Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідача від 02 вересня 2008 року б/н йому ПАТ КБ «Приватбанк» було надано кредит на суму 26500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 22 жовтня 2018 року його заборгованість склала 58154,88 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 58154,88 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно має заборгованість за вказаним кредитним договором, яка виникла у нього через скрутне матеріальне становище. Так, він захворів і з 19 червня 2018 року йому встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням, внаслідок чого він може працювати лише на півставки з особливими умовами та характером праці, до того ж у нього наявна не погашена заборгованість по іншому кредитному договору. По можливості він погашає заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви, поданої відповідачем 02 вересня 2008 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки /а.с.13-31/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 22 жовтня 2018 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 58154,88 грн. та складається з: 12181,65 тіло кредиту, 22011,91 грн. заборгованість за відсотками, 20715,85 грн. пеня, 3245,47 грн. заборгованість по штрафах /а.с.5-12/. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.54-57,61), [PERSON] з 19 червня 2018 року встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням, а з 22 серпня 2018 року призначено пенсію по інвалідності. З 11 січня 2018 року по теперішній час [PERSON] працює в Бородянському центрі соціально-психологічної реабілітації на 0,5 ставки посадового окладу соціального педагога. Згідно листа ТОВ «Юридична фірма «Дельта М», у відповідача станом на 12 січня 2018 року наявна сума заборгованості за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Альфа Банк», у розмірі 2906,65 грн. /а.с. 58/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, крім того, частково визнав позов, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 37439,03 грн., що включає в себе: 12181,65 грн. тіло кредиту, 22011,91 грн. заборгованість за відсотками, 3245,47 грн. штраф. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, так як штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, до того ж з відповідача стягнуто на користь позивача суму штрафу у розмірі 3245,47 грн., крім того, з 19 червня 2018 року відповідачу встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням і він має змогу за станом здоровя працювати лише на 0,5 ставки, має скрутне матеріальне становище та не погашену заборгованість за іншим кредитним договором, то в частині позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені, що становить згідно розрахунку останнього 20715,85 грн. та значно перевищує суму основної заборгованості відповідача, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн.

Outcome: partial