Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 21.02.2011 року у розмірі 15898 грн. 53 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася погашати кредит, нараховані відсотки, комісію за користування кредитом. [PERSON] порушила умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 15898,53 грн., з якої: 1654,15 грн. - тіло кредиту, 4082,58 грн. - нараховані відсотки, 8928,54 грн. - нарахована пеня, 1233,26 грн. - заборгованість по штрафах (500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 733,26 грн. - штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідачки вказану заборгованість та 1762 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона користувалася кредитною карткою , яку отримала у ПриватБанку. Коли у неї були кошти, то вона погашала кредит. Визнає, що має заборгованість по кредиту, в той же час не згодна з великою сумою відсотків. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з базовою процентною ставкою в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 3,0 %. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування, Основними умовами обслуговування і кредитування, складаю між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Згідно п.1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. З Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що Клієнт надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком (п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Процентна ставка за кредитом на місяць, наступним за звітним, вказується Банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць (п.2.1.1.12.11). Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором, Клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. На підставі п. 1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг сторони домовилися, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу Клієнта, відкритого у рамках Договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених Договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості. Відповідно до п.2.1.1.12.10 Правил користування платіжною картою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком частці у разі невиконання Клієнтом та/або довіреною особою Клієнта своїх боргових та інших зобов'язань за цим Договором. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1050 ЦК України банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за договором. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка умови договору не виконала, чим порушила права позивача. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності в разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. При цьому п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору (250 грн. + 5 % від суми позову). Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка складається з 1654 грн. 15 коп. - тіла кредиту, 4082 грн. 58 коп. - нарахованих відсотків за користування кредитом, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 733 грн. 26 коп. (процентна складова). В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 8928 грн. 54 коп. нарахованої пені, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 775 грн. 28 коп.

Outcome: partial