Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.08.2007 року відповідачка отримала кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, при цьому в разі зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в любий момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9.Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 цих Правил до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків то про здійснені операції по картрахунках. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виконання Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.5.6 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в частині з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. У відповідності до п.6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за не згодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладенні на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно до п.4.6 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягають сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових обовязків за цим Договором. Згідно до п.5.2. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком частиною у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. У відповідності до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, то він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до умов даного договору відповідачка зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Однак відповідачка умови договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в сумі 22365,13 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 1170,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 16692,00 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3200,00грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн. та штрафу (процентна ставка) в розмірі 1053,10 грн. у відповідності до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. А тому просять стягнути з відповідачки заборгованість за даним кредитним договором в сумі 22365,13 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, обґрунтовуючи тим, що вона неодноразово зверталася до установи банку з вимогою вжити заходів щодо розгляду питання про незаконно зняті з картки грошові кошти на загальну суму 973,33 грн. та 22.07.2014 року зверталася до банку з вимогою припинити кредитний договір у звязку із шахрайськими діями працівників банку, але відповіді на свої звернення не отримала. А тому вона заперечує щодо того, що ухилялася від виконання договору кредиту, оскільки жодних повідомлень з банку про наявну заборгованість не отримувала і про її наявність та розмір дізналася лише з матеріалів позовної заяви. При цьому з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості не зрозуміло, коли сам те за який період вона виникла, а також за який період були нараховані відсотки. Щодо суми нарахованої пені в розмірі 3200 грн., то в розрахунку не зазначено період, за який її нараховано, в той час, як законодавством щодо нарахування неустойки передбачено спеціальну позовну давність строком в один рік. У зв`язку з цим вважає позов необґрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. Представник позивача в свою чергу надіслав до суду відповідь на даний відзив, зазначивши, що власник картки зобов'язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідальність за погашення заборгованості в тому числі і Овердрафта покладається повністю на Клієнта. Виписка по картрахунку є підтвердженням, що відповідачці було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, де чітко прослідковується, що остання користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку Ушверсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідачки. Також відповідачкою не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином. Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Про втрату картки відповідачка не заявляла, грошові кошти знімалися за допомогою банкомату, а тому особа (або ж сама відповідачка), яка знімала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПІН-код властивий даній карті. Докази звернення відповідачки в банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи, а також будь-яких її звернень про втрату карти, відсутні. Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обовязковість для спірних правовідносин. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов'язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідачки в частині незнання наявності та суми заборгованості являються необгрунтованими. З банківської виписки вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти, а потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Відповідно до пунктів 3.1.1 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Згідно з довідкою про видачу кредитних карт, виданих за договором б/н від 28.08.2007 року, картка № 5168755394759076 була надана клієнту зі строком дії до останнього дня 02.2018 року. У зв'язку з цим обставини, на які відповідачка посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний, позивачем дотримано при зверненні до суду. Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 28.08.2007 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Згідно до умов даного договору (п.6.5 «Умов та правил надання банківських послуг»), відповідачка зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені вище вказаним договором. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачкою, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідачка ж в порушення умов договору та вимог ст., ст.526, 1054 ЦК України кредит не повернула і проценти за його користування не сплатила, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в сумі 22365,13 грн. У відповідності до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, банк вправі вимагати виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплаті винагороди банку. Як слідує з п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Судячи з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачка дійсно отримала грошові кошти та неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання по погашенню боргу, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Як випливає з п.6.11 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, ПІНу або отримання звістки про їх незаконне використання. Судом встановлено, що твердження відповідачки про звернення до установи банку з вимогою вжити заходів щодо розгляду питання про незаконно зняті з картки грошові кошти на загальну суму 973,33 грн. та 22.07.2014 року з вимогою припинити кредитний договір у звязку із шахрайськими діями працівників банку жодним доказом не підтверджуються. Крім того, як передбачено п. 8.3 Умов та правил надання банківських послуг, у разі, якщо держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, то він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу. Також доводи відповідачки щодо регулярної та добросовісної сплати заборгованості по вищевказаному договору кредиту спростовуються даними виписки по рахунку, яка має статус первинного документу і в якій відображено рух коштів на балансі кредитної катки відповідачки, а саме: баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Посилання відповідачки на те, що банком не було вказано про можливість застосування овердрафту спростовуються п.5.5.2 та п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідачка, судячи з матеріалів справи, була ознайомлена. Зазначення відповідачкою у відзиві того, що банком не здійснювались заходи досудового врегулювання даного спору, є безпідставними, оскільки законом не передбаченно їх обовязковість для спірних правовідносин. Щодо спливу строку позовної давності, то в правовій позиції Верховного Суду України, відображеній, зокрема, в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16, зазначено, що відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, у зв`язку з чим перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Як передбачено п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Як передбачено п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Судячи з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» першу кредитну картку «VISA Classic» було видано відповідачці 28 серпня 2007 року. Оскільки позивач ставить вимогу про повернення відповідачкою кредиту в повному обсязі, строк погашення якого визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, то, на думку суду, строк позовної давності, виходячи із строку дії останньої кредитної картки, виданої на ім`я відповідачки, вказано до лютого 2018 року, не сплив. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто 28.02.2018 року. Також беручи до уваги, що відповідачкою порушення виконання зобов`язання по зазначеному вище договору кредиту продовжується, то і сплив строку позовної давності щодо стягнення пені не настав. Крім того, як вбачається з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів більш ніж на 120 днів позивач вправі вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 22365,13 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 1170,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 16692,00 грн., заборгованість за комісією та пеня в сумі 3200,00грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 1053,10 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved