Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що згідно виконавчого листа № 2-704 від 18 серпня 2006 року, виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області, він зобов'язаний сплачувати аліменти [PERSON] на утримання [PERSON], 2002 року народження, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) до досягнення дочкою повноліття. З липня 2015 року аліментів він не сплачує у зв'язку з тим, що став хворіти та неспроможний був працювати, а відповідно отримувати дохід. Звертався до лікарів, однак діагноз не був визначений, тому займався самолікуванням. У зв'язку із значним погіршенням стану здоров'я в березні 2016 року позивач змушений був звернутися в лікарню, де йому було встановлено діагноз «гострий лімфобластний лейкоз, В-лінійний». На даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні, лікування є довгостроковим та дороговартісним. Крім вартості лікування останній потребує також поліпшеного харчування. Оскільки позивач не працює, немає заощаджень, тому вартість лікування оплачують його мати, інші близькі йому родичі, частково знайомі та різні державні та громадські організації. За вказаних обставин, позивач в порядку ст. 197 СК України просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання [PERSON], 2002 року народження, що виникла в період з липня 2015 року по грудень 2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, розгляд справи просив проводити без його участі, в зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у гематологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, та задоволити заявлені ним вимоги, про що зазначив в поданій заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечує щодо звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам в період з березня по грудень 2016 року, враховуючи те, що згідно наданих останнім епікризів на лікування він поступив саме в березні 2016 року. Представник третьої особи - заступник начальника Нетішинського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Гордійчук С.М. в судовому засіданні підтримав позицію відповідачки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Нетішинського міського суду Хмельницької області, виданого 18.08.2006 року у справі № 2-704/06 про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивача зобов'язано сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття. Вказане підтверджується даними виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 28365276 від 26.08.2011 року. За даними розрахунку, проведеного заступником начальника Нетішинського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Гордійчуком С.М. за період з 01.01.2013 року по 27.03.2017 року, розмір заборгованості позивача зі сплати аліментів на користь [PERSON] по виконавчому листу № 2-704 від 18.08.2006 року станом на 27.03.2017 року становить 10708 гривень 01 копійка. Проте, судом також встановлено, що заборгованість позивача з березня 2016 року по грудень 2016 року перед відповідачкою зі сплати аліментів виникла у зв'язку із його тяжким захворюванням. Як вбачається з даних довідки Хмельницької обласної лікарні від 17.01.2017 року, виписних епікризів, консультативних висновків спеціаліста за № 126 від 16.04.2016 року та за № 305 від 19.08.2016 року, з березня 2016 року [PERSON] хворіє, діагноз «гостий лейкоз, лімфобластичний, В-лінійний», у зв'язку з чим щомісячно перебуває на лікування. З 17.01.2017 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні в гематологічному відділенні обласної лікарні м. Хмельницький. Згідно даних довідки МСЕК серії АВ за № 0841563, [PERSON] з жовтня 2017 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Частиною 2 статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла в зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виходячи з наведеного та враховуючи вимоги вказаної вище норми закону, суд вважає, що та обставина, що [PERSON] з березня 2016 року тяжко захворів, в зв'язку з чим з жовтня 2016 року йому встановлена ІІ група інвалідності, є істотною, а тому у суду є підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з березня по грудень 2016 року, що складає суму в розмірі 4617 гривень 90 копійок, з приводу чого не заперечувала в судовому засіданні і відповідачка. Щодо вимог про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам починаючи з липня 2015 року, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки відсутні належні докази в підтвердження обставин, передбачених ст. 197 СК України. Надані позивачем медичні документи свідчать про те, що встановлення діагнозу та початок лікування мало місце в березні 2016 року, а не в липні 2015 року, коли позивач припинив сплачувати аліменти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи наведене, суд вважає що вимоги позивача щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам підлягають частковому задоволенню, на період з березня по грудень 2016 року, що складає суму в розмірі 4617 гривень 90 копійок. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Правила розподілу судових витрат, встановлені ст. 88 ЦПК України, застосовуються навіть у тому випадку, коли сума судового збору визначена за мінімальною ставкою. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2016 року становив 1378 гривень, тому 0,4 розміру прожиткового мінімуму на день подачі позову, що мало місце 26.12.2016 року, становило 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено на 59,15 %, тому з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 326 гривень 03 копійки (551 гривня 20 копійок х 59,15 %).

Outcome: approved