Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 серпня 2008 року у 02-45 годин на території бурової дільниці кар`єра № 3 рудоуправління Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час виконання трудових обов`язків машиніста бурового верстата Позивач отримав виробничу травму кісті правої руки у вигляді розтрощення 3,4,5 пальців, відкритого 3,4,5 п`ястних кісток зі зміщенням відламків. За результатами первинного огляду МСЕК від 02.12.2008 року ступень втрати професійної працездатності позивача була визначена у розмірі 45 %, безстроково, водночас йому було встановлено третю групу інвалідності. Внаслідок трудового каліцтва Позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: У зв`язку з виробничою травмою він у значній мірі втратив здоров`я . Стан здоров`я змушує його постійно проходити курси амбулаторного медикаментозного лікування. Внаслідок трудового каліцтва позивач втратив високооплачувану роботу, оскільки за станом здоров`я був переведений на іншу некваліфіковану посаду, що завдало йому додаткових моральних переживань. Наслідки трудового каліцтва вимагають від Позивача додаткових зусиль для організації мого життя, адже він практично втратив можливість користуватися правою рукою як в роботі так й в побуті. Відчуття того, що він ніколи не буде здоровою людиною, постійно переслідують Позивача, що завдає йому тривалих моральних страждань. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 273645 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Сторони в судове засідання не викликались. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Так, у відзиві,\~поданому в строки та за встановленими правилами, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не підтверджено факт отримання моральних страждань, розмір моральної шкоди не обґрунтований, відповідач не порушував жодних трудових норм по відношенню до позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем на посаді машиніста бурового верстата (а.с. 11-13). Згідно з Актом №40 Форми Н-1 «Про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом», нещасний випадок на виробництві стався під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а саме: 23 серпня 2008 року у 02-45 годин на території бурової дільниці кар`єра № 3 рудоуправління Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» під час виконання трудових обов`язків машиніста бурового верстата Позивач отримав виробничу травму кісті правої руки у вигляді розтрощення 3,4,5 пальців, відкритого 3,4,5 п`ястних кісток зі зміщенням відламків. Відповідно до матеріалів розслідування обставин виробничої травми, зокрема п.10 Акту № 40 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1, розділу 6 Акту №40 розслідування нещасного випадку форми Н-5, нещасний випадок на виробництві з Позивачем стався з вини посадових осіб Відповідача, а саме начальника дільниці виробничої бурової дільниці в кар`єрі а № 3 РУ ГЗК, який не виконав вимоги п.п. 3.20.1.1; 3.20.2.1 «Посадової інструкції начальника\~дільниці виробничої\~бурової дільниці\~в кар`єрі\~кар`єра\~№ 3\~РУГЗК (а.с. 3-4,5-7). За результатами первинного огляду МСЕК від 02.12.2008 року ступень втрати професійної працездатності позивача була визначена у розмірі 45 %, безстроково, а також було встановлено третю групу інвалідності (а.с. 9). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. З вказаних\~обставин вбачається,\~що позивачу\~була заподіяна\~моральна шкода,\~так як було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги те, що йому були спричинені моральні страждання, отримання трудового каліцтва, безумовно, змінила його нормальний життєвий ритм. Приймаючи рішення стосовно розміру суми відшкодування, слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги здійснення страхових виплат, вважає можливим стягнути на його користь 113000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ст.141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. \~Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 1130 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial