Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним та просила суд визнати договір підряду від 20 березня 2013 року укладений між [PERSON] та [PERSON] - недійсним. Визнати за по [PERSON] право власності на квартиру №3, загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., у житловому будинку №53 по вул. Будьонного у м. Дніпропетровську, яка складаються з: 1-а кімната площею 17,0 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 3,0 кв.м., коридору 4,7 кв.м., балконом 0,9 кв.м. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами 20 березня 2013 року був укладений договір підряду на виконання будівельних робіт по реконструкції нерухомого майна, яке розташовано за адресою [ADDRESS]. Предметом даного договору було виконання підрядником реконструкції та внутрішніх будівельних робіт нежитлових будівель та споруд, що розташовані за вище вказаною адресою. У відповідності до п. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При укладенні договору підряду сторонами не було дотримано істотні умови, так, ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підряду від 20 березня 2013 року, не містить істотних умов: порядок забезпечення виконання зобов'язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об'єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об'єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об'єкта будівництва), порядок усунення недоліків. Відповідно до ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Проте кошторис, як додаток до договору підряду сторони не погодили. Також, ні проектно-кошторисна документація, ні графік виконання робіт, ні будь-які інші документи, які є складовою договору підряду сторони не узгоджували. [PERSON] не було здійснено дій щодо реконструкції нерухомого майна, яке розташовано за адресою [ADDRESS]. Договір підряду є незаконним, оскільки відсутні будь-які докази, що б підтверджували придбання матеріалів для будівництва та реконструкції [PERSON] Так, на підставі ч. 1 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В середині 2013 році власними позивачка та за власні кошти здійснено реконструкцію. 15.07.2013 року після реконструкції позивачкою було отримано технічний паспорт на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до технічного висновку від 04 липня 2014 року, зробленого експертом [PERSON], (кваліфікаційний сертифікат по технічному обстеженню будівель та споруд, серія АЕ, за № 001580, виданий згідно рішенням Атестаційної архітектурно-будівельної комісії, відповідної секції Комісії від 22.02.2013 року, за № 23, затверджений президією Комісії 22.02.2013 року за № 23-Е. Зареєстрований у реєстрі атестованих осіб 22.02.2013 року за № 1557. Дата видачі 22.02.2013 року.) згідно якого за результатами проведення технічного обстеження обєкта квартири №3 у житловому будинку №53 по вул. Будьонного у м. Дніпропетровську, недоліків при виконанні реконструкції та будівельних робіт не виявлено. Якість будівельних матеріалів задовольняє вимоги СНиП 2.02.01-83, СНиП 2.03.01-84, СНиП ІІ-22-81, СНиП ІІ-83-81, СНиП 2.04.01-85,СНиП 2.04.05-91, ДБН.В. 1.1-7-2002. Додержані всі вимоги протипожежних і санітарних норм для даної категорії. Всі інженерні системи підключені, функціонують нормально. Дана квартира реконструйована без порушень вимог будівельних, архітектурних та санітарних норм і підлягає вводу в експлуатацію згідно свого призначення. Готовність квартири 100%. На підставі вищевикладеного вважаю договір підряду недійсним, оскільки частиною 5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а також, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки ніяких правових наслідків не настало, то договір підряду необхідно визнати недійсним. Стаття 334 ЦК України Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 321 ЦК України передбачає, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності, яке набувається у визначеному законом порядку, є непорушним. Статтею 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 392 ЦК України вказує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved