Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 30.01.1982 року він з Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 30.01.1982 року він з Відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Грушківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що подружні відносини протягом останніх десяти років припинені, вони проживають в окремих кімнатах, окремо харчуються, тобто шлюб існує тільки формально. Перебувати у подальших шлюбних відносинах Позивач не бажає, примирення між ними є недоцільне, спільно нажитим майном поділяться в добровільному порядку, а тому просить шлюб між ними розірвати. перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Грушківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що подружні відносини протягом останніх десяти років припинені, вони проживають в окремих кімнатах, окремо харчуються, тобто шлюб існує тільки формально. Перебувати у подальших шлюбних відносинах Позивач не бажає, примирення між ними є недоцільне, спільно нажитим майном поділяться в добровільному порядку, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась вдруге, причин неявки суду не повідомила, хоча був двічі належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 1982 року між Позивачем та Відповідачкою у Грушківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 2), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що Відповідачка та Позивач шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивача і даний шлюб слід розірвати. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що Відповідачка в судове засідання не зявилась та не просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, суд, вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Стасюк». Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved