Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив та обгрунтовував тим, що 09.07.2008 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки «ВАЗ» модель «21102» 1999 року випуску, номер кузову - [NUMBER], що підтверджується розпискою, наданою [PERSON], якою він засвідчив факт передачі йому грошових коштів у розмірі 25 000,00 грн.. Того ж дня [PERSON] надав йому довіреність на право розпоряджатися транспортним засобом, ключі від даного автомобіля та реєстраційне посвідчення. В свою чергу, [PERSON] 09.07.2008 року придбав вищевказаний автомобіль у [PERSON], який його теж уповноважив довіреністю розпоряджатися транспортним засобом згідно довіреності. На даний час в Центрально-Міському відділі ДВС КМУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] та в ході проведення виконавчих дій, 30.07.2010 року на спірний автомобіль було накладено арешт та оголошено його у розшук. Проте, даний автомобіль знаходиться в його розпорядженні, за його місцем проживання та попередніми власниками його право не оскаржується. При цьому, коли накладався арешт на майно [PERSON], не було відомо та не враховано той факт, що автомобіль був йому проданий. Тобто, він придбав та вступив в розпорядження спірним транспортним засобом ще 09.07.2008 року, до відкриття виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] заборгованості, проте, через відсутність коштів та матеріальні труднощі не встиг переоформити автомобіль до накладення на нього арешту. При цьому, він неодноразово потрапляв у дорожньо-транспортні пригоди, керуючи спірним транспортним засобом, після чого його ремонтував, тобто вступив у розпорядження. У зв'язку з вищевикладеним, він просить визнати його добросовісним право набувачем на колісний транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» модель «21102» 1999 року випуску, номер кузову - [NUMBER]; визнати за ним право власності на колісний транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» модель «21102» 1999 року випуску, номер кузову - [NUMBER] та звільнити з-під арешту транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» модель «21102» 1999 року випуску, номер кузову - [NUMBER] та припинити його розшук. Позивач та його представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги. Представник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у судовому засіданні проти задоволення уточненого позову заперечував, оскільки 23.12.2014 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-2049 від 09.06.2010 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 597852,31 грн., суму судового збору у розмірі 1708,50 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 250 грн.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримав повністю та пояснив, що він дійсно передав [PERSON] по довіреності належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки ВАЗ21102, реєстраційний номер [NUMBER], з правом передовіри повноважень третім особам. Та зазначив, що йому відомо про те, що останній передовірив вказаний автомобіль [PERSON]. При цьому, жодних претензій до будь-кого з них в нього не має, оскільки він фактично здійснив продаж свого автомобілю за що отримав грошові кошти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що він 19.09.2008, згідно усної домовленості, передав за довіреністю автомобіль марки ВАЗ21102, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] - [PERSON], за що останній отримав гроші в розмірі 