Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому посилається на те, що між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір № 146144/30/к від 27.05.2013р., відповідно до якого відповідач стримав у Донецькій філії банку кредит на споживчі потреби в розмірі 17000,00 грн. строком на 24 місяці з 27.05.2013 р. по 27.05.2015 р. із _ сплатою 28,0 % річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця (позивача), до закінчення строку дії кредитного договору становить 38,0% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця (позивача), визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця (позивача). Відповідно до пункту 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використати кредит на споживчі потреби, сплатити проценти за його користування та повернути його в порядку та на умовах кредитного договору. Щомісячне погашення кредиту повинно проводитись відповідачем однаковими частинами, сума погашення кредиту повинна складати не менше ніж 709,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця, починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році (п. 4.1 кредитного договору), та повинні сплачуватись позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця. У зв'язку з тим, що відповідач порушує умови договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 14009,76 грн. та витрати на сплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір кредитування № 146144/30/к від 27.05.2013р. (а.с.5,7-9). На момент отримання кредиту [PERSON] працював монтером колії 3 розряду в колійній колоні №2 Колійної машинної станції №7 Державного підприємства «Донецька залізниця». 21.01.2014 року відповідач звільнився з підприємства-роботодавця за угодою сторін (наказ КМС-7 ДП «Донецька залізниця» від 21.01.2014р. № 2-ос про припинення трудового договору) (а.с.15), а тому не витримуються умови п.5.2.5 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов'язаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ «Експрес- Банк» на протязі всього терміну дії договору. Згідно п.5.2.4 кредитного договору відповідач зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів письмово повідомити банк при виникненні будь-якої події, що будь-яким чином може негативно вплинути на виконання ним кредитного договору або на фінансовий стан позичальника. Відповідно п. 5.3.10 Банк має право достроково витребувати в Позичальника суми кредиту. включаючи нараховані проценти за період Фактичного користування кредитом та інші платежі згідно умов договору, наступного робочого дня після припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення трудового договору; Прийняті на себе зобов'язання позичальник не виконує, а саме: ним не сплачені 4 щомісячні платежі по кредиту на загальну суму 2 705,95 грн. та неналежно сплачуються нараховані проценти, заборгованість по яким склала 1 111,18 грн. Протягом строку дії кредитного договору позивач змушений був звертатися з письмовими повідомленнями до позичальника про наявність несплачених платежів за кредитним договором з вимогою їх погашення, листи Донецької філії Банку від 11.04.2014р. №17/516 прострочена заборгованість 1 795,37 грн. в т. ч.: 1 287,95 грн. (кредит), 507,42 грн. (несплачені проценти); 26.05.2014 №17/836 вимога достроково погасити кредит та нараховані проценти в сумі 11 936,08 грн. в т. ч.: 11 197,95 грн. (залишок кредиту), 738,13 грн. (несплачені проценти) (а.с. 16-17). Однак, позичальник зазначені в листах відділення банку вимоги проігнорував, борг не погасив. Останнє погашення заборгованості проведено 23.01.2014р. - частково погашені прострочені проценти в сумі 867,04 грн., а 06.02.2014р. частково кредит - 130,05 грн. Станом на 16.06.2014р. загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 14009,76 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 2 705,95 грн.; сума кредиту, що стягується достроково - 8 492,00 грн.; сума нарахованих за період з 31.01.2014р. по 29.05.2014р. та несплачених процентів -1111,81 грн. штраф за порушення умов кредитного договору - 1700,00 грн. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, можливість застосування якої до кредитних правовідносин між позивачем і відповідачем зумовлено ч. 2 ст. 1054 цього Кодексу, визначає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити за неї проценти. При цьому ч. З ст. 1049 Кодексу встановлює, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, яка позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а не тільки для позивача (додається), а відповідач взагалі ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Таким чином суд вважає, що є передбачені ст. ст. 526, 611, 625, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості є обґрунтованим. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved