Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просила зняти арешт із всього нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер В-9/807/44175433 від 25.12.2014 року, виданою Першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, номер запису про обтяження 8271520 (спеціальний розділ). В обґрунтування позову посилалась на наступне. З інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 187650900, позивач дізналась, що Першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер В-9/807/44175433 від 25.12.2014 року, накладений арешт на все нерухоме майно [PERSON] , який до теперішнього часу не знято. Як вбачається з відповіді першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 30.10.2019 року № 45259, [PERSON] повідомлено, що згідно даних АСВП на виконанні відділу перебувало виконавче провадження в рамках якого державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Станом на теперішній час дане виконавче провадження знищено, у зв`язку з тим, що терміни зберігання архівних виконавчих проваджень становить 3 роки. Враховуючи викладене, першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ не може бути знято арешт. Крім того, позивача повідомили, що дане виконавче провадження з виконання судового наказу по справі № 523/19483/13-ц виданого 17.12.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] грошової суми на користь ТОВ Філія «Інфоксводоканал» було закінчено на підставі заяви стягувана у зв`язку з повним погашенням боргу. Окрім того [PERSON] зазначила, що станом на теперішній час у неї не має заборгованості перед ТОВ Філія «Інфоксводоканал». Згідно довідки ТОВ Філія «Інфоксводоканал» від 11.10.2019 року заборгованість 810 грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн. перед ТОВ Філія «Інфоксводоканал» було погашено в повному обсязі. У зв`язку з зазначеним позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою, т.я. врегулювання зазначеного судового спору позасудовим порядком не представляється можливим. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 листопада 2019 року, було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачам строк для надання відзиву на позов. (а.с. 26,27). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 4). Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надали. (а.с. 29,30). Відповідачі в установлений судом строк відзив та будь-яких інших клопотань не надали. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 187650900, позивач дізналась, що Першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер В- 9/807/44175433 від 25.12.2014 року, накладений арешт на все нерухоме майно [PERSON] , який до теперішнього часу не знято. (а.с. 16-18). Як вбачається з відповіді Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 30.10.2019 року № 45259, [PERSON] повідомлено, що згідно даних АСВП на виконанні відділу перебувало виконавче провадження в рамках якого державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Станом на теперішній час дане виконавче провадження знищено, у зв`язку з тим, що терміни зберігання архівних виконавчих проваджень становить 3 роки. Враховуючи викладене, першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ не може бути знято арешт. (а.с. 14). Станом на теперішній час у [PERSON] не має заборгованості перед ТОВ Філія «Інфоксводоканал». Згідно довідки ТОВ Філія «Інфоксводоканал» від 11.10.2019 року заборгованість 810 грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн. перед ТОВ Філія «Інфоксводоканал» було погашено в повному обсязі. (а.с. 12,13). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки зазначений арешт порушує її законні права, як власника нерухомого майна.

Outcome: approved