Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача і просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті дідуся позивача - [PERSON], померлого 12.07.2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.07.2013 помер дідусь позивача. За життя померлим було складено заповіт, відповідно до якого все майно останній заповідає своєму онуку [PERSON] Позивач звернувся до нотріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмолено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкоме майно. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач надала суду заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, проти їх задоволення не заперечує та просить розлядати справу за її відсутності. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання були повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засіданні не повідомила. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст.ст.1216-1217 Цивільного Кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України) Ст.1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За нормами ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що 12 липня 2013 року помер дідусь позивача [PERSON], про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетрвоського міського управління юстиції зроблено актовий запис №5022 від 22.07.2013 року. За життя [PERSON] було складено заповіт від 16.07.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим 3-2738. Згідно вказаного заповіту, заповідач заповів належну йому квартиру №55, що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, 100 та квартиру №30, що знаходиться в м. Дніпропетровську, Бульвар Слави, 12 - [PERSON], позивачу по справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №505 від 13.01.2014 року. Позивач звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою від 27.09.2014 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] на спірну квартиру, фактично прийняв спадщину у вигляді квартири №55, що знаходиться в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, 100, з урахуванням визнання відповідачем позову в повному обсязі та визнання за ним права власності на нерухоме майно не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved