Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 18.10.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 12.12.2018 року має заборгованість 30106,86 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет від 05.02.2019 року та від 01.03.2019 року, відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, відзив не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій: відомостей з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей ГУС_3384), банківської ліцензії, нової редакції Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК», позивач є юридичною особою, фінансовою установою, яка має право на надання банківських послуг. Згідно з частиною 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 18 жовтня 2011 року відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач погодилася з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача в заяві Згідно п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Договору [PERSON] дала згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини внаслідок приєднання [PERSON] до умов банку та таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Згідно витягу Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», пільговий період якої складає 30 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобовязань за договором, згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у томі числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або в певній Банком частки у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором. Статтею 526\~ЦК\~України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050\~ЦК\~України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п. 1.1.3.2.2. Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.10.2011 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 12.12.2018 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 106,86 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 2\~663,90 грн.; нараховані відсотки в розмірі 14 203,74 грн.; нарахована пеня в розмірі 11 329,37 грн.; та штрафів в загальній сумі 1 909,85 грн. Окрім того із вищезазначеного розрахунку вбачається, що з моменту укладання договору позивачем з 01.09.2014 року була змінена процентна ставка з 27,60 % до 32,40 % на рік на суму заборгованості, а з 01.04.2015 року ставку змінено з 32,40 % до 42,00 % на рік на суму заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1-2, 4, 6 ст.\~1056-1\~ЦК\~України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] має право на зміну Тарифів, при цьому [PERSON] зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні держателя до комплексу Mobile-banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення. Однак, у заяві-анкеті, копія якої додана до позову, спосіб надання виписки про стан Картрахунку не вказаний. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] повідомив відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором та відповідач таке повідомлення отримав. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.09.2014 року по 12.12.2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 27,60 % річних. Таким чином,\~суд не\~може прийняти\~як належний\~доказ наданий\~Банком розрахунок,\~в частині\~розрахунку заборгованості\~по процентам\~за користування\~кредитом у\~розмірі 14203\~грн.\~74\~коп., заборгованості за пенею в сумі 11 329,37 грн. та штрафів в загальній сумі 1 909 грн. 86 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 12.12.2018 року становить 3402 грн. 39 коп., з яких (2 663 грн. 90 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 27,60 % : 360 днів х 1563 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.09.2014 р. по 12.12.2018 р.) + 210 грн. 24 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом). Крім того, Умовами кредитного договору, а саме п. 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг було передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобовязань. Відповідно до ст.\~549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положенням ст.\~61\~Конституції\~України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549\~ЦК\~України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції\~України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно ст.\~417\~ЦПК\~України є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам. Частиною 1 ст.\~44\~ЦПК\~України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи норми ст. 61 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити, стягнувши з відповідача штраф передбачений Умовами кредитного договору. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 303 грн. 31 коп. (2663 грн. 90 коп. + 3402 грн. 39 коп.) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 12.12.2018 р. становить 6 869 грн. 60 коп., до якої входять: 2 663 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 3402 грн. 39 коп. - заборгованість по відсоткам; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 303 грн. 39 коп. (процентна складова). Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позивачем\~надано достатньо\~доказів укладення\~між сторонами\~договору,\~наявності заборгованості\~по ньому,\~та того,\~що відповідачем\~заборгованість за\~договором у\~добровільному порядку\~не сплачена,\~однак,\~позивачем не\~надано доказів,\~що відповідач\~був повідомлений\~належним чином\~про зміну\~процентної ставки\~за кредитним\~договором,\~у звязку\~з чим,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову,\~тобто,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість\~за кредитним\~договором №\~б/н\~від 18.10.2011\~року в\~загальній сумі\~6\~869\~грн.\~60\~коп.,\~яка складається\~з:\~тіла кредиту\~в розмірі\~2\~663,90\~грн.,\~відсотків \~3\~402,39\~грн.,\~штрафів на\~загальну суму\~ 803,39\~грн. Крім того, на підставі ст. 141 ч. 1\~ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 401 грн. 91 коп., пропорційно до розміру задоволених вимог позивача.

Outcome: partial