Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить рішенням суду надати йому\~ додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті\~ його бабусі [PERSON], померлої\~ 07.03.2013 року. Позивач\~ мотивує свої вимоги тим, що\~ своєчасно не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, так як його тітка\~ яка є спадкоємицею за заповітом не повідомила його про відсутність намірів на прийняття спадщини. Про остаточне рішення тітки\~ позивач дізнався після 31 травня 2017 року.\~ Тому він вважає, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин. Позивач\~ в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність, та наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.46). Представник\~ \~відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника та про визнання позовних вимог (а.с.44). Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та визнання позовних вимог, яка посвідчена в.о.старости Новоєлизаветівської сільської ради Ширяєвського району Одеської області [PERSON] (а.с.44). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 березня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її\~ смерть серії І-ЖД № 324837\~видане Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 09.03. 2013 року, актовий запис №11 (а.с.7). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її внук [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії\~ ІІ-ЖД №263065 від 02.01.1976 року, актовий запис №2 (а.с.5). При житті [PERSON] заповіла усе своє майно своїй донці [PERSON], що підтверджується копією заповіту який складений 01 листопада 2012 року та посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №59 (а.с.8). Після смерті [PERSON] її донька [PERSON], не виявила бажання прийняти спадщину яку заповіла їй померла про що надала Заяву якою відмовляється від спадщини, яка була засвідчена секретарем Виконавчого комітету Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, зареєстрованої в реєстрі за №16, втім дана заява до нотаріальної контори не була подано (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 30.03.2017 року за №326 на день смерті [PERSON] в спадковому домоволодінні за місцем її постійної реєстрації за адресою: вул. Малинова,85, с. Оріхівка, Болградський район, Одеська область, ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав (а.с.12). За повідомленням приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу в Одеській області, [PERSON] № 1941 №01.16 від 21.09.2017 року вбачається, що дійсно спадкова справа після померлої [PERSON], не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.09.2017 року (а.с.11). Таким чином, [PERSON] не прийняла спадщину за заповітом, тобто втратила своє право на спадкування в звязку з пропущенням строку на прийняття спадщини, з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини не зверталася, і наміру звертатися не має, що вбачається з поданої нею заяви (а.с.44). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є також син померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії ЧЭ №763631 від 03.10.1953 року (а.с.6). Який також не виявив бажання прийняти спадщину після померлої, про що надав Заяву якою відмовляється від спадщини, яка була засвідчена секретарем Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрованої в реєстрі за №92 (а.с.14). Позивач [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини не звернулася через те, що його тітка\~ яка є спадкоємицею за заповітом не повідомила його про відсутність намірів на прийняття спадщини. Про остаточне рішення тітки\~ позивач дізнався після 31 травня 2017 року.\~ Відповідно до ст. 1216 ЦК \~України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). \~ Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~ Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Стаття 1272 ЦК України встановлює,\~ у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~\~ Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Відповідач позов визнав (а.с.44). Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, так як тітка позивача\~ яка є спадкоємицею за заповітом не повідомила його про відсутність намірів на прийняття спадщини.\~ Такі обставини, як те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також приймає до уваги фактичні обставини справи. Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. \~Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. \~Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Положеннями книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є. Пропуск строку на прийняття спадщини хоча і є значним, проте позивач, будучи спадкоємицем за законом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, яка станом на час розгляду справи від умерлою не визнана, не вчинила обов'язкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, інші спадкоємці, які б здійснили дії по прийняттю спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] - відсутні, представник відповідача згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм Європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved