Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,27 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Спадкоємцями померлої за законом є він та його сестра [PERSON]. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який було виготовлено та видано [PERSON], втрачено, що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,27 га, належної померлій [PERSON], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник відповідача відділу у Миронівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській областів судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена за адресою, зазначеною позивачем. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 09 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київській області. Встановлено, що померлій [PERSON] на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Миронівської районної ради народних депутатів від 04 червня 1999 року № 35 передано у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 2,27 га. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], копію якого додано до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 400. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно положень ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно правил ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] та позивач [PERSON], які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Такі обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] Зокрема, фактичний вступ позивача в управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON] підтверджується даними довідки Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області № 02-31/388 від 21 червня 2017 року. 29 червня 2017 року позивач звернувся до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області із заявою, в якій повідомив про факт прийняття ним спадщини. Встановлено, що позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав. Згідно з пунктами 4.12,4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 29 червня 2017 року № 755/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, є відсутність документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку. Спадкоємець не подав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно у виді земельної ділянки, право власності на яке підлягає державній реєстрації, оскільки оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] втрачено. Дані обставини наведені позивачем, підтверджені оголошенням у газеті «Миронівський край» від 15 липня 2017 року. Чинне законодавство України не передбачає можливості видачі спадкоємцю дублікату державного акту, який був оформлений на померлу. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Оскільки спадкоємець померлої [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. Згідно положень ст. 1267 ч. 1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому позивач має право на 1/2 частину спадкового майна. На підставі викладеного, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 1267, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved