Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.05.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-28066-140508, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача ПАТ «Дельта Банк» кредит у сумі 1949,00 грн. на умовах визначених договором. Згідно п.2.3 договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти, виходячи зі ставки 12,00% в рік. Процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно п. 2.5 договору, за обслуговування кредитної заборгованості, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,45% в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватись відповідно до умов договору. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат передбачених договором. Станом на 13.05.2013 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 13.05.2015 року відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта банк» кредитному договору № 003-28066-140508 від 14.05.2008 року рахується заборгованість на загальну суму 2841,27 грн., яка складається з: -заборгованості за сумою кредиту 2143,90 грн.; -заборгованості за відсотками 119,54 грн.; -заборгованості за комісіями 577,83 грн. Положеннями договору передбачено, що позивач, у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника довгострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Також, позивач зазначив, що позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі пов'язаній із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації в банку. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2841,27 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки представника, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, зазначити, що відповідач ніколи кредитної угоди з ПАТ «Дельта банк» не заключав і жодних документів не підписував, тому не являється боржником даної установи, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 14.05.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-28066-140508, відповідно умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 1949,00 грн. та на оплату позичальником страхового платежу у розмірі 194,90 грн. (а.с. 6,7). Однак, як зазначив відповідач, він ніколи кредитної угоди з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» ( правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») не заключав, жодних документів не підписував. Пояснив, що 17.01.2008 року через злам автомобіля в нього був викрадений портфель з документами, серед яких був паспорт громадянина України, про що він звертався з заявою до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві. З постанови Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 21.01.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що 17.01.2008 року [PERSON] звертався до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві з заявою про те, що 17.01.2008 року о 23.00 по пр-ту Перемоги 94/1 в м.Києві у власному автомобілі «Мазда-3» д/з АА 44-75 АК виявив відсутність портфеля з документами, в тому числі і паспорта громадянина України ( а.с.34). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав паспорт громадянина України, серії [NUMBER] виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.05.2008 року (зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) взамін попереднього паспорта серії НК 324804, виданого Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області від 11.06.1997 року. Новий паспорт було видано відповідачу у зв'язку із втратою попереднього паспорта, про що свідчить лист начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві полковника міліції Мірошниченка П.Т. від 21.01.2008 року (а.с. 35) Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на момент укладення кредитного договору відповідач не мав паспорта, оскільки старий було викрадено, а новий він ще не отримав. В той же час, з копії кредитного договору від 14 травня 2008 року вбачається, що при укладенні договору [PERSON] діяв на підставі паспорта серії [NUMBER], однак, до матеріалів позовної заяви додано копію паспорта на ім»я [PERSON] серії [NUMBER], на підставі якого було посвідчено особу відповідача при украденні кредитного договору ( а.с. 6-9). З даної копії паспорта вбачається, що до нього вклеєна фотокартка на а.5 , яка суттєво відрізняється від фотокартки [PERSON] не лише за рисами обличчя, а і генотипом, що не можна не помітити. Як зазначив відповідач, в 2009 році після отримання листа від ПАТ «Дельта Банк», він відвідав одну з філій банку, де детально роз'яснив обставини і власноруч написав заяву-пояснення, неодноразово надавав пояснення колекторській компанії ТОВ «ЕОК Україна», яка опікувалася справами ПАТ «Дельта Банк». (а.с. 28) Відповідно до ст..ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам суспільства. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст..ст. 202, 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим нормативним актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Виходячи із змісту ст.. 203 ЦК України, умовами чинності правочинів є дотримання визначених вимог щодо їх змісту, дієздатності сторін, характеру волевиявлення, форми, ставлення до настання наслідків, спеціальних вимог тощо. Зокрема, вимоги щодо змісту правочину полягають в тому, що він не повинен суперечити актам цивільного законодавства та моральним принципам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути: вільним; формуватися в умовах, за яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, уявлення про його характеристику тощо. В момент вчинення оспорюваного правочину не дотримано вимог, які визначені ст.. 203 ЦК України, встановлено, що сам відповідач кредитний договір від 14.05.2008 року № 003-28066-140508 не підписував, відтак його волевиявлення на укладення правочину було відсутнє; грошові кошти на загальну суму 1949,00 грн. не отримував, відтак для нього не наступили реальні правові наслідки, що обумовлені правочином. Позивач ПАТ «Дельта Банк» доводів відповідача [PERSON] не спростував. Відповідно ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не доведено укладення кредитного договору з відповідачем, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed