Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.2011 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вказує, що відповідачка в порушення умов кредитного договору зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.09.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 13 868 гривень 92 копійки, з яких: 1 724 гривні 18 копійок - заборгованість за кредитом, 8 308 гривень 12 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 700 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 636 гривень 62 копійки - штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідачки, шляхом задоволення його позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою 07.11.2011 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.4) разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою (а.с.5-30) складає між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні вищезазначеного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В судовому засіданні встановлено, що станом на 30.09.2015 року відповідач, на відміну від позивача, який виконав взяті на себе зобов'язання, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором належно не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене та виходячи з наявного у матеріалах справи розрахунку про стан заборгованості (а.с.4-5), загальна сума заборгованості відповідача станом на 30.09.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 13 868 гривень 92 копійки, з яких: 1 724 гривні 18 копійок - заборгованість за кредитом, 8 308 гривень 12 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 700 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 636 гривень 62 копійки - штраф (процентна складова). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в ході судового розгляду, обґрунтовані належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 378 гривень судового збору (а.с.39). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 610-612, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved