Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду 24 червня 2014 року з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 11 липня 2009 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 138. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір»ю та буде мешкати з нею і після розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між ними припинились у лютому 2014 року з причини, що вони не зійшлися характерами, немає більше почуттів, фактично немає більше сім'ї, повна байдужість одне до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями, постійні сварки, скандали роблять сумісне проживання неможливим. А тому позивач вимушена звернутися до суду, оскільки подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. У судове засідання позивач не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій наполягала задовольнити позовні вимоги та прохала слухати цивільну справу за її відсутності. У судове засідання відповідач не з»явився, і не повідомив суд про причини своєї неявки та станом на 07.08.2014 року, не подав будь-яких заяв чи клопотань по справі. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Судом встановлено, що сторони з 11 липня 2009 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 138, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.№ 3). Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією актового запису про народження (а.с.№ 7). За клопотанням відповідача, судом, з метою збереження шлюбу, було встановлено сторонам строк для приринення. Однак, у визначений день, та час, сторони не прибули в судове засідання. Виходячи з вищевиклалденого, суд приходить до висновку, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved