Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів, проценти згідно з п. 4.3. Договору кредиту за період з 19.08.2019 року по 18.05.2021 року у розмірі 38694,75 гривень, інфляційні втрати за період з вересня 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 896,03 гривень, а разом 39590,78 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 22 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 10 000,00 гривень, на засадах строковості, платності та забезпеченості. Вказаний Договір позики забезпечено договором поруки, що було укладено з відповідачем [PERSON] . 17.07.2019 року Жовтневим районним судом м. запоріжжя було ухвалено рішення, яким було стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Разом з тим, рішення суду виконувалось впродовж тривалого часу та частковими платежами, та на час подання цього позову, в повному обсязі виконане не було. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в наданому клопотанні просив справу розглядати у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що 22 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до п. 1.1. якого Позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 1.2. Договору позики від 22 травня 2018 року факт одержання Позики підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. На підтвердження укладення Договору позики від 22 травня 2018 року та передачі грошових коштів Відповідачем [PERSON] була складена розписка від 22 травня 2018 року про одержання у позику 10000,00 грн. 22 травня 2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до п. 4.3. Договору позики від 22.05.2018 р. за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених п. 2.1., 2.6., 4.2.., 5.5. цього Договору, Позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує Позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275 процентів річних від простроченої суми. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2019 р. у справі № 331/1743/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення боргу, з Відповідачів на користь [PERSON] було стягнуто суму боргу за договором позики у розмірі 30 639, 58 грн., в тому числі суму боргу за позикою у розмірі 8 604, 40 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.08.2019 року, примусово виконувалось впродовж тривалого часу частковими платежами, та на час подання цього позову, в повному обсязі виконане не було. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Виходячи зі змісту ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом. А згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення (постанова від 04.07.2018 р. у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 р. у справі № 916/190/18). Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (постанова від 08.11.2019 р. у справі № 127/15672/16-ц) За таких обставин, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] процентів згідно п. 4.3. Договору кредиту за період з 19.08.2019 року по 18.05.2021 року у розмірі 38694,75 гривень, інфляційних втрат за період з вересня 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 896,03 гривень, а разом 39590,78 гривень, є обґрунтованими та підтверджуються розрахунком, який долучений до позову, через що позовні вимоги слід задовольнити. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved