Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктами 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Банк має право вимагати дострокового повернення боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових або інших обов'язків за цим договором. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав повністю, однак [PERSON] свої зобовязання порушила, внаслідок чого станом на 31.05.2016 року в неї виникла заборгованість в сумі 36083 гривні 57 копійок, в тому числі: заборгованість за кредитом 3297 гривень 46 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом 27091 гривня 65 копійок; заборгованість за пенею та комісією 3500 гривень; штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 1694 гривні 46 копійок. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.03.2010 року в розмірі 36083 гривні 57 копійок та судовий збір в розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 25.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, який складається із заяви позичальника, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 3300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6, п 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідачка [PERSON] порушила умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.03.2010 року, станом на 31.05.2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 36083 гривні 57 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 3297 гривень 46 копійок; - заборгованість за процентами за користування кредитом 27091 гривня 65 копійок; - заборгованість за пенею та комісією 3500 гривень; - штраф (фіксована частина) 500 гривень; - штраф (процентна складова) 1694 гривні 46 копійок. Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила зобовязання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатила заборгованість в розмірі 36083 гривні 57 копійок, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача разом із сумою судового збору.

Outcome: approved