Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником 1/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Інша частина квартири належить по 1/3 частині відповідачам. На даний час відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою, а саме не допускають до квартири. Відповідачі обмежили право позивача щодо користування квартирою, а тому у відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і просить встановити порядок користування квартирою шляхом виділення позивачу в користування житлову кімнату № 4 площею 11,1 м.кв. та лоджію площею 1,5 м.кв., відповідачам залишити в користуванні житлові кімнати №5 площею 7,7 м.кв. та № 3 площею 18,7 м.кв. разом із балконом площею 1,3 м.кв.. Інші приміщення вбиральню площею 1,3 м. кв. під № 7, ванну кімнату площею 2,8 м.кв. № 6, коридор площею 10,2 м.кв. №1, кухню площею 6,7 м.кв. № 2 залишити в спільному користуванні. Також, у відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, а тому позивач просить усунити перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що є власником частини квартири, однак відповідачі не допускають його до квартири, він змушений винаймати житло. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити. Відповідачі для розгляду справи в судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у заочному порядку, позивач не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS], інша частина квартири належить відповідачам, що підтверджується довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.05.2015 № 200. На даний час відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою позивача, а саме не допускають останнього до квартири, що підтверджується актом депутата № 664 від 02.07.2015, згідно якого відповідач [PERSON] перешкоджала використанню свого права на користування майном [PERSON] і відмовилась впускати останнього до спірної квартири в присутності працівників міліції. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні та згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а як встановлено судом, то відповідачі не допускають позивача до спірної квартири, чинять останньому перешкоди в користуванні власністю, то відповідно вимоги позивача щодо встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод в користуванні шляхом вселення підлягають до задоволення і суд визначає порядок користування квартири, що знаходиться в [ADDRESS], з врахуванням часток сторін, за яким виділяє позивачу в користування, згідно технічного паспорту, житлову кімнату № 4 площею 11,1 м.кв. та лоджію площею 1,5 м.кв., відповідачам залишає в користуванні житлові кімнати №5 площею 7,7 м.кв. та № 3 площею 18,7 м.кв. разом із балконом площею 1,3 м.кв. Інші приміщення вбиральню площею 1,3 м. кв. під № 7, ванну кімнату площею 2,8 м.кв. № 6, коридор площею 10,2 м.кв. №1, кухню площею 6,7 м.кв. № 2 залишає в спільному користуванні. Також, виходячи з вимог ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, а тому позивач підлягає вселенню в квартиру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення по 243грн. 60 коп. з кожного сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved