Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його мати [PERSON] була власником будинку за адресою: с.Іванівка (с.Вдовичине), вул.Заозерна,65 Чигиринського району. 11.04.1985 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно, у зв`язку з чим 28 листопада 1985 року державним нотаріусом [PERSON] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений будинок. Однак він не може зареєструвати право власності на даний будинок, оскільки не зберігся оригінал свідоцтва про право на спадщину. За результатами його звернення до головного територіального управління юстиції у Черкаській області йому було повідомлено, що спадкова справа № 230 після померлої [PERSON] відсутня, проте у книзі обліку і реєстрації спадкових справ та Реєстрі вчинення нотаріальних дій міститься інформація щодо заведення справи, де вказано, що йому було видано свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок. А тому просить визнати за ним право власності на даний будинок, який він отримав у спадщину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що позивач втратив оригінал свідоцтва про право на спадщину від 28.11.19852 року, згідно до якого він успадкував будинок після смерті матері, а його дублікат в нотаріальному архіві відсутній, через що він не може вирішити питання про реєстрацію права власності на цей будинок в реєстраційній службі. У зв`язку з цим просить визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.1985 року, виданого державним нотаріусом [PERSON], позивач отримав у спадщину будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с.Іванівка Чигиринського району та належав померлій 11.04.1985 року [PERSON]. Однак в судовому засіданні встановлено, що оригінал даного свідоцтва позивачем було втрачено. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № Ц-161/9-30/6 від 16.03.2015 року серед архівних справ Чигиринської державної нотаріальної контори спадкова справа № 230 після померлої [PERSON] відсутня. Разом з тим у книзі обліку та реєстрації спадкових справ зареєстровано спадкову справу за № 230 за заявою позивача від 28.11.1985 року № 255 і, згідно до реєстру вчинення нотаріальних дій 28.11.1985 року № 1116, позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Як вбачається з листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву №1013/01-24 від 20.08.2015 року, відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій Чигиринської державної нотаріальної контори за 1985 рік є запис за реєстром №1116 від 28 листопада 1985 року про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, при цьому суд вважає, що зазначення спадкоємця по-батькові «Микитович» є опискою, оскільки дане свідоцтво видано на ім`я [PERSON] (а.с.6). Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння, розташоване за адресою: с.Іванівка Чигиринського району, оскільки в свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.11.1985 року зазначено, що позивач став спадкоємцем будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Іванівка Чигиринського району, а не в с.Вдовичине по вул.Заозерній,65 Чигиринського району. На підставі викладеного та,

Outcome: approved