Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № R111.0021141 від 18.12.2012 року у розмірі 16 288 грн. 76 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № R111.0021141 від 18.12.2012 року відповідач [PERSON] отримав споживчий кредит у розмірі 10 841,08 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитому розмірі 19,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредиту, строком на 14 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. На підтвердження того, що [PERSON] отримав кредит, позивач надав меморіальний ордер №Loan-24069 від 18.12.2012 року. Відповідно до п. 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, відповідач зобов'язався своєчасно та у повному розмірі сплачувати позивачу відсотки за користуванням кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та у терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії Кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 8 015,79 грн. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 12.12.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 16 288 грн.76 коп., що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача відповідно до заяви від 23.03.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № R111.0021141 від 18.12.2012року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 841,08 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредиту, строком на 14 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № R111.0021141 від 18.12.2012року заборгованість станом на 12.12.2014 року склала 16 288грн.76коп., яка складається з наступного: 5 734 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом; 392 грн. 65 коп. - відсотки за фактичне користування кредитом; 1 889 грн. 58 коп. - комісія за обслуговування кредиту; 8 272,41 грн. - сума пені за прострочення платежі. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягають задоволенню, а тому відповідач зобов'язаний оплатити заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved