Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі. Свої вимоги обгрунтував тим, що 08.08.2011 наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 136 о/с відповідач був зарахований курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання. 26.09.2011 сторони уклали договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У червні 2014 року відповідач закінчив навчання в університеті та отримав диплом фахівця, після чого був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області та призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Наказом начальника ГУМВС в Одеській області № 568 о/с від 05.08.2014 відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Таким чином, відповідача було звільнено зі служби до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Вартість витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить 37989,45 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, у сумі 37989,45 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 136 о/с від 08.08.2011 [PERSON] зараховано курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлено на всі види забезпечення з виплатою грошового утримання. 26.09.2011 між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем призначення, а у разі звільнення з оргнів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбачені договором, - відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с .20-21). 01.02.2013 року між сторонами був укладений Додатковий договір до договору про підготовку фахівців в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 26.09.2011, яким передбачено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема в разі звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (а.с. 22). Після закінчення навчання відповідач був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області та призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Наказом ГУМВС України в Одеській області № 568 о/с від 18.08.2014 лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням, що потягнуло за собою звільнення з органів внутрішніх справ до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання (а.с. 19). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному накладі , в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. За приписами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. За приписами п. 2 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно з п.5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON], витрати, пов'язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період з 08.08.2011 по 21.06.2014, становлять 37989,45 грн., що включає: грошове забезпечення у сумі 9224,07 грн; нарахування на заробітну плату у розмірі 1896,44 грн; речове забезпечення у сумі 1650,50 грн., харчування у розмірі 13941,59 грн. та оплату комунальних послуг у сумі 11276,85 грн. (а.с. 23). Доказів, які б свідчили про відшкодування відповідачем у добровільному порядку витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, матеріали справи не містять. Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 37989,45 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved