Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом, в якому вказав, що 9 липня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № 010-12009-090711, предметом якого стала сума грошей 1800 грн. на кредитній картці з лімітом 100000 грн. Відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість 2505,51 грн., яка складається з основної заборгованості 2505,51 грн. А тому позивач звертається до суду та прохає стягнути вищевказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав справу розглядати за їх відсутності, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 1-2). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 21 серпня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач отримала кредитну картку з лімітом 1800 грн. (а.с. 3-5). Відповідачем було порушено умови виконання зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість (а.с. 8). З умовами договору та графіком погашення заборгованості відповідач була ознайомлена. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З вищевикладеного суд вбачає, що між сторонами виникли договірні відносини, предметом яких стала грошова сума 1800 грн., яку відповідач своєчасно не сплатила. Внаслідок таких дій виникла заборгованість, яка відповідає розрахунку та підлягає повному стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 16, 526, 611, 625, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved