Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 січня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. У даній квартирі зареєстровані відповідач по справі - [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] , які є йому зовсім чужими особами. З 01 липня 2014 року відповідачі не проживають у вказаній квартирі та їх місцезнаходження на теперішній час позивачу невідомо, особисті речі їх відсутні. У зв`язку з чим, просить суд визнати [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник [PERSON] , що діє на підставі ордеру серія АА № 110832566 від 19.07.2021 року будучи повідомленими належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, третьою особою суду було подано заяву, в якій просили суд справу розглянути у відсутність їх представника, а при ухваленні рішення врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, долучений ним до своєї заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. від 31 січня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 302 слідує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265559612 від 13.07.2021 слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» № 1983 від 07.07.2021 слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту керівника комітету мікрорайону «Центр-1» Калмикової В. складеного в присутності свідків № 163 від 29.07.2021 слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з 01 липня 2014 року по теперішній час. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON] не будучи власником спірної квартири, та не проживає у ній понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. З висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 29/03-1854 від 03 вересня 2021року слідує, що орган опіки та піклування Слов`янської міської ради заперечує проти визнання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 12 травня 2010 року виданого Малоріченською сільською радою м. Алушта Автономна республіка Крим Україна слідує, що батьками [PERSON] є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Приписами ч.3 ст. 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є віком 11 років, а тому її місцем проживання повинно бути місце проживання її батьків або одного з них, з яким вона проживає, а також оскільки відповідач [PERSON] є її матір`ю та вони з 01 липня 2014 року проживають в іншому місці, суд приходить до висновку, що і в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved