Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 03.05.2013 року [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька із заявою про призначення пенсії за віком (достроковий вихід) згідно ст. 26 та п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розпорядженням Управління від 13.05.2013 року за № 2053 [PERSON] була призначена пенсія згідно п. 7-2 Закону 1058. При цьому в заяві про призначення пенсії заявником зроблена відмітка про те, що на дату звернення вона не працює. Однак, 02.10.2013 року до відділу з призначення пенсій управління від відділу персоніфікованого обліку надійшла інформація, що з 06.06.2001 року [PERSON] зареєстрована як приватний підприємець в УПФУ в Пролетарському районі м. Донецька, тобто є працюючою особою, а тому права на дострокове призначення пенсії не має. Розпорядженням від 04.10.2013 року пенсійна справа [PERSON] була закрита. У зв'язку з встановленням факту здійснення підприємницької діяльності, було встановлено незаконне отримання [PERSON] суми пенсії за період з 03.05.2013 року по 03.09.2013 року в розмірі 4412,32 грн., яку і просили стягнути на їх користь. У судовому засіданні представник позивача Гусєва Ю.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно до 2002 року вона здійснювала підприємницьку діяльність, але потім її припинила. У 2004 році вона отримала рішення Господарського суду Донецької області про те, що її державна реєстрація як підприємця скасована. У 2013 році вона звернулась до УПФУ за оформленням пенсії та зазначила, що вона не працює, оскільки з 2002 року підприємницьку діяльність не веде, ніякого доходу від цього не отримує, тому вважала, що підстав для стягнення з неї переплаченої пенсії немає т.я. вона непрацевлаштовувалась, а єдиним її доходом була призначена пенсія. Суд, вислухавши пояснення представник позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03.05.2013 року [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька із заявою про призначення пенсії за віком (достроковий вихід) згідно ст. 26 та п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розпорядженням Управління від 13.05.2013 року за № 2053 [PERSON] була призначена пенсія згідно п. 7-2 вказаного вище Закону. При цьому в заяві про призначення пенсії заявником зроблена відмітка про те, що на дату звернення [PERSON] не працює (а.с.4-5). 02.10.2013 року до відділу з призначення пенсій управління від відділу персоніфікованого обліку надійшла інформація, що з 06.06.2001 року [PERSON] зареєстрована як приватний підприємець в УПФУ в Пролетарському районі м. Донецька. Розпорядженням від 04.10.2013 року пенсійна справа [PERSON] була закрита. [PERSON] за період з 03.05.2013 року по 03.09.2013 року була виплачена пенсія у розмірі 4412,32 грн. Відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону 1058 до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У судовому засіданні було встановлено, що дійсно [PERSON] була зареєстрована як підприємець та здійснювала господарську діяльність, однак як вбачається з рішення Господарського суду Донецької області від 03.02.2004 року державна реєстрація СПД [PERSON], зареєстрованої рішенням виконавчого комітету Пролетарської районної ради м. Донецька № 413 від 08.06.2001 року скасована, рішення суду набрало чинності. При цьому відповідно до змісту рішення та наданої декларації про доходи, останні доходи від здійснення підприємницької діяльності [PERSON] отримувала у 2002 році. У 2013 році на момент оформлення пенсії та у подальшому [PERSON] ніяких доходів не отримувала. Таким чином, враховуючи той факт, що [PERSON] на момент оформлення пенсії не працювала, підприємницької діяльності не здійснювала, доходів від неї не отримувала, при цьому фактично її державна реєстрація як СПД скасована в установленому законом порядку, суд приходить до висновку про те, що підстав для стягнення суми сплаченої їй пенсії не вбачається, оскільки позивачем не надано доказів працевлаштування пенсіонера та отримання ним заробітної плати чи доходу від цієї діяльності, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed