Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 19 грудня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу спільних дітей не мають, шлюбно сімейні відносини з відповідачем припинено. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є несхожість характерами, відсутність взаєморозуміння. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, носить формальний характер, просить розірвати шлюб. Ухвалою від 28.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 06.02.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, але відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи, та зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2015 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1218 (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно сімейні відносини між сторонами припинились з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. \~ Відповідно\~до ст.112\~СК України\~при розгляді\~справи про\~розірвання шлюбу\~суд зясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить формальний характер, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, та наперед усім - позивача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала відповідної заяви, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Піскун». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved