Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до наказу № 55-Ост від 05.08.2003 р. про зарахування абітурієнтів на другий курс Запорізького медичного училища 11 липня 2003 року між Запорізьким медичним училищем та [PERSON] була укладена угода про підготовку спеціаліста у Запорізькому медичному училищі, за спеціальністю «Сестринська справа», відповідно до якої відповідач взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та у строки, що визначені договором. Відповідач не своєчасно здійснювала оплату за навчання, в результаті чого утворився борг, який складає 1010,00 грн. З зазначених підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в рахунок відшкодування витрат вартості навчання та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судові засідання 06.06.2014 року та 17.07.2014 року відповідач [PERSON] не з'явилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові конверти, які містяться в матеріалах справи, тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення представника, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 55-Ост від 05.08.2003 р. [PERSON] зарахована до Запорізького медичного училища як абітурієнт, який успішно склав вступні випробування та пройшов за конкурсом (а.с. 9). 11.07.2003 р. між позивачем та відповідачем укладено угоду про підготовку спеціаліста у Запорізькому медичному коледжі (а.с. 10-10 зворот). Згідно з умовами угоди позивач є виконувачем, а відповідач є замовником. Згідно до п.1.1. умов угоди позивач приймає на себе обов'язки по навчанню відповідача, з метою отримання нею освіти за спеціальністю «Сестринська справа» за умовами компенсації витрат за його навчання відповідачем. Відповідно до п. 2.1 угоди з метою виконання п.1.1 цієї угоди позивач зобов'язувався зарахувати відповідача з 01 вересня 2003 р. за результатами іспитів, за наданою відповідачем особистою заявою та іншими документами, передбаченими правилами прийому до Запорізького медичного училища на 2003 рік. Згідно до п. 2.2. позивач зобов'язувався здійснювати навчання згідно з затвердженим до обраної спеціальності навчальним планом та програмою. Відповідно до п.3.2. цієї угоди відповідач зобов'язується забезпечити поетапне фінансування процесу навчання згідно розрахунку затрат в українських гривнях, частками за кожний семестр. Згідно до п. 3.4. угоди плата за навчання може вноситися щорічно, по семестрах, помісячно. Якщо плата вноситься щорічно, то вона повинна бути перерахована відповідачем до 10 вересня. Оплачувати навчання за 1,3,5 семестри не пізніше 10 вересня, а за 2,4,6 семестри - не пізніше 10 лютого відповідного року. Якщо оплата вноситься помісячно, то вона повинна перераховуватись місяць в місяць, не пізніше 10 числа. Оплата за перший рік навчання складає 1686,00 грн. за другий рік навчання складає 1664,00 грн. Згідно із законом України № 2887-Ш від 13.12.2001р. ст.61 оплата за другий та третій роки навчання буде складатися з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Запорізьке медичне училище є правоприємником ліквідованих училищ з 25.08.1997 року, згідно розпорядженням міського голови Запорізької обласної держаної адміністрації № 390 від 01.08.1997 року. 21.10.2004р. Запорізьке медичне училище перейменовано в комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. Згідно до рішення Запорізької обласної ради від 24.12.2013 р. комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» з 21.01.2013р. перейменовано в комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. Проте, відповідач не своєчасно здійснювала оплату за навчання, в результаті чого утворився борг, який складає 1010,00 грн. На підставі наказу № 21-Ост від 04.03.2005р. відповідач була відрахована за академічну заборгованість та пропуски занять без поважних причин. Таким чином, дію договору припинено з 04.03.2005року. Відповідач не виконав умов договору, що фактично свідчить про порушення нею своїх зобов'язань перед позивачем. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст. 525, 526, 530, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в будь-який час, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати задані цим збитки. У відповідності до ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме - відшкодування винною стороною збитків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, усі зібрані у справі докази та їх оцінка у сукупності вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог Комунального вищого навчального закладу «Запорізький медичний коледж» Запорізької області. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., підлягають стягненню з відповідача. Керуючи ст. 124 Конституції України, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 623, 901, 903 ЦК України, суд,

Outcome: approved