Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] де зареєстрований він та його сім» я. Окрім зазначених осіб в належному позивачеві будинку зареєстрована та проживала [PERSON], [INFO]. З 2001 року [PERSON] не проживає у зазначеному будинку, однак продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою, що порушує його права, оскільки вказаний факт реєстрації відповідача у житловому будинку розцінюється відповідними службами як доказ його фактичного проживання у будинку та враховується при визначенні розміру комунальних платежів, нарахування субсидії. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком та зобов'язати Орган реєстрації Рокитнянської селищної ради Київської області зняти з реєстраційного обліку відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомленим належним чином, подав до суду заяву якою позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, подала до суду заяву якою не заперчує проти виселення, позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи: Орган реєстрації Рокитнянської селищної ради Київської області, в судове засідання не з'явився подав до суду заяву, якою при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №1666, посвідченого державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Скоробагатько В.Д., та відповідно зареєстрованим в Білоцерківському МБТІ - реєстр №1832 від 23.09.1997 року, житловий будинок в цілому за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Судом встановлено, що згідно довідки (виписки з будинкової книги про вклад сім'ї та прописку) №3929 від 14.09.2018 року, відповідачка [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 04.08.2004 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Рокитнянської селищної ради Київськї області Свинарчуком Б.В. в присутності сусідів від 12.09.2018 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] області не проживає з 2001 року. Відповідно до ч.2 ст.. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене та встановлені обставини справи, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений частково, а саме: позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню; позовна вимога щодо зобов'язати Органу реєстрації Рокитнянської селищної ради Київської області зняти з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволеню не підлягає, оскільки вказана вимога заявлена до третьої особи, що не передбачено чинним законодавством України. З квитанції №128 від 18.09.2018р. вбачається, що позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Іншу частину сплаченого судового збору в розмірі 352,40 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути вищевказаний судовий збір на користь позивача.

Outcome: partial