Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010-043609/13-00938-вкл-к від 22 січня 2013 року в розмірі 13 424,47 грн. в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї в матеріалах справ мається клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 січня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 015-Z/018915 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Згідно п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно п. 1.1 договору № 015-Z/018915 від 22 січня 2013 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] і надав відповідну платіжну картку Visa Elektron Instant Issue № [NUMBER]. Пунктом 2.6 договору № 015-Z/018915 від 22 січня 2013 року передбачено, що відповідач уповноважує позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на: сума операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів; суму комісійної винагороди відповідно до тарифів банку; суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору; суму нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта; суму коштів помилково зараховані на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами. Відповідно до п. 4.1.7 договору № 015-Z/018915 від 22 січня 2013 року відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. В п. 4.1.9 договору зазначено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту відповідач зобов'язаний погасити заборгованість, а також відсотки, встановлені тарифами банку. 22 січня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 010-043609/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 5282,36 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 23 січня 2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Відповідно до п. 2.1.1 кредитного договору № 010-043609/13-00938-вкл-к від 22 січня 2013 року протягом періоду кредитування, починаючи з 22 січня 2013 року і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлювальної кредитної лінії, тобто 23 січня 2016 року кредитний ліміт, зазначений в п. 2.1 договору, щомісяця в день нарахування процентів, зменшується рівними частинами на суму кожного зменшення у розмірі 146,73 грн., при цьому перше зменшення кредитного ліміту здійснюється у день нарахування процентів у місяці, наступному за місяцем, у якому був встановлений кредитний ліміт. Згідно п. 3.3 кредитного договору, відповідач уповноважує банк здійснювати списання необхідні суми, за умови їхньої наявності, з картрахунку відповідача та зараховувати їх у рахунок погашення позичкової заборгованості та процентів за користування кредитними ресурсами, у тому числі й при настанні строків повернення кредиту та процентів, відповідно до кредитного договору. Нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360 (п. 4.2 кредитного договору). Відповідно до кредитного договору, відповідач має право користуватися кредитними ресурсами в межах встановленого ліміту овердрафту та зобов'язується повернути їх до 23 січня 2016 року. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитним ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці - 60% річних. Позичальник сплачує проценти щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними ресурсами в період з попереднього по поточний день нарахування процентів. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п.п. 3.2, 4.3, 4.4 кредитного договору позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60% річних з простроченої суми за кожен день прострочення (п. 6.1 кредитного договору). За ненадання позичальником банку у встановлені кредитним договором терміни будь-яких документів, обов'язок надання яких передбачено договором, а також за неповідомлення позичальником банк про факти, вказані в п. 5.3 кредитного договору (зміна місця проживання, телефону, прізвища, ім'я, по-батькові тощо), позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. Банк виконав зобов'язання за договором № 015-Z/018915 від 22 січня 2013 року та кредитним договором № 010-043609/13-00938-вкл-к від 22 січня 2013 року, випустивши платіжну картку Visa Elektron Instant Issue № [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 5 282,36 грн., що підтверджується розпискою відповідача про отримання картки та заявою про встановлення ліміту овердрафту. Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконує свої зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, банк має право дострокового повернення в повному обсязі коштів, виданих у рамках кредитної лінії і виконання всіх зобов'язань за договором у випадках: позичальник надав банку підроблені документи або документи, що містять неправдиві відомості; позичальник в період дії кредитного договору порушував його умови (несвоєчасно або в неповному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та процентами, відповідно до умов договору; не надав банку будь-які документи, надання яких передбачено п. 2.1.1, 3.2, 4.3, 4.4 кредитного договору; не повідомив банк про факти, встановлені в п. 5.3 договору); позичальник на вимогу банку не сплатив неустойку (штраф, пеню); позичальник в період дії кредитного договору припускався порушень договірних зобов'язань перед банком по будь-яких інших договорах; на підставі наданих позичальником або інших документів, а також отриманої банком інформації можна зробити обґрунтований висновок про погіршення фінансового стану позичальника відносно його стану на момент укладення договору тощо. Таким чином, станом на 10 жовтня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 13 424,47 грн., з яких: - 2347,76 грн. - заборгованість за кредитним договором; - 2327,08 грн. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; - 5948,55 грн. - нараховані відсотки по заборгованості; - 2801,08 грн. - пеня. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за договором № 010-043609/13-00938-вкл-к від 22 січня 2013 року в сумі 13 424,47 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved