Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11060135000 від 19.10.2006 року у розмірі 65 256,86 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно, виселити та зняти з реєстрації місце проживання та перебування відповідача, зобов`язати [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та стягнення судових витрат, посилаючись на такі обставини. 19.10.2006 р. між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11060135000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 52 900,00 дол. США, який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 19.10.2027 р. або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 52 900,00 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 19.10.2006 р. між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем, яким є [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під [ADDRESS] . Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вказаних норм, 08.12.2011 р. Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та актом прийому передачі Документації, що додаються до позовної заяви. У порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 65 256,86 дол. США. Згідно договору забезпечення, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, договором забезпечення Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. 17.03.2014 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про усунення порушення, про погашення заборгованості за кредитним договором та про виселення, з попередженням, що у випадку невиконання вимоги Позивач змушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на дату звернення до суду вимога ПАТ «Дельта Банк» про усунення порушення не виконана, особи, які проживають у житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки добровільно не виселилися - спір продовжує залишатися невирішеним. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 ЦК України. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідач та особи, які проживають у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки вимогу Позивача про виселення добровільно не виконали, що дає підстави вважати, що у найближчий термін вони також не звільнять предмет іпотеки у добровільному порядку. За таких обставин, представник позивача вважає, що відповідач та інші мешканці житлового приміщення, яка є предметом іпотеки підлягають виселенню у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить слухати справу за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сидорук Д.С. подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги вимоги ПАТ «Дельта Банк» не визнають в повному обсязі, сторона відповідача не заперечують проти розгляду справи в у відсутності відповідача [PERSON] та у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2006 р. між АКІБ «УКРСИББАНК», яке на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УКРСИББАНК» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11060135000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 52 900,00 дол. США, який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 19.10.2027 р. або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 52 900,00 дол. США. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 19.10.2006 р. між АКІБ «УКРСИББАНК» та Відповідачем, яким є [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під [ADDRESS] . Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора, відповідно до ст.514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вказаних норм, 08.12.2011 р. Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та актом прийому передачі Документації, що додаються до позовної заяви. Представник ПАТ «Дельта Банк» у позовній заяві вказує, що у порушення умов Кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 65 256,86 дол. США. Згідно договору забезпечення, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, договором забезпечення Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. 17.03.2014 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про усунення порушення, про погашення заборгованості за кредитним договором та про виселення, з попередженням, що у випадку невиконання вимоги Позивач змушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки. Суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог враховує наступне. За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. За ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» суд враховує, що відповідно до вимог ч.4.2 іпотечного договору, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», надалі - Іпотекодержатель, з однієї сторони, та [PERSON] надалі - Іпотекодавець, з другої сторони 29.10.2006 року звернення стягнення здійснюється на підставі : - або рішення суду; - або виконавчого напису нотаріуса;- або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя;- або за Договором про між Іпотекодавцями та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ч.4.5., 4.6. Іпотечного договору звернення стягнення за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до Закону України « Про іпотеку». Звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог Іпотекодержателя, здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до розділу V ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до п.5.1,5.4 Іпотечного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі, Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет Іпотеки: - передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку». У разі законодавчої можливості при застосуванні передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя ( абзац 2 ч.3ст.36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п.5.1. цього іпотечного договору, в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок). У розділі другому глави другої указаного Порядку передбачено процедуру нотаріального посвідчення угоди про відчуження предмета іпотеки іпотекодержателем. Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. Отже, вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність, є відповідним застереженням в іпотечному договорі та являється позасудовим способом врегулювання спору. Стосовно позовних вимог та правових підстав для визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру [ADDRESS] , суд дійшов до наступного правового висновку. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Аналогічна правова позиція визначена в постанові ВСУ від 30 березня 2016 року у справі за № 6-1851 цс 15. З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» заявлені до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Дельта-Банк» права власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] є необґрунтованими, спосіб захисту порушеного права обраний невірно, а тому позовні вимоги Банку задоволенню не підлягають. Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації місця проживання та перебування відповідача, зобов`язання [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» є похідними від вимог про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , а тому суд відмовляючи у задоволенні цих вимог, відмовляє у і задоволенні вимог про виселення та зняття з реєстрації місця проживання та перебування відповідача, зобов`язання [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об`єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Outcome: dismissed