Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з нього стягуються аліменти на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 14.01.2010 року на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2009, і до повноліття дитини. Заборгованості по сплаті аліментів не має. Зазначив, що з жовтня 2009 року, крім сплати аліментів, він намагається купувати по можливості сину речі першої необхідності, приймає участь у вихованні дитини. 02.11.2013 року позивач зареєстрував шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON], який також потребує належного матеріального забезпечення. Зазначив, що дружина на цей час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, окрім його доходів, інших доходів сім,я не має. Тому подальша сплата аліментів у повному обсязі є неможливою. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, до 1/6 частки. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, яке відкрито у3хвалою від 05.10.2018. Ухвалою від 26.11.2018 підготовче засідання у справі закрито, справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Зазначив, що просить про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частку у зв'язку з тим, що у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, і обов'язок утримувати двох неповнолітніх дітей ставить його у скрутне матеріальне становище. Пояснив, аліменти на дитину від другого шлюбу та на дружину не стягувались. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав, викладених нею у відзиві на позовну заяву, в якому вона зазначила, що доводи відповідача, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], знаходиться також і на її утриманні, всі основні та додаткові витрати по його утриманню вона має нести сама. Вказала, що наявність на утриманні у позивача ще однієї дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки доказів суттєвої зміни матеріального становища позивач не надав, як і не надав доказів, що підтверджують його витрати, які він несе внаслідок вказаних ним обставин. Крім того, розмір вже стягнутих аліментів не є завищеним і таким, що негативно впливає на його малолітнього сина від другого шлюбу. Просила в позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2011 розірвано (а.с.6). Від сумісного проживання народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачем. Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2010 з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2009 року і до повноліття дитини (а.с.7). 02.11.2013 року позивач уклав шлюб з [PERSON], від якого, [INFO] року народився син [PERSON], батьком якого є позивач (а.с.8,10). Позивач працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий ріг» РУ, його заробітна плата за період з липня 2017 року по червень 2018 року становить 148309,65 грн., отже розмір середньомісячної заробітної плати позивача дорівнює 12259,08 грн. (а.с.11). З наданої позивачем довідки вбачається, що з 01.04.2013 по теперішній час із його заробітної плати стягуються аліменти у розмірі 25% на утримання дитини - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] згідно виконавчого листа Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу № 2-173 від 14.01.2010, заборгованості по аліментам немає (а.с.28). Встановлено також, що інших аліментних зобов'язань позивач не має. Норма ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові та в своїх поясненнях підчас судового розгляду посилався на те, що його доходи є недостатніми для належного утримання двох малолітніх дітей та непрацездатної дружини. В якості доказів матеріального стану позивачем надано довідку про його доходи за період з липня 2017 року по червень 2018 року, згідно з якою середньомісячна заробітна плата позивача становить 12259,08 грн. В якості доказів зміни сімейного стану надано свідоцтво про шлюб та народження другої дитини, яка проживає з позивачем, що сторонам не оспорювалось. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які були б підставою для зменшення розміру аліментів, суду позивачем надано не було. Зокрема, позивач не надав доказів на підтвердження того, що на цей час його дружина не працює. Водночас, суд враховує, що відповідач на обґрунтування своїх заперечень надала довідку про її заробітну плату, яка значно менше доходу позивача та становить 3263,75 грн. (а.с.32). Отже з врахуванням аліментів, які відповідач отримує від позивача на утримання дитини - 2683,41 грн., сукупний дохід сім'ї відповідача становить 5947,16 грн., що майже вдвічі нижче доходу позивача. Таким чином, суд враховує, що позивач працює, отримує щомісячний стабільний дохід, який на час розгляду справи зріс в порівнянні з датою звернення позивачем до суду (а.с.11, 12, 28), будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суду не надав, як і не надав доказів незадовільного стану здоров'я, та вважає, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, на думку суду, не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, з огляду на те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України. За таких обставин суд вважає що заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки в задоволенні позову відмовляється, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed