Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2013 року визнано неправомірною бездіяльність начальника Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо нездійснення контролю за законністю виконання виконавчого листа №2-1390/2011, виданого 17.11.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. Оскільки вказана бездіяльність посадових осіб призвела до порушення його звичного життєвого укладу, з'явилась необхідність відстоювати свої права у суді, прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження свого життя, що викликало у нього глибокі душевні страждання, тому просить відшкодувати йому моральну шкоду. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник Головного управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та заперечення проти позову, в яких послався на те, що позивач жодних доказів на підтвердження завданої моральної шкоди суду не надав. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2013 року визнано неправомірною бездіяльність начальника Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо нездійснення контролю за законністю виконання виконавчого листа №2-1390/2011, виданого 17.11.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно п.п. 2,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачено законодавчим актом, яким регулюються правовідносини сторін, при цьому суду необхідно встановити чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Оскільки правовідносини між [PERSON] та відповідачами виникли в результаті виконання виконавчого листа №2-1390/2011, виданого 17.11.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, то вони регулюються Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджується і ухвалою Бабушкінського суду, якою визнана неправомірна бездіяльність відповідачів. Законом України «Про виконавче провадження» та Цивільним процесуальним кодексом України передбачений певний порядок захисту прав особи, якщо вказані права порушені рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позивач в повній мірі скористався можливістю захистити своє порушене право органами виконавчої служи, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи Законом України «Про виконавче провадження» не передбачений порядок та умови відшкодування моральної шкоди суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed