Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №83/17, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 37740 гривень строком на 30 місяців, починаючи з 24 листопада 2017 року по 16 травня 2020 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитним договором щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 16 травня 2020 року. Позивач вказує, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, з листопада 2018 року взагалі припинила виплати за кредитом, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 30 травня 2019 року сума кредиту не погашена і залишок за кредитним договором складає 12499,45 гривень. Відповідач має повернути залишок по кредиту - 25240,55 гривень, а також проценти, нараховані за умовами кредитного договору - 62324,68 гривень, а всього - 87565 гривень 00 копійок. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 24.11.2017 року був укладений договір поруки з [PERSON] та [PERSON] , які прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов`язаннями відповідача [PERSON] за кредитним договором. Позивач зазначає, що з метою врегулювання спору у позасудовому порядку на адресу відповідачів направлялися вимоги про погашення заборгованості, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі не заперечує щодо ії задоволення. Вдповідач [PERSON] не згодна з позовними вимогами, оскільки бажала щоб приймав участь її захисник якій в даний час приймає участь у іншому судовому засіданні, та обізнаний про час та місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, та суд вважає за необхідне ухвалити по справі рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні всіх обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.11.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №83/17, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти у розмірі у розмірі 37740 гривень строком на 30 місяців, починаючи з 24 листопада 2017 року по 16 травня 2020 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним. (а.с.5-6). Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитним договором щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 16 травня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором повністю, а відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору. З листопада 2018 року відповідачка припинила виплати за кредитом. Згідно з доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості, станом на 30 травня 2019 року складає 87565,23 гривень, відповідач має повернути залишок по кредиту - 25240,55 гривень, а також проценти, нараховані за умовами кредитного договору - 62324,68 гривень (а.с.4). Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання, передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. 24.11.2017 року був укладений договір поруки з [PERSON] та [PERSON] , які прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов`язаннями відповідача [PERSON] за кредитним договором (а.с.7). Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з вимогами ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. На час розгляду справи заборгованість відповідачами не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у рівних частинах підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складаються з судового збору в розмірі 1921 гривні 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а.с.1/. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved