Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого вона фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом з ним. Вона є єдиним спадкоємцем, проте нотаріус відмовив їй в оформленні прав на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0910 га, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та споруд, земельної ділянки площею 0,0384 га - для ведення особистого господарства, що розташовані по [ADDRESS] Оформити спадщину немає можливості, оскільки державні акти на земельні ділянки не були зареєстровані за життя спадкодавця в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Тому позивач просить суд визнати за ним право на передачу власність спадкового майна в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано листа про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], на ім'я якого були видані державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,0910 га, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та споруд, земельної ділянки площею 0,0384 га - для ведення особистого господарства, що розташовані по [ADDRESS] 14.02.2014р. державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав на вищевказані земельні ділянки, оскільки спадкодавець не здійснив державної реєстрації права власності на них. Натомість позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом 12.02.2014р. на інше нерухоме майно після смерті [PERSON]. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. З вищенаведених правових норм слідує, що виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Отже, [PERSON] не набув за життя права власності на вказану вище земельну ділянку у визначеному законом порядку, а тому це право не могло перейти і до його спадкоємців. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян або юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, а до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить згідно ст.17 ЗК України розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Тому, позивачу з метою передачі земельних ділянок у його власність необхідно звертатися саме до відповідної сільської ради. Таким чином, хоча позивач і прийняв спадщину після смерті спадкодавця, але до складу спадщини не входить право на спірну земельну ділянку, а тому вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування суд вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed