Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення профспілки «Первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що оформлене протоколом № 16-10-19 від 16.10.2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів), відносно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» [PERSON] . В обґрунтування вказаної вимоги позивач зазначив, що 29.10.2019 року на адресу канцелярії ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (надалі ПРАТ «ІНГЗК») надійшла вимога № 19/10/01-19 від 19.10.2019 р. від первинної профспілкової організації «Незалежної профспілки гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі Відповідач, ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК»), про розірвання трудового договору (контракту). До зазначеної Вимоги додавалися документи, в тому числі копія протоколу № 16-10-19 від 16.10.2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів) профспілки ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК». Відповідно до зазначеного Протоколу, під час засідання ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» були розглянуто питання ухилення від участі і проведенні колективних переговорів генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК», в результаті чого було прийняте наступне рішення: «З огляду на відсутність перспектив реалізувати профспілкою законного права на участь у колективному договорі та в процесі колективних переговорів, що звужує можливість захисту належним чином інтересів працівників, направити вимогу до Наглядової ради ПРАТ «ІНГЗК» про розірвання трудового договору з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» [PERSON] ». Позивач, як керівник ПРАТ «ІНГЗК», не згоден із вимогою ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» і вважає рішення, що викладене в протоколі № 16-10-19 від 16.10.2019 року незаконним, а факти «порушень», викладені у протоколі такими, що не відповідають дійсності з наступних причин. Позивач вважає, що в оскаржуваному рішенні безпідставно міститься аргумент про те, що позиція керівника підприємства якимось чином звужує можливість для Відповідача захищати належним чином інтереси працівників. Також вважає, що ним не було порушене чинне законодавство, яке регулює порядок укладання колективних договорів та ведення колективних переговорів. Крім того, на думку позивача на сьогоднішній день відсутній погоджений у встановленому статтею 4 Закону України «Про колективні договори та угоди» порядку проект нового Колективного договору, а рішення про створення спільного представницького органу - Ради профспілок приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» за № 25-06-19 від 25.06.2019 р. не може бути підставою для винесення оскаржуваного рішення, оскільки не відповідає чинному законодавству. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову та всі обставини, які викладені на їх обґрунтування в позовній заяві та у відповіді на відзив відповідача (а.с. 96-99), просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував. На обґрунтування своєї позиції надав відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив (а.с.52-69,106-112). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не надав. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є керівником ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (а.с. 22). Також, судом встановлено, що 29.10.2019 року на адресу канцелярії ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (надалі ПРАТ «ІНГЗК») надійшла вимога № 19/10/01-19 від 19.10.2019 р. від первинної профспілкової організації «Незалежної профспілки гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі Відповідач, ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК»), про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» [PERSON] (а.с. 9). До зазначеної Вимоги додавалися документи, в тому числі копія протоколу № 16-10-19 від 16.10.2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів) профспілки ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» (а.с. 14). Відповідно до зазначеного Протоколу, під час засідання ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» було розглянуто питання ухилення від участі і проведенні колективних переговорів генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК», в результаті чого було прийняте наступне рішення: «З огляду на відсутність перспектив реалізувати профспілкою законного права на участь у колективному договорі та в процесі колективних переговорів, що звужує можливість захисту належним чином інтересів працівників, направити вимогу до Наглядової ради ПРАТ «ІНГЗК» про розірвання трудового договору з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» [PERSON] » (а.с. 14 зворотній бік). Позивач, як керівник ПРАТ «ІНГЗК», не погоджуючись із зазначеною вимогою ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» вважає що рішення, яке викладене в протоколі № 16-10-19 від 16.10.2019 року є незаконним, а факти «порушень», викладені у протоколі такими, що не відповідають дійсності. Перевіряючи доводи сторін наявними фактичними даними, враховуючи норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд знаходить, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 45 КЗпП України «Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення». Судом встановлено, що станом на сьогоднішній день у ПРАТ «ІНГЗК» діє Колективний договір на 2014-2015 роки між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та ПРОФСПІЛКОВИМ КОМІТЕТОМ ПЕРВИННОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ПРОФСПІЛКИ ТРУДЯЩИХ МЕТАЛУРГІЙНОЇ І ГІРНИЧОДОБУВНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ УКРАЇНИ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (надалі Колективний договір) (а.с. 15-20). Відповідно до п.п. 1.5 та 1.6. Колективного договору, він поширюється та є обов`язковим для всіх працівників підприємства. Відповідно до ст. 18 КЗпП України, «Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди», положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Отже, виходячи з вищевказаних норм законодавства, дія Колективного договору, всі передбачені ним права та гарантії розповсюджуються на всіх працівників підприємства, незалежно від того, членом якої профспілки вони є та чи є членами будь-якої профспілки взагалі. Колективний договір та додатки до нього не містять будь-яких обмежень для працівників, в залежності від їх приналежності до профспілок, що не були стороною Колективного договору та не приймали участі у його укладенні. При цьому, суд знаходить, що як вищевказана Вимога, так і вищевказаний Протокол не містять конкретних фактів та доказів на підтвердження «звуження» можливості для Відповідача або працівників підприємства, що є членами ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» реалізувати свої права, закріплені у Колективному договорі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про колективні договори та угоди», укладенню колективного договору, угоди передують колективні переговори . Будь-яка із сторін не раніш як за три місяці до закінчення строку дії колективного договору, угоди або у строки, визначені цими документами, письмово повідомляє інші сторони про початок переговорів. Судом встановлено, що строк дії вищевказаного колективного договору встановлено до 31.12.2022, що підтверджується Спільною постановою «Про внесення змін до Колективного договору» №25 від 29.10.2018 (а.