Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-4), який згодом уточнив (а.с.20-21), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] - помер його батько [PERSON]. Належну йому 1/3 частку успадкували спадкоємці першої черги за законом по 1/6 частці кожний: дружина [PERSON] та він, позивач - син [PERSON], фактом реєстрації та проживання в спадковому домоволодінні, але належним чином не оформили правовстановлюючі документи,. 07.12.2008 року померла мати [PERSON]. Належні їй 3/6 частки (1/3+1/6) успадкував син [PERSON]. Він, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті своїх батьків не може оформити належним чином право на спадщину, а саме на належні спадкодавцям частки будинку за адресою: [ADDRESS], хоча фактично і своєчасно їх прийняв, оскільки був зареєстрований та проживав в одному домоволодінні зі спадкодавцями в зв'язку з тим, що у спадкодавців були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тобто домоволодіння [ADDRESS] Також, оскільки позивачем не було отримано свідоцтво про право власності на належну йому 1/3 частку вищезазначеного домоволодіння, Реєстраційна служба Болградського району Одеської області рішенням від 23.12.2013 року за № 9371558 відмовила в реєстрації права власності на належну йому 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] Викладене стало приводом для звернення до суду. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.16,18). В позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.4, 21). Відповідач - Криничненська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.16,18). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.38). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, главою якого був [PERSON] - батько позивача. До складу двору також входили: [PERSON] - мати позивача та сам позивач [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/3 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідкою № 229 від 21.11.2013 року, виданою Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.14) про право власності на будинок або частку будинку (відповідно до запису № 7 погосподарської книги, особовий рахунок [NUMBER]), технічним паспортом (а.с.10-11). [INFO] - помер [PERSON] (запис акта про смерть № 72 від 07.11.2006 року, складений Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області), що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] Вказану спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом реєстрації та постійного проживання зі спадкодавцем в одному домоволодінні та успадкували кожен окремо по 1/6 частці вказаного домоволодіння, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.14). Родинні відносини між зазначеними особами підтверджуються: - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим на підставі запису акта про шлюб № 39 від 06.10.1952 року, складеного Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.8); - свідоцтвом про народження сина серії [NUMBER] виданим на підставі запису акта про народження № 36 від 08.05.1959 року, складеного Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.9); Зі спадкової справи № 304/07 заведеної щодо майна померлого 06 листопада 2006 року [PERSON] вбачається, що з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися 17.05.2007 року дружина [PERSON] та син [PERSON] та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.29 га, майновий сертифікат та грошові вклади (а.с.26-35), що також підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру № 36275709 від 09.01.2014 року (а.с.25). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, шляхом своєї реєстрації і проживання в вищеназваному житловому будинку своєчасно прийняли спадщину після смерті чоловіка (батька). На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, зазначені особи набули право на це майно, а саме на 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] та кожний успадкував по 1/6 частці домоволодіння. [INFO] - померла [PERSON] (запис акта про смерть № 67 від 08.12.2008 року, складений Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області), що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? (1/3 + 1/6) частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] Спадкоємцем за законом є її син [PERSON]. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження сина серії [NUMBER] виданим на підставі запису акта про народження № 36 від 08.05.1959 року, складеного Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.9). Фактом реєстрації та постійного проживання зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні, позивач своєчасно прийняв спадщину, про що свідчить довідка Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.14) та копія паспорту позивача (а.с.5). Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до повідомлення Болградської районної державної нотаріальної контори № 30/01-16 від 09.01.2014 року, спадкова справа до майна померлої 07 грудня 2008 року [PERSON] - не заводились, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК не з'являлись, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 36275817 від 09.01.2014 року (а.с.36, 37). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається такими, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на ? частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по вулиці [ADDRESS]. Разом з цим, судом встановлено, що при зверненні позивачем до Реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області для реєстрації права власності на належну позивачеві 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] йому було відмовлено на підставі того, що позивачем разом із заявою не подано документу, що підтверджує виникнення права власності, а також його копії, засвідченої в установленому порядку, про що 23 грудня 2013 року було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 9371558 (а.с.22). Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 20 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в цьому майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток всіх його членів. В судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно був членом колгоспного двору та йому належить 1/3 частка всього майна колгоспного двору (а.с.14). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі в частині визнання права власності за позивачем на належну йому 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: вул. Мічуріна, 18, с. Криничне Болградського району Одеської області мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач будучи власником 1/3 частки цього домоволодіння, як член колгоспного двору, не може здійснити належним чином реєстрацію права власності в Реєстраційній службі, в зв'язку з чим порушуються його права як власника. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто за наявністю усіх підстав та досліджених судом доказів слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON], а саме: - на 1/6 частку, як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]; - на 1/2 частку, як за спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] - на 1/3 частку, як за членом колгоспного двору.

Outcome: approved