Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він з жовтня 2015 року працював заступником начальника Управління виробничо-технічного обслуговування казенного підприємства «Кіровгеологія» та наказом генерального директора казенного підприємства «Кіровгеологія» від 19 липня 2016 № 71-к його з 20 липня 2016 звільнено з вказаної посади на підставі п.1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення трудових обов»язків.Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки ніякого одноразового грубого порушення трудових обов»язків він не вчиняв. Підставою для звільнення зазначена в наказі доповідна записка в.о. начальника УВТО КП «Кіровгеологія» від 14.07.2016 та його пояснення від 19.07.2016 № 374. В доповідній записці зазначено, що позивач нібито підбиває трудовий колектив до страйку, блокує роботу, що призведе до збитків підприємству. Фактично ніяких підтверджень у відповідача щодо порушення трудових обов»язків немає, зазначені в доповідній записці обставини не входять до трудових обов»язків позивача і дійсною причиною звільнення позивача з роботи є помста, так як існує трудовий спір (конфлікт) трудового колективу з роботодавцем, а позивач є головою представницького органу, уповноваженого представляти інтереси найманих працівників при вирішенні спору (підтверджується протоколом №1 від 23.05.2016). Крім цього, на день звільнення позивач знаходився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 20.07.2016, тобто порушено норми ч.3 ст. 40 КЗпПУ. З наказом про звільнення його ознайомлено не було, трудову книжку не видано. Незаконним звільненням позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у втраті нормальних життєвих зв'язків, докладанні додаткових зусиль для організації свого життя і яку оцінює в 15000 грн. Таким чином позивач просить визнати незаконним наказ про його звільнення, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати вказану моральну шкоду. В ході розгляду справи позивач підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що дійсною причиною звільнення стала помста позивачу за активну позицію щодо захисту інтересів трудового колективу, він ніяких порушень трудових обов»язків не вчиняв, трудову книжку йому не видали, з наказом про звільнення не ознайомили, на день звільнення перебував на лікарняному. Вказаними діями відповідача та проведеним звільненням йому завдана моральна шкода, яка полягає в нервових переживаннях, докладанні зусиль для організації свого життя. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивача звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов»язків, підставою чому стала відповідна доповідна записка, згідно якої позивач підбив колектив до страйку і підприємству міг бути завданий збиток, перешкоджав роботі керівника підприємства. В день звільнення позивач був на роботі, його ознайомили з наказом про звільнення і останній повідомив, що йде на лікарняний. Розрахунок в день звільнення неможливо було провести, бо позивач залишив робоче місце, розрахункові гроші отримав пізніше. Трудова книжка була заведена, однак не була видана позивачу при звільненні, оскільки останній не забрав її. Просить відмовити в задоволенні позову. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що він з 01.10.2004 по 01.03.2016 працював начальником в УВТО КП «Кіровгеологія» і при прийомі позивача на роботу на останнього було заведено трудову книжку. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, допитавши свідка, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що позивача наказом генерального директора казенного підприємства «Кіровгеологія» від 19 липня 2016 № 71-к з 20 липня 2016 звільнено з посади заступника начальника Управління виробничо-технічного обслуговування казенного підприємства «Кіровгеологія» на підставі п.1 ст. 41 КЗпПУ за одноразове грубе порушення трудових обов»язків. У відповідності до ст. 43 Конституції України та ст. 5-1 КЗпПУ держава гарантує громадянам правовий захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються до працівника за порушення трудової дисципліни, однак в оскаржуваному наказі не зазначено які пункти посадової інструкції порушено позивачем, не зазначено в чому полягає одноразове грубе порушення трудових обов»язків. У відповідності до ч.3 та 4 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку, однак при винесені оскаржуваного наказу про звільнення не враховані вказані обставини, останні в наказі не зазначені. Про те, що підприємству завдані якісь збитки суду доказів не надано. В доповідній записці від 14.07.2016, яка зазначена в наказі про звільнення як його підстава, взагалі не наведено конкретних обставин щодо одноразового грубого порушення трудових обов»язків позивачем і яких саме, а лише зазначено, що позивач постійно підбурює колектив до страйків, блокує роботу з прийняття людини на роботу, зачиняє кабінет начальника, зникають документи, що негативно впливає на роботу та призведе до збитків, що є загальними твердженнями і взагалі не стосується виконання трудових обов»язків, передбачених посадовою інструкцією заступника начальника УВТО КП «Кіровгеологія», будь-які докази щодо притягнення до будь-якої відповідальності позивача за вказані дії суду не надано. Крім цього, у відповідності до ст. 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів. У відповідності до ч.1,2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника, однак, як встановлено в ході розгляду справи, то трудова книжка позивачу видана не була (знаходиться на підприємстві та надана була представником відповідача суду для огляду), копія наказу про звільнення не видана в день звільнення, розрахунок проведений лише 11.08.2016 згідно відомості на виплату грошей № У-00000123. Також, у відповідності до ч.3 ст. 41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог ч.3 ст. 40 КЗпПУ, яка передбачає, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п.5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці, а як встановлено в ході розгляду справи, то позивача було звільнено в період тимчасової непрацездатності з 20.07.2016, що підтверджується листком непрацездатності. У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, складає 53272 грн. 62коп. з розрахунку 377грн.82коп. (заробіток за один робочий день) х 141 (час вимушеного прогулу)= 53272грн. 62коп. Згідно ст. 240-1 КЗпП України працівник підлягає поновленню на роботі не лише в разі, якщо він звільнений без законної підстави, а й тоді, коли він звільнений з порушенням установленого порядку, а як встановлено судом, то позивача було звільнено без законної підстави та з порушенням установленого порядку. Виходячи з вимог ст. 237-1 КЗпП України суд приходить до висновку, що порушенням законних прав позивача, останньому спричинена моральна шкода, яка виразилась в моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків, докладанні додаткових зусиль для організації свого життя, яку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює в розмірі 7000 грн. На підставі п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в межах платежу за один місяць / стосовно зарплати/ підлягає негайному виконанню, а також на підставі п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь УДКСУ в Коростишівському районі підлягають до стягнення судові витрати в сумі 1102грн. 40 коп. Щодо судових витрат позивача на правову допомогу в розмірі 2000грн. суду ніяких доказів не надано. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 5-1, 36, 41, 147, 149, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 43, 44 Конституції України,

Outcome: partial