Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ним надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , по якому станом на 01.05.2019 року заборгованість за надані послуги становить 30157 грн. 60 коп. В зв`язку з цим, оскільки відповідачі не виконують свої обов`язки щодо оплати наданих позивачем комунальних послуг, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказану заборгованість, відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 14735 грн. 05 коп. та три відсотки річних в сумі 2658 грн. 33 коп., а всього стягнути 47550 грн. 98 коп. Під час розгляду справи позивач уточнив позовній вимоги, заявивши їх до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , з яких, посилаючись на ті ж саме підстави, що і у первісному позові, остаточно просив стягнути заборгованість за надані послуги, що виникла станом на 01.05.2019 року, в сумі 47550 грн. 98 коп., яка складається із суми основного боргу в розмірі 30157 грн. 60 коп., інфляційних витрат в сумі 14735 грн. 05 коп., трьох відсотків річних в сумі 2658 грн. 33 коп., а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921 грн. Ухвалою суду від 02.09.2020 року провадження по справі в частині позовних вимог, заявлених до відповідачки [PERSON] було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. \~ \~ \~ \~В поданій до суду заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] за неодноразовими викликами до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Разом з цим, останнім було подано письмові пояснення по справі, в яких останній посилався на те, що [PERSON] померла [INFO] та просив враховувати цей факт при винесенні рішення стосовно стягнення заборгованості за відповідний період, за який позивачем здійснювались нарахування на дані послуги за тарифом, виходячи із трьох осіб, тоді як фактично в квартирі проживали дві особи. Враховуючи подану представником позивача заяву про розгляд справи за його відсутності, обізнаність відповідача про розгляд справи судом та неподання доказів щодо поважності причин його неявки та клопотань про перенесення слухання справи, а також враховуючи, що справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні та явка сторін судом обов`язковою не визнавалась, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247ЦПК України було ухвалено про подальший розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.13 Закону України №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (тут та далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України №1875-IV споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначених норм законодавства споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року №61-2498св18. Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надаються послуги з водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані відповідач [PERSON] , його син [PERSON] та була зареєстрована [PERSON] , що померла [INFO] та на ім`я якої було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Станом на 01.05.2019 по вказаному рахунку обліковується заборгованість за надані послуги в розмірі 30157 грн. 60 коп. З письмових пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що останнім не заперечувався факт наявності заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. При цьому, останній просив враховувати факт смерті [INFO] відповідального квартиронаймача [PERSON] при перевірці обгрунтуваності розрахунку сум заборгованості після цієї дати на трьох, а не двох осіб, які фактично проживають в квартирі. В цій частині суд враховує, що після 17.06.2017 року оплата за надані послуги нараховувалась позивачем за тарифами за 1 м3, що встановлювались відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а не виходячи із кількості споживачів. Враховуючи вищенаведені обставини та положення діючого законодавства, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги, що виникла станом на 01.05.2019 року в сумі 30157 грн. 60 коп. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 14735 грн. 05 коп., трьох відсотків річних в сумі 2658 грн. 33 коп., всього таким чином стягнувши заборгованість в сумі 47550 грн. 98 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1921 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved