Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду\~ з вказаним позовом мотивуючи його тим, що\~ 21.06.2014 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено\~ кредитний договір № 9-140610-н,\~ згідно з яким відповідачці було надано кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом\~ у розмірі 58,40 % річних або 0,16 % за день на суму залишку кредиту за кожен день користування\~ грошовими коштами. В забезпечення кредитного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 9-140610-н від 21.06.2014 р., за умовами якого\~ [PERSON] поручився перед кредитодавцем за виконання позичальником обов`язку по зобов`язаннях за кредитним договором № 9-140610-н від 21.06.2014 р. Оскільки\~ позичальником умови договору не виконувалися належним чином, за ним утворилася заборгованість. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р. з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 9-140610-н від 21.06.2014 р., в розмірі 45 943,45 грн. Станом на день подачі позову до суду, рішення суду не виконане, залишок заборгованості становить 28 343, 45 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 9 830,44 грн., 3% річних в розмірі 3 405,93 грн. та 2 021,00 грн. судових витрат. Відзиву на позовну заяву або зустрічного позову відповідач до суду не направив. Згідно ч. 2 ст. 274, ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України). Судом встановлено, що Кредитну спілку «Народний кредит» зареєстровано як юридичну особу 19.08.1994 року, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ. В цій виписці зазначено дані про основний вид економічної діяльності: інші види кредитування. З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2014 року між КС «Народний кредит» та відповідачкою [PERSON] було укладено\~ кредитний договір № 9-140610-н,\~ згідно з яким відповідачці було надано кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом\~ у розмірі 58,40 % річних або 0,16 % за день на суму залишку кредиту за кожен день користування\~ грошовими коштами. В забезпечення кредитного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 9-140610-н від 21.06.2014 р., за умовами якого\~ [PERSON] поручився перед кредитодавцем за виконання позичальником обов`язку по зобов`язаннях за кредитним договором № 9-140610-н від 21.06.2014 р. Умови договору відповідачкою [PERSON] належним чином виконано не було, у зв`язку з чим мала місце заборгованість. За захистом свої прав позивач звернувся до суду. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р. з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 9-140610-н від 21.06.2014 р., в розмірі 45 943,45 грн. На момент звернення до суду з даним позовом, залишок заборгованості становить 28 343,45 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 Кодексу). Положення статті 125 Кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526 та ст. 599 ЦК України. Така позиція висловлена у п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Позивачем було обраховано розмір інфляційних втрат та 3% річних у межах позовної давності. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір інфляційних втрат складає 9 830,44 грн. 3% річних 3 405,93 грн. Разом 13 236,37 грн. Судом було встановлено, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р. про стягнення з відповідачів заборгованості, у повному обсязі не виконане. Наведене підтверджується фінансовою довідкою № 81 від 05.03.2020 р. Відповідачі не надали суду жодних доказів про погашення ними заборгованості за рішенням суду, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми інфляційних втрат та 3% річних є обгрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати: 2 021,00 грн. судового збору.

Outcome: approved