Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13 801 грн. 11 коп. за кредитним договором № ZPV0R260222022 від 13 грудня 2012 року, яка складається з наступного: 6777 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом; 6 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 977 грн. 10 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 4 906 грн. 56 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина); 633 грн. 39 коп. (процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., зазначивши, що вказана сума заборгованості виникла, в зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору № ZPV0R260222022 від 13 грудня 2012 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути з відповідача витрати у зв'язку з опублікуванням оголошення в пресі в розмірі 330 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 21-22 (23554-23555) від 26 лютого 2015 року, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Відповідно до умов укладеного договору № ZPV0R260222022 від 13 грудня 2012 року [PERSON] 13 грудня 2012 року отримала кредит у розмірі 6979 грн. 27 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит та плату за його користування (відсотки) не пізніше 12 грудня 2015 року. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач станом на 03 грудня 2014 року має заборгованість - 13 801 грн. 11 грн., яка складається з наступного: · 6 777 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом; · 6 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; · 977 грн. 10 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; · 4 906 грн. 56 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг: · 500 грн. (фіксована частина); · 633 грн. 39 коп. (процентна складова). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносини за кредитним договором застосовуються положення про договори позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованість в сумі 13 801 грн. 11 коп. за кредитним договором № ZPV0R260222022 від 13 грудня 2012 року, яка складається з наступного: 6777 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом; 6 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 977 грн. 10 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 4 906 грн. 56 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина); 633 грн. 39 коп. (процентна складова), а також з урахуванням ст. 88 ЦПК України витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 330 грн. 00 коп.

Outcome: approved