із зміною найменування банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 від 16.06.2014 року розпочата ліквідація ПАТ «Банк Форум» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Ларченко І.М. з 19.01.2015 року. Відповідно до свідоцтв про шлюб, 24.06.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]», а 12.02.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 та ст. 530 того ж кодексу, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягас виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче мас настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість договору, зокрема: «договір є обов'язковим для виконання сторонами». Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом та відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 0239/08/15-Z від 13.06.2008 року, яка утворилася станом на 12.06.2015 року у розмірі 5510,12 доларів США, яка складається з: 4598,14 доларів США. - заборгованість за кредитом; 543,85 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 368,13 доларів США - пеня, та 5000 грн. - штраф. Суд погоджується із розрахунком, наданим позивачем у своєму позові. Суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вжила заходи для належного виконання зобов'язання за даним договором, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. Таким чином, вимоги позивача до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, є доцільними та підлягає стягненню вищевказана сума боргу за кредитом, оскільки останньою умов кредитного договору не виконуються, в той час, як цивільно-правові зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Що стосується гривневого еквіваленту вказаної суми заборгованості, та вказівки позивачем офіційного курсу гривні до долару США 28.04.2015 року в розмірі 2102,7495 гривень за 100 доларів США, то суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний Банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБУ. Згідно з ч.1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», валютні курси встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Положенням «Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління НБУ № 496 від 12.11.2003 року, визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют. Як вбачається з інформації про котирування іноземних валют, НБУ встановив офіційний курс гривні до долару США 28.04.2015 року в розмірі 2289,86 гривень за 100 доларів США, а 27.07.2015 року (на день пред'явлення позову) - 2207,35 гривень за 100 доларів США, тому з урахуванням викладеного, на підставі ст. 11 ЦПК України, суд стягує заборгованість в межах заявлених позовних вимог у гривневому еквіваленті за курсом гривні до долару США вказаним позивачем в розмірі 2102,7495 гривень за 100 доларів США, та який менший за той, що встановлений як на 28.04.2015 року, так і день подання позову та ухвалення рішення суду, оскільки питання про стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті за офіційним курсом гривні до долару США станом на день винесення рішення позивачем в ході розгляду справи не ставилось. Суд бере до уваги положення п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, та стягує судовий збір з відповідача,

Outcome: approved