Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 22 серпня 2012 року він купив у [PERSON] однокімнатну квартиру №2 у жилому будинку літ. «Б» загальною площею 40,0 кв.м, жилою площею 25,7 кв.м., тамбури «б2,б3», сарай літ. Д, що розташовано за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Петровського,92. Цей Договір купівлі-продажу, за домовленістю сторін, укладено за 22000 гривні, які він виплатив відповідачу після передачі ключів від квартири та технічної документації з правовстановлюючими документами на цю квартиру, про що було складено відповідну розписку. Але цей правочин у нотаріуса посвідчено не було, у звязку з тим що була черга, а [PERSON], який постійно мешкає у РФ м. Курськ, купив білети на потяг та поспішав повернутися до дому не дочекавшись черги, поїхав. Ще за домовленістю сторін [PERSON] повинен був прибути до м. Генічеська та оформити у нотаріуса зазначений договір купівлі-продажу квартири. Сплив певний час, а відповідач по справі відмовляється укладати правочин відповідно до вимог закону. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 22.08.2012 року квартири №2 в жилому будинку літ. «Б», розташованої за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Петровського,92, який укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], та визнати за ним право власності на це нерухоме майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Підтвердив обставини, викладені в позові, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, по пошті ним надано заяву до суду про розгляд справи без участі, в який проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені наступні факти і відповідні правовідносини. 22 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири №2 в жилому будинку літ. «Б», розташованої за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Петровського,92, що підтверджується наданою суду розпискою, та письмовим договором купівлі-продажу квартири, який підписано сторонами. Право власності відчужувача нерухомого майна за договором підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. З [PERSON] з Єдиного реєстру заборони відчужень обєктів нерухомого майна інформація про заборону відчуження квартири 2, житлового будинку літ. «Б», вулиця Петровського, 92, м. Генічеськ, Херсонської області відсутня. Згідно вимог ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З наданих суду доказів вбачається, що договор купівлі-продажу квартири між [PERSON] та [PERSON] фактично відбувся, продавець передав покупцеві майно квартиру в натурі, що підтвержується правовстановлюючими документами на це майно, які знаходяться у покупця, а покупець сплатив продавцю готівкові кошти за продане майно відповідно до розписки, що наявна в матеріалах справи. Договір купівлі-продажу квартири підписано сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про всі істотни умови договору і відбулося його фактичне виконання, але продавець ухилився від його нотаріального посвідчення, тому у суда є підстави визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову є підставою його задоволення, якщо цим не порушуються права інших осіб. З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви. Судом перевірено обґрунтованість сплати позивачем судового збору відповідно до розяснень у п.16 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та встановлено, що відповідно до довідки КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 879 від 07.05.2015 року відновлена вартість нерухомого майна, яке належить [PERSON] [ADDRESS], складає 39825 грн., тому судовий збір має становити 398,25 грн. Згідно наданих суду квитанцій №30 від 09.04.2015 року та №86 від 27.05.2015 року, позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 350 грн. 34 коп., тобто судовий збір не доплачено у сумі 47,91 грн. Відповідно до положень ст.. 80 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути недоплачену суму судового збору з позивача на користь держави. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь\~якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідним квитанціями.\~\~

Outcome: approved