с. 21). При цьому, положення вказаного Колективного договору за своїм змістом не встановлює інших строків проведення колективних переговорів. Отже, враховуючи правила ст. 10 Закону України «Про колективні договори та угоди», а також строк дії Колективного договору, встановленого Спільною постановою № 25 від 29.10.2018 року, судом встановлено, що строк для початку колективних переговорів має наступити не раніше 31.09.2021 року і до зазначеної дати початок колективних переговорів є таким, що суперечить чинному законодавству. В даному випадку, суд знаходить доведеним те, що відсутні підстави вважати дії позивача, як керівника підприємства такими, що містять ознаки ухилення від колективних переговорів через передчасність таких колективних переговорів в силу діючого законодавства. Крім того,\~відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2,\~3\~статті 4\~Закону України\~«Про колективні\~договори та\~угоди»,\~право на\~ведення переговорів\~і укладення\~колективних договорів,\~угод надається\~сторонам соціального\~діалогу,\~склад яких\~визначається відповідно\~до законодавства\~про соціальний\~діалог. За\~наявності на\~підприємстві кількох\~профспілок чи\~їх об`єднань\~або інших\~уповноважених трудовими\~колективами на\~представництво органів\~вони повинні\~сформувати спільний\~представницький орган\~для ведення\~переговорів і\~укладення колективного\~договору. У разі недосягнення згоди щодо колективного договору у спільному представницькому органі загальні збори (конференція) трудового колективу приймають найбільш прийнятний проект колективного договору і доручають профспілці або іншому уповноваженому трудовим колективом органу, який розробив проект, на його основі провести переговори і укласти затверджений загальними зборами (конференцією) колективний договір від імені трудового колективу з роботодавцем. За змістом вищевказаного Протоколу № 16-10-2019 від 16.10.2019 року, підставою ведення колективних переговорів є рішення Ради профспілок приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (яка на думку відповідача є Спільним представницьким органом), про що йдеться у протоколі від 25.06.2019 року, доданого до Вимоги (а.с. 12). При цьому, суд знаходить, що як Протокол від 16.10.2019 року, так і Протокол від 25.06.2019 року не містять будь-яких достовірних даних про те, що зазначеним органом було розроблено, узгоджено та винесено на конференцію трудового колективу, якою було прийнято найбільш прийнятний проект колективного договору. Отже, суд знаходить, що початок ведення колективних переговорів без будь-якого проекту нового колективного договору дійсно є передчасним. Таким чином, суд знаходить вірним посиланням позивача на те, що на сьогоднішній день відсутній погоджений у встановленому статтею 4 Закону України «Про колективні договори та угоди» порядку проект нового Колективного договору. Крім того, суд також знаходить, що рішення про створення спільного представницького органу - Ради профспілок приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» за № 25-06-19 від 25.06.2019 р. не може бути підставою для винесення оскаржуваного рішення, оскільки не відповідає чинному законодавству. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КЗпП, якщо на підприємстві, в установі, організації створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної первинної профспілкової організації) утворити об`єднаний представницький орган для укладення колективного договору. Відповідно до статті 37 Законі України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності», якщо на підприємстві, в установі або організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об`єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої з них. Відповідно до статті 4 Закону України «Про колективні договори та угоди», за наявності на підприємстві кількох профспілок чи їх об`єднань або інших уповноважених трудовими колективами на представництво органів вони повинні сформувати спільний представницький орган для ведення переговорів і укладення колективного договору. Як вбачається з тексту Протоколу № 16-10-19 від 16.10.2019 року, що містить оскаржуване рішення, 25.06.2019 року рішенням Ради профспілок, оформленим Протоколом № 25-06-19 було прийнято рішення про початок колективних переговорів щодо розробки та укладання колективного договору. Згідно доданої до Вимоги копії Протоколу рішення про початок колективних переговорів приймалось за участі керівників двох профспілок Відповідача (чисельність первинної профспілки серед працюючих на підприємстві станом на 25.06.2019 року 3 особи), керівник [PERSON] та професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» (чисельність первинної профспілки серед працюючих на підприємстві станом не 25.06.2019 року близько 145 осіб), керівник [PERSON] та без участі ППО НПГУ ПРАТ «ІНГЗК» (профспілка, що є стороною чинного Колективного договору, кількість членів профспілки станом на 25.06.2019 року 4 965 осіб), керівник [PERSON] . Отже, рішення про початок Колективних переговорів приймалося двома профспілками, загальна чисельність членів яких серед працюючих на ПРАТ «ІНГЗК» складає близько 3% від загальної чисельності працівників підприємства. При цьому, як було встановлено, на ПРАТ «ІНГЗК» вже є чинний Колективний договір, з визначеним строком дії до 31.12.2022 року, отже, до визначеного статтею 10 Закону України «Про колективні договори та угоди» тримісячного терміну до дати завершення строку дії Колективного договору, відсутні будь-які правові підстави для створення Спільного представницького органу. Таким чином, оскільки підстави для ведення колективних переговорів наразі відсутні через наявність чинного Колективного договору, то відсутні будь-які правові підстави для функціонування Спільного представницького органу, на рішення якого посилається Відповідач у своєму Протоколі від 16.10.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved