Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що малолітня [PERSON] перебуває на первинному обліку служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав задоволені в повному обсязі. Відповідно до вказаного рішення малолітня [PERSON] була відібрана у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від № 843 від 14.12.2016 року «Про надання дітям статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від № 846 від 14.12.2016 року № 846 «Про реєстрацію народження та влаштування малолітніх дітей до закладу для дітей» малолітню [PERSON] було влаштовано до обласного будинку дитини № 3 де вона перебуває по цей час. Під час розгляду справи в суді спеціалістами ССД по Слобідському району матері дитини, [PERSON], неодноразово були роз'яснені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» п. 8 абз. 6 відповідно до якого: якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем знаходження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На сьогоднішній час мати дитини [PERSON] до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради з питання повернення дитини на виховання не зверталася. Згідно з листом адміністрації обласного будинку дитини № 3 за час перебування дитини на вихованні у закладі з 23.01.2017 мати [PERSON] доньку не відвідувала, станом здоров'я не цікавилася, моральної підтримки не надавала, не виявила бажання забрати дитину додому. Інші родичі та громадяни України також не цікавляться долею дитини. Таким чином [PERSON] не змінила свого ставлення до дитини, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На виконання вказаної Постанови на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчих органів міської ради 18.07.2017 року розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Членами Комісії було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. В зв*язку з чим просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь КЗОЗ «Обласний будинок Дитини №3» та переведення коштів на спеціальний реєстраційний рахунок відкритий на ім*я [PERSON] в розмірі ? частни з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним в позові та просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки, стягнути з відповідачки аліменти та утримання [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись, на те, що позивачем не надано жодного доказу того, що дитині, яка була відібрана від матері загрожувала будь-яка небезпека. Твердження позивача про те, що вона до Управління служб у справах дітей з питанням повернення дитини на виховання не зверталась та те, що з 23.01.2017 року вона не відвідувала свою дитину в обласному будинку № 3, станом здоров*я не цікавилась, моральної підтримки не надавала та інші родичі теж не цікавились долею дитини є цілком неправдивими та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Коли вона народила дитину, вона забрала її з пологового будинку і відразу перевезла дочку до себе додому, де її годувала, піклувалась за дочкою, займалась її вихованням, гігієною, харчуванням. Ще до пологів вона потурбувалась, щоб у дитини буде все необхідне, тому разом із мамою придбала коляску, дитяче ліжко, одяг, памперси, іграшки і все необхідне для немовля. Вона добре виховувала свою дочку та піклувалась про неї. Але коли в травні 2016 року до неї додому прийшла лікар, вона побачила, що багато речей розкидано по квартирі, але в той день вона не встигла придрати, внаслідок чого лікар викликала швидку допомогу і сказала, що дитину потрібно оглянути в лікарні. Дочку відвезли до КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17». Вона приходила до дочки у лікарню, приносила молока, памперси. Після чого її повідомили, що дитину з лікарні забрало Управління служб у справах дітей, а куди саме не пояснили. Коли вона знайшла свою дитину, їй пояснили, що для її повернення необхідно зібрати певні документи. Всі документи вона зібрала, але не могла отримати довідку про склад сім*ї та прописки, так як начальник Жилкомсервісу мала до неї неприязнь з невідомих причин. Тому їй було відмовлено в проханні повернути дитину. Вона не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами. Вона дуже кохає свою дитину, бажає бути завжди з нею поруч, виховувати та піклуватись про неї. Враховуючи принцип декларації прав дитини просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відподачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 180. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року у [PERSON] було відібрано малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Згідно повідомлення Служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № б/н від 28.11.2017 року, зазначено, що малолітня [PERSON] [INFO] перебуває на первинному обліку дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування з 28.11.2016 року як дитина, позбавлена батьківського піклування, обліковий номер 0290916. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 843 від 14.12.2016 року [PERSON] [INFO], яка рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року відібрана у матері без позбавлення її батьківських прав. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст 135 КК України СК України, надано статус динити, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 846 від 14.12.2016 року, доручено службі у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вжити заходів щодо: отримання в Управління охорони здоров*я Харківської обласної державної адміністрації путівки до закладу для дітей та влаштування на виховання та повне державне забезпечення малолітньої [PERSON] [INFO]. Згідно довідки КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» № 688 від 25.07.2017 року зазначено, що з 23.01.2017 року на вихованні у закладі перебуває малолітня [PERSON] [INFO], за час знаходження дитини у закладі, мати [PERSON] доньку не відвідувала, станом здоров*я не цікавилася, моральної підтримки не надавала, не виявляла бажання забрати дитину додому. Інші родичі та громадяни України також не цікавляться