Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно з розпорядженням органу приватизації № 1/1144-99 від 19 березня 1999 року, по реєстру № 1144ж-99. Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території, який оформлено відкриттям особового рахунку [NUMBER]. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території виникла заборгованість в розмірі 3 210, 18 грн., яка утворилася за період з 01 січня 2012 року по 01 березня 2015 року. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району є комунальним унітарним комерційним підприємством, предметом господарської діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг та якісного обслуговування комунального, відомчого, приватного житлового фонду згідно з нормативними документами; надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с.18-19/. Відповідач [PERSON] власником квартири [ADDRESS] на підставі розпорядження органу приватизації № 1/1144-99 від 19 березня 1999 року, та користуються житлово-комунальними послугами, що надаються Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району та на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER]. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території виникла заборгованість в розмірі 3 210, 18 грн., яка утворилася за період з 01 січня 2012 року по 01 березня 2015 року. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. І ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року власники та наймачі квартир багатоквартирних будинків повинні вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за утримання будинку та прибудинкової території щомісячно не пізніше 10 числа наступного, за оплачуваним місяцем. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Пунктом 1 та 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року встановлено, що утримання приватизованих квартир, здійснюється за рахунок коштів власників згідно Правил користування приміщенням жилих будинків та при домовими територіями незалежно від форм їх власності та власники квартир багатоквартирних будинків є власниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, і зобов'язання приймати участь у загальних витратах з утримання будинку та при домової території у відповідності до своєї долі майна. Але відповідач свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території не виконують, у зв'язку з чим станом на 01 березня 2015 року виникла заборгованість в сумі 3 210, 18 грн. /а.с. 7-8/. Нарахування плати за надані послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території позивачем проводиться відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, рішень виконкому Дніпропетровської міської ради та інше. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості в розмірі 3 210грн. 18 коп. за період з 01 січня 2012 року по 01 березня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved