Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що позивач разом зі своєю матірю є власниками 633/1000 частин квартири [ADDRESS]. 15 березня 2010 року мати позивача - [PERSON] померла. В липні цього року позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері. У звязку з чим, позивач звернувся до нотаріальної контори. Нотаріус повідомила позивача, що видати свідоцтво не можливо оскільки 27.04.2011 року, на підставі постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції В-6/183 від 26.04.2011 р., № за ЄДРВП 23736453, Одеською філією ДП «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, було арештовано майно, а саме: 633/1000 частин квартири [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 11118880. Після отримання цієї інформації, 19.07.2018 р. позивач звернувся до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси із заявою про зняття арешту, оскільки, ані покійна матір, ані позивач жодних боргів не мали та ні про які виконавчі провадження не чули. 31.07.2018 року за № 15229 позивачу було надано відповідь за підписом в.о. начальника Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, що на теперішній час у відділі на виконані не перебуває проваджень стосовно [PERSON]. Також, повідомлено, що виконавче провадження за номером ЄДРВП 23736453 вилучено та знищено в установленому законом порядку, а враховуючи викладене зняти арешт з нерухомого майна не видається можливим. Таким чином, позивач фактично позбавлений права власності, а саме: не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері, та не може розпоряджатися власністю на свій розсуд. З урахуванням наведеного позивач просив суд зняти арешт з 633/1000 частин квартири [ADDRESS] які належать в рівних частках [PERSON] та [PERSON], накладений на підставі постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу; державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції В-6/183 від І6.04.2011 р., № за ЄДРВГҐ23736453, Одеською філією дії «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 11118880. В судове засідання позивач не зявився, подав до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій він просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Судом встановлені наступні факти. Позивач разом зі своєю матірю є власниками 633/1000 частин квартири [ADDRESS]. 15 березня 2010 року мати позивача - [PERSON] померла. В липні цього року позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері. У звязку з чим, позивач звернувся до нотаріальної контори. Нотаріус повідомила позивача, що видати свідоцтво не можливо оскільки 27.04.2011 року, на підставі постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції В-6/183 від 26.04.2011 р., № за ЄДРВП 23736453, Одеською філією ДП «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, було арештовано майно, а саме: 633/1000 частин квартири [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 11118880. Після отримання цієї інформації, 19.07.2018 р. позивач звернувся до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси із заявою про зняття арешту, оскільки, ані покійна матір, ані позивач жодних боргів не мали та ні про які виконавчі провадження не чули. 31.07.2018 року за № 15229 позивачу було надано відповідь за підписом в.о. начальника Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, що на теперішній час у відділі на виконані не перебуває проваджень стосовно [PERSON]. Також, повідомлено, що виконавче провадження за номером ЄДРВП 23736453 вилучено та знищено в установленому законом порядку, а враховуючи викладене зняти арешт з нерухомого майна не видається можливим. Таким чином, позивач фактично позбавлений права власності, а саме: не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його матері, та не може розпоряджатися власністю на свій розсуд. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України, право власності є абсолютним правом та воно складається з володіння, розпорядження та користування. Згідно частин 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. На цей\~час,\~позивач,\~як власник\~має право\~розпоряджатися належним\~їй майном\~-\~ 633/1000 частиною квартири, а наявність арешту обмежує його права як власника. Спору щодо належного позивачу майна не існує. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved