Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з нього стягуються аліменти на утримання доньки на час навчання в розмірі ? частини з усіх видів доходів. На теперішній час він перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої згідно рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.01.2018 року з нього стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2017 року. Таким чином, відповідно до судових рішень з нього підлягають стягненню аліменти, що становлять 75% його доходів. Малолітня дитини [PERSON] внаслідок отриманої травми потребує більше коштів, необхідних для лікування та реабілітації. Проте, присуджені на її утримання кошти в розмірі 50% від його заробітку не можуть стягуватись, оскільки ? частина доходів стягується на повнолітню працевлаштовану доньку [PERSON]. Вказані обставини, позивач вважав підставою для зменшення розміру аліментів та просив суд зменшити розмір аліментів, що стягується на утримання повнолітньої доньки за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська до 1/8 частини з усіх видів його заробітку. В наданій заяві позивач просив розглядати справу без його участі. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю, посилаючись на те, що на теперішній час повнолітня донька позивача [PERSON] продовжує навчання, іншого заробітку не має, а тому відсутні передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів. Перевіривши доводи, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, а також справи №203/2311/17, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 23.01.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01.04.2002 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2017 року у цивільній справі №203/2311/17, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 26.06.2017 року та до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23 років. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2017 року з 1/4 до 1/8 частини від його заробітку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що його донька на теперішній час працює та має власний дохід, припинила навчання та знаходиться в академічній відпустці. Крім того, в нього на утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу на яку ним сплачуються аліменти в розмірі ? частини від заробітку. Поряд з цим, згідно отриманої судом інформації з податкової інспекції встановлено, що за період 2017 року та станом на 02.10.2018 року відсутня інформація щодо отриманих [PERSON] доходів. Будь-яких доказів на підтвердження факту роботи повнолітньої доньки та отримання нею доходів, позивачем суду у відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України суду не представлено. Також суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам доводи позивача щодо припинення донькою навчання та перебування у академічній відпустці, оскільки це спростовується наданою представником відповідачки довідкою №493 від 14.11.2018 року ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», згідно якої вбачається, що на теперішній час [PERSON] продовжує навчання у вказаному вищому навчальному закладі на 3-му курсі економічного факультету, денної форми навчання на контрактній основі. Таким чином, навчаючись за контрактом та за денною формою навчання, повнолітня донька на теперішній час потребує матеріальної допомоги, оскільки не в змозі поєднувати навчання з роботою та самостійно повною мірою забезпечувати себе матеріально, оплачувати навчання. Що стосується посилання позивача на наявність в нього на утриманні іншої малолітньої доньки на користь якої з нього за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі ? частини від його доходів, в зв'язку з чим загальний розмір відрахувань становить 75% від його доходів та не дозволяє в повній мірі утримувати малолітню доньку, суд враховує наступне. Дійсно, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2017 року у цивільній справі №203/2311/17, яке набрало законної сили, з позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів, а відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.01.2018 року з позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів, що загалом становить 75% та перевищує максимальний розмір відрахувань із заробітної плати, встановлений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Поряд з цим, суд враховує, що рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська було ухвалено раніше за рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя; на теперішній час не відпали підстави, за яких з позивача у даній справі стягувались аліменти на утримання повнолітньої доньки та визначався їх розмір. А тому визначення у рішенні Ленінського районного суду м.Запоріжжя розміру аліментів без врахування положень ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не є визначеною ч.1 ст.192 СК України для зменшення розміру присуджених аліментів за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову за необґрунтованістю позовних вимог та не підтвердженням їх належними доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати слід покласти на останнього.

Outcome: dismissed