Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, так як продавець ухилився від явки до нотаріальної контори для посвідчення Основного договору купівлі продажу.\~ В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Від відповідача: Чорноглазівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги підтримали. Від третіх осіб: [PERSON] районної державної нотаріальної контори та Другої [PERSON] державної нотаріальної контори до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, при вирішенні справи по суті поклались на розсуд суду. В судове засідання [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) Т.Я. не зявилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи по суті поклалась на розсуд суду. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Згідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2001 року покупець [PERSON] з продавцем [PERSON], уклали попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки, площею 0,1200 га. для ведення індивідуального садівництва с.Бершацьке Полтавського району Полтавської області (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно п. 1.2 попереднього договору про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки «Продавець за цим Договором зобов'язується в майбутньому передати у власність Покупцеві земельну ділянку з цільовим призначенням для індивідуального садівництва загальною площею 0,1200 га., розташовану за адресою : Полтавська обл. Полтавський район , с. Бершацьке. Відповідно п. 2.2. « Ціну, вказану в п. 2.1 Договору, Покупець сплачує Продавцю, в день підписання попереднього договору про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки». Згідно ст. 657 ЦК України, Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.(ст. 334 ЦК України). В день підписання попереднього Договору купівлі-продажу покупець передав продавцеві [PERSON] суму коштів в розмірі - 3000.00 грн., про що свідчить її підпис (а.с.9). Судом встановлено, що покупець - [PERSON] за попереднім Договором купівлі-продажу земельної ділянку з цільовим призначенням для індивідуального садівництва загальною площею 0,1200 га. від 05.03.2001р., - виконав його вимоги, а саме: сплатив продавцеві - [PERSON] вартість предмету даного договору, шляхом передачі їй грошових коштів у розмірі 3000.00 грн. Відповідно до п. 6.1. Договору встановлено, що продавець [PERSON] зобов'язувалась здійснити укладання та нотаріальне посвідчення Основного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.03.2016 року у приміщенні [PERSON] державної нотаріальної контори за адресою: м.Полтава, вул. Стешенка, 6. Пунктом 3.12 вказаного Договору, передбачено, що продавець [PERSON] повинна мати в наявності всі необхідні документи для відчуження земельної ділянки, а саме: Державний акт на право власності на землю, витяг з реєстру права власності на нерухоме майно. Продавець - [PERSON] на визначену дату та час для укладення Основного договору купівлі-продажу земельної ділянку з цільовим призначенням для індивідуального садівництва загальною площею 0,1200 га., до нотаріально контори не з»явилась з невідомих причин, а тому у встановленому законом порядку не відбулося його посвідчення. Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно довідки Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 10 від 20.01.2016р., земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,1200 га. за адресою с. Бершацьке Полтавського району Полтавської області належала згідно Державного акту серії II - ПЛ № 028498 гр. [PERSON]. Відповідно довідки Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 11 від 20.01.2016р., гр. [PERSON] 1971 р. н., з 2001 року користується земельною ділянкою для індивідуального садівництва площею 0,1200 га. за адресою с. Бершацьке Полтавського району, сплачує земельний податок в повному обсязі, заборгованість відсутня. Суд вважає, що позивач, з свого боку виконав необхідні умови Договору, а саме: здійснив оплату та прийняв майно у фактичне користування, але продавець ухилилась від нотаріального посвідчення Основного договору, що стало підставою для власника звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Також встановлено, що продавець - [PERSON] померла 15 липня 2013 року , що підтверджує Свідоцтво про смерть серія І -КЕ №243478 видане 16.07.2013 р. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-КЕ №001844 видане 15.02.2008р. Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни імені 2008 року лютого місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис за N921. Згідно листа Другої полтавської нотаріальної контори № 1642/02-14 від 23.09.2016р., встановлено, що після померлої 15 липня 2013 року [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON] ) [PERSON], 22.07.2013р. заведена спадкова справа № 320/2013, за якою спадкоємцем є донька [PERSON] та син [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавались. Враховуючи вищевказане, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу земельної ділянки , що підтверджується письмовими доказами внаслідок чого відбулося виконання договору, але в зв'язку зі смертю [PERSON], позивач позбавлений можливості у його нотаріальному посвідченні. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як передбачено ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Таким чином, наявний факт домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, але так як відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, то відповідно до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Чорноглазівська сільська рада Полтавського району, треті особи: [PERSON] районна державна нотаріальна контора, [PERSON] державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити, шляхом визнання за [PERSON] права власності на придбане нерухоме майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved