Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій, просив суд, визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку (пай) площею 0,2514 га з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,1568 га з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], а [INFO] померла його бабуся [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку (пай) площею 0,2514 га з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку (пай) площею 2,1568 га з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки. Однак, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на земельні ділянки на ім'я померлої [PERSON] Тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач Великодмитровицька сільська рада Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2001 року [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 2,408 га, з яких земельна ділянка площею 0,2514 га. з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка площею 2,1568 га. з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, на території Великодмитровицької сільської ради, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданий відділом реєстрації смерті у м. Києві 11.10.2004 року, актовий запис № 17145. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданий виконкомом Великодмитровицької сільської ради Обухівського району Київської області 28.04.2009 року, актовий запис № 7. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.12.2014 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,2514 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.12.2014 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,1568 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться: [ADDRESS]. Листом завідувача Обухівської районної державної нотаріальної контори № 36/01-16 від 30.01.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,408 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великодмитровицької сільської ради, Обухівського району, Київської області, державний акт серії [NUMBER], у зв'язку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON] Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач, набувши право на спадкове майно, набув його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачами права власності, а тому суд для захисту прав позивачів вважає за необхідне визнати їх власниками майна в порядку спадкування. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] скористався своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання його права на земельні частки (пай) у порядку спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved