Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] від [PERSON] народилася його донька [PERSON] . Згодом, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований офіційний шлюб. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 р. у справі № 640/1486/14-ц шлюб між ними було розірвано. Д онька , [PERSON] , після розлучення проживає постійно зі своєю матір`ю [PERSON] Місце проживання дитини було визначено нами за обоюдною згодою без звернення до суду. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з Відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття моєї участі у вихованні доньки, її відвідуванні. З боку Відповідача створювалися штучні перешкоди, які не дозволяли мені спілкуватися з донькою. Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів. До Служби у справах дітей по Київському району департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради за вирішенням цього питання він не звертався. Питання виховання дитини батьки вирішують спільно, тому позивач зобов`язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з донькою, а Відповідач не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Зазначає, що любить свою доньку, а донька любить його, вони бажають мати реальну можливість особисто спілкуватися один з одним. Ніхто не в змозі йому замінити доньку, рівно як жоден інший чоловік не в змозі замінити батька дитині. Він є зрілим інтелігентним чоловіком, живе активним життям, йому є що корисного дати доньці для її гармонічного інтелектуального, психічного, духовного та фізичного розвитку. На сьогодні позивач одружений, має від цього шлюбу маленького сина. Від першого шлюбу має дорослу доньку та сина, тому має чималий досвід у вихованні дітей. Його теперішня дружина підтримує його бажання спілкуватися з донькою. Окрім того, вказує на те, що він хазяйновитий, вміє приготовити їжу, розуміється на корисному дитячому харчуванні, строго дотримується санітарних вимог та вимог особистої гігієни. Не має шкідливих звичок, які б негативно вплинули на психічний та духовний стан дитини. В квартирі, в якій він постійно проживаю разом з теперішньою дружиною та сином, є добре облаштована кімната, яка є пригідною для проживання доньки. Таким чином, оскільки права як батька на сьогодні є порушеними, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Просить визначити наступні способи його участі у вихованні доньки до досягнення нею 18 років: - необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; - щотижневе перебування доньки дома у батька з 10.00 години суботи до 15.00 години неділі; - щорічний спільний відпочинок під час зимових канікул - з 10.00 години першого дня канікул до 14.00 години останнього дня, але у будь-якому випадку не пізніше 14.00 години 12 січня, та літніх канікул - з 10.00 години першого по 14.00 годину тридцять першого число липня місяця; - право зустрічі нового року з донькою батько чергує з матір`ю рік через рік. Право на зустріч нового року з батьком починається з року набрання чинності рішенням у цій справі. У рік коли зустріч нового року відбувається з матір`ю батько забирає до себе дитину 10.00 годині другого числа січня та повертає не пізніше 14.00 години в останній день зимових канікул, але у будь-якому випадку не пізніше 14.00 години 12 січня; - батьку дозволяється щороку безперешкодно зустрічатися з донькою 8 березня та у день її народження [INFO] для привітання доньки. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на наступне. Донька, [PERSON] дійсно проживає з нею після розірвання шлюбу з позивачем. Інші обставини, на які вказує позивач у своїй заяві вона повністю не визнає, вважає їх необґрунтованими, оскільки до позовної заяви не додано та не подано жодного доказу на підтвердження здійсненням нею перешкод батьку та тих обставин, які зазначає позивач в позовній заяві. Обставини, на які вказує позивач у своїй заяві не відповідають дійсності. Вона не заперечую з приводу того, щоб батько бачився з донькою та брав участь у її вихованні. Але право батька бачитись з дитиною невідривно пов`язано з обов`язками. Станом на 01.01.2019 року заборгованість позивача за несплату аліментів складала 7759 грн., а заборгованість станом на 01.07.2019 року складає вже 14731 грн. Донька закінчила Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад № 374», який батько за весь період виховання доньки не відвідував, пропускав дитячі вечорі, не цікавився розвитком дитини у суспільстві та як особистості. Нею ж усі обов`язки щодо виховання дитини, забезпеченням відвідування дошкільного закладу виконувалися в повному обсязі. [PERSON] не виконує обов`язків з піклування про здоров`я дитини, її моральний та фізичний розвиток. Дитина відвідує розвивальні гуртки з гімнастики, вона відводить та забирає дитину з занять самостійно. Батько жодного разу не цікавився успіхами дитини, сам не ініціював відвідування дитиною розвиваючих гуртків, моральним розвитком доньки не переймався. До того ж як вказано в довідці, яка видна «Міською дитячою поліклінікою № 23», де наша дитина знаходиться на спостеріганні, усі заходи, направленні на здоровий розвиток дитини виконується лише нею та виконуються в повному обсязі. Батько жодного разу не приводив дитину до лікарні, не надавав допомоги під час хвороб, не допомагав ліками. Всі ці обставини прямо вказують на небажання батька приймати участі у житті та розвитку дитини, виконувати обов`язки, які покладено на нього як батька Конституцією, ЗУ «Про охорону дитинства» та Сімейним Кодексом України та вказують на те, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності. Наразі воно самостійно утримує дитину. Просить суд визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною: необмежене спілкування з донькою засобами телефону, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою за її бажанням; щотижневе спілкування доньки, а саме кожну другу та четверту суботу ті неділю місяця з 12:00 до 15:00 годин за фактичним місцем проживання дитини, а саме [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздок в межах м. Харкова, з покладанням обов`язку на [PERSON] повертати дитину за постійним місцем проживання з виконаннями обов`язок водити та забезпечити оплату розвиваючого гуртка для дитини, відвідування якого зацікавить дитину, або відвідування місця, яке бажає відвідати дитина саме в час, який буде надано [PERSON] для спілкування дитини та лише у разі виконання належним чином [PERSON] своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства та відсутності заборгованості по аліментам; право зустрічатися з донькою на її день народження, новий рік та восьме березня за фактичним місцем проживання дитини у разі виконання належним чином [PERSON] своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства та відсутності заборгованості по аліментам. Через канцелярію суду позивачем надано відповідь на відзив, в якому позивач додатково обґрунтовує доводи викладені в його позовній заяві, просить встановити, що місцем передачі йому доньки [PERSON] та місцем повернення її матері є місце постійного проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , та задовольнити його позовні вимоги щодо встановлення способів його участі у вихованні доньки. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила ухвалити рішення на підставі доводів викладених у відзиві та з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР. Представником третьої особи Департамент служб у справах дітей ХМР надано заяву про розгляд справи за їх відсутності та висновок про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , яким встановлено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , визначивши час: перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10-00 до 15-00 год.; половина зимових канікул за домовленістю з матір`ю дитини; 2 тижні влітку за домовленістю з матір`ю дитини. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у відзиві відповідача, та у відповіді на відзив, наданою позивачем, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.07.2012 року (арк. справи 10). Сторони з 25.072013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 року (арк. справи 11). [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з реєстру територіальної громади міста Харкова від 16.07.2019 року та справкою КНП «Міська дитяча поліклініка №23» ХМР від 17.07.2019 року (арк. Справи №50-51). Також, відповідно до вказаної справки догляд за дитиною здійснює мати, усі приписи лікаря здійснює в повному обсязі. Разом з цим відповідачем по справі [PERSON] надано копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] у виконавчому провадженні № 58053686, згідно якого загальна сума заборгованості по виплаті аліментів станом на 01.07.2019 року складає 14 731 грн. Крім того, згідно постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ в Харківській області від 11.07.2019 року у ВП № 58053686, [PERSON] встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Згідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до змісту ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей від 21.08.2019 року № 546 про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] визначена наступна доцільність участь батька у вихованні доньки: перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10-00 до 15-00 год.; половина зимових канікул за домовленістю з матір`ю дитини; 2 тижні влітку за домовленістю з матір`ю дитини. Під час судового розгляду справи встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли суперечності щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів та позиції дитини, її зайнятості у секціях, віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, та визначити способи участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial