Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 20734,68 грн., а також стягнути понесені ним судові витрати. Позивач вказував, що з відповідачем 26 березня 2008 року був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримала кредит в сумі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобовязання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 20734,68 грн., яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник [PERSON] додав до позову заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та зазначала, що вона сплачувала борг постійно, але з 2014 року не може сплачувати, тому що вона є інвалідом II групи та гроші їй потрібні на власне лікування та лікування її доньки. Натомість ПриватБанк в примусовому порядку з її картки утримує грошові кошти та відмовляє в реструктуризації боргу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Між позивачем і відповідачем 26 березня 2008 року був укладений договір, який складається з таких документів: Заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та погашенням кредитної заборгованості без установленого обовязкового мінімального платежу. Інші умови користування кредитними коштами в Заяві позичальника відсутні. Згідно з п. 6.5. Умов і правил надання банківських послуг [PERSON] була зобов'язана проводити погашення заборгованості по кредиту, процентам за його використання та оплачувати комісії на умовах, визначених укладеним договором. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки. Договором (п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг) також встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми боргу. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач з 31 жовтня 2014 року належним чином не виконувала свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 31 серпня 2015 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 13789,98 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом 5619,24 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, [PERSON] також має сплатити на користь Банку штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з пені та комісії за користування кредитом в сумі 100,00 грн. Аналізуючи представлений позивачем розрахунок, суд прийшов до висновку, що в ньому визначена заборгованість саме з комісії, та заборгованість з пені в даному розрахунку відсутня. Але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача щомісячної комісії у визначеному розмірі 100,00 грн., та обовязок відповідача сплачувати на користь Банку таку комісію щомісяця, позивачем суду не надані. До того ж, у тексті Заяви позичальника від 07 квітня 2008 року та Умов і правил надання банківських послуг відсутні визначення умов сплати на користь Банку такої комісії та її розмір. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 13789,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5619,24 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 250,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 970,46 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (13789,98 + 5619,24 = 19409,22 грн. х 5%). В звязку з частковим задоволенням позову відповідач також має компенсувати на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,83 грн. Однак, відповідає [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням АГ № 926725, виданим 20 травня 2008 року Управлінням ПФУ в Харківському районі Харківської області, а тому вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи згідно з п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Відповідно до ст. 88 ЦПК України та розяснень, які викладені в п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, якщо рішення суду ухвалене на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Тому судові витрати у розмірі 1211,83 грн., сплачені позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з даним позовом, належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial