Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить зняти арешт, накладений на все майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №784656 від 17.03.2009 року, винесеної Інгулецьким відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, який зареєстровано 17.03.2009 Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 8551860. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка двокімнатної квартири [ADDRESS] , Ѕ частка гаражу [ADDRESS]. Інша Ѕ частка належить [PERSON] , яка є донькою позивача, яка 10.04.2020 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після укладення шлюбу. У [PERSON] та [PERSON] виникла необхідність у відчуженні спільної власності. В процесі підготовки документів для укладенні договору купівлі-продажу нотаріусом виявлено наявний арешт на зазначене майно. Арешт накладено 17.03.2009 року на підставі постанови серії АА 784656 від 17.03.2009 року, винесеної Інгулецьким відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Згідно інформації, отриманої позивачем відділу ДВС, арешт на майно накладено в рамках виконавчого провадження №11682702, відкритого на підставі судового наказу №2н-20/09 від 22.01.2009, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про солідарне стягнення з позивача та [PERSON] на користь Повного товариства «Ломбард «Кредит-оптіма» Рева і компанія» боргу у розмірі 102 128,67 грн., судового збору у розмірі 510,64 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15,00 грн. 22.05.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу, на теперішній час виконавче провадження є знищеним за перебігом терміну зберігання. На виконання судового наказу 2н-20/09 від 22.01.2009 виконавчою службою з прилюдних торгів була реалізована квартира [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності [PERSON] . 03.02.2010 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Логатюк А.А. на підставі акту проведення прилюдних торгів, затвердженого Інгулецьким відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 28.12.2009 року відповідно до ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» оформлено свідоцтво про придбання [PERSON] нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , таким чином рішення суду було виконано. Тому вважає арешт безпідставним. Ухвалою від 23.10.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 05.11.2020, в подальшому продовжено. 21.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2021 в подальшому продовжено. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, але відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи, та зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому [PERSON] позовні вимоги підтримала, а Відділ ДВС просить ухвалити рішення на розсуд суду. У відповідності до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов наступного. Державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.10.2018 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно з яким [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину по Ѕ частці кожний квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.5-6/. 22.10.2019 державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] , кожному на Ѕ частку гаража № 5 , розташованого в ГБК «Кривбас» /а.с.7/. 10.04.2020 [PERSON] уклала шлюб, після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.8/. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №211971311 від 10.06.2020, сформованої приватним нотаріусом Кучман І.І. на належне [PERSON] майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 784656, 17.03.2009, виданої Інгулецьким відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції /а.с.9-10/. 22.01.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ 2н-20/09 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Повного товариства «Ломбард «Кредит-оптіма» Рева і компанія» боргу у розмірі 102 128,67 грн., судового збору у розмірі 510,64 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15,00 грн., який набрав чинності 11.02.2009. Згідно з відповіддю Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на примусовому виконанні у відділі заходилось виконавче провадження №11672702 з виконання вищевказаного судового наказу. Державним виконавцем 22.05.2009 було винесено постанову про повернення, яка разом з виконавчим документом була направлена на адресу стягувача. На теперішній час виконавче провадження є знищеним за перебігом терміну зберігання згідно наказу МЮУ від 25.12.2088 року №2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної служби», у зв`язку з чим у державного виконавця відсутні правові підстави для припинення чинності арешту майна боржника /а.с.11/. Вищевикладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення прав позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , а також спадкоємцем після смерті дружини [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачем доведено, що відповідно до ст.1261 ЦК України він та третя особа [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , отримали свідоцтва про право власності за законом на Ѕ частку спадкового майна кожен, а отже він та третя особа є співвласниками спадкового майна. Згідно з положеннями ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діє на час розгляду цієї справи, у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для заняття арешту з усього майна боржника є - надходження на рахунок органу Державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника (п.7 ч.4 ст.59 вказаного Закону). Судом встановлено, що з прилюдних торгів було реалізовано квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] з яка відповідно до судового наказу 2н-20/09 була солідарним боржником. Відповідно борг погашено. Виконавчий лист було повернуто стягувачу, а тому суд вважає, що оскільки державним виконавцем арешт з нерухомого майна не було знято, правові підстави для перебування майна під арештом відсутні. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України, згідно з якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день звернення позивача до суду з цим позовом виконавчі документи на виконанні Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу не перебувають. При цьому, збереження арешту спадкового майна чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні успадкованим майном, а отже суд вважає, що належне позивачу майно під арештом знаходиться безпідставно. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Оскільки борг у виконавчому проваджені сплачено шляхом реалізації квартири, виконавче провадження знищено, захист майнових прав шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, суд прийшов до висновку, що іншого способу поновити своє порушене право позивач не має, тому обґрунтовано звернувся до суду з вказаним позовом, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлена можливості. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту зі спадкового майна підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує категорію справи, а також те, що позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, та вважає, що судові витрати доцільно покласти на позивача.

Outcome: approved