долею дитини. Актом обстеження умов проживання, складеним Службою у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради встановлено, що комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат. Умови проживання незадовільні. На підлозі купа пустих пляшок і в кімнаті, і на кухні. Зловонний запах, недопалки, брудна постільна білизна, посуд. Для виховання розвитку та проживання дитини строверно такі умови: є кроватка. Речі для дитини не придбані, відсутні засоби по догляду, одяг, посуд, білизна в кроватці. В квартирі проживають [PERSON] 1997 року народження та [PERSON] 1963 року народження. Дитина з 05.05.2016 року по 16.01.2017 року перебувала в КЗОЗ «ХМКБЛ № 17», з 16.01.2017 року по цей час перебуває в ОБД № 3. Мати дівчинку ні в лікарні, ні в БД не відвідує. Комісією встановлено, що мешканці квартири не дотримуються санітарних норм, в квартирі брудно. Проживання малолітньої дитини буде загрожувати її здоров*ю та життю. Згідно характеристики Старшого інспектора ЮПСП Слобідського ВП ГУПН України в Харківській області складеної на [PERSON] встанолено, що остання мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з матір*ю та співмешканцем. Як раніше так і зараз зі слів сусідів постійно зловживає алкогольними напоями, веде ненормальний спосіб життя спілкується з сумнівними компаніями, ні не працює. При виході за адресою та перевіркою місця мешкання було встановлено, що в квартирі брудно, та повна антисанітарія. Немає ліжка для дитити, чистої білизни та захламлена квартира, умови для проживання жахливі. На даний час [PERSON] з боку сусідів характеризується з негативного боку, та на шлях виправлення не стала. Згідно довідки КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» № 760 від 14.09.2017 року зазначено, що з 23.01.2017 року на вихованні у закладі перебуває малолітня [PERSON] [INFO]. за час знаходження дитини у закладі, мати [PERSON] доньку не відвідувала, станом здоров*я не цікавилася, моральної підтримки не надавала, не виявляла бажання забрати дитину додому. [PERSON] зверталась до Начальника служби з захисту дітей з заявою від 07.09.2017 року про надання дозволу на побачення з донькою. Зобов*язалась не порушувати розпорядок установи та забезпечувати дитину одягом, продуктами, засобами по догляду в необхідній кількості та допустити комісію для обстеження умов проживання. Службою у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на заяву [PERSON] надано відповідь № 04-24/407-17 від 12.09.2017 року, згідно якої службою підготовлено листа на ім*я адміністрації до ОБД № 3, в якому Служба не заперечує проти відвідування нею малолітньої дитини. Актом обстеження умов проживання від 17.10.2017 року, складеним Службою у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради встановлено, що комією проведено обстеження квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат. Умови проживання антисанітарні, розкидані брудні речі, пусті пляшки з під пива, сміття, брудна постільна білизна, пакети зі сміттям, зловонний запах. Для виховання та проживання дитини в наявності дитячий візок, ліжко. На цей час умов для проживання малолітньої дитини не створено. За результатом бесіди як пояснила сама [PERSON], що на сьогоднішній день умови для проживання дитини в квартирі не створені. Відповідно до висновку № 450 від 28.07.2017 року вказано, що Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Стаття 150 Сімейного кодексу України, передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, матері, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків, а саме: бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім*ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахована в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] стали підстави ст. 164 СК України, а саме, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов*язків. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківсьх прав Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради є передчасним, оскільки після рішення про відбрання дитини ще не минув один рік. Крім того підстава, що мати не забрала дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров*я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування суд до уваги прийняти не може, оскільки відповідачка дитину з пологового будинку забрала. Дитина була відібрна у відповідачки, вже коли вона знаходилася вдома. Відповідачкою надані письмові пояснення [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони є сусідами відповідачки, нею створено всі умови для проживання дитини та те, що [PERSON] дуже страждає від того, що в неї забрали дитину. Суд надані пояснення прийняти до уваги не може, оскільки зазначені особи не були допитані в судовому засіданні в якості свідків, вони не попереджались про кримінальну відповідальність, з наданих заяв неможливо перевірити осіб, які їх надали та визначити чи відповідають дійсності їх пояснення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що дійсно відповідачка [PERSON] не сумлінно виконує свої батьківські обов*язки, викладені нею обставини в запереченнях спростосуються доказами, які маються в матеріалах справи, однак як вбачається з пояснень відповідачки вона змінили своє ставлення до виховання дитини та бажає виконувати свої батьківські обов*язки. Наявність сміття в квартирі не дають підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини, також суд при ухваленні рішення враховує пояснення відповідачки, яка пояснила, що бажає постійно бути поруч зі своєю дитиною, піклуватись про неї та забезпечувати всім необхідним, крім того з моменту ухвалення рішення про відібрання дитини не прийшов один рік, а тому суд вважає, що позов заявлено передчасно та в його задоволенні слід відмовити. Оскільки вимога про стягнення аліментів є похідною з вимоги про позбавлення батьківських прав, то в її задоволені також слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати в зв*язку з розглядом справи компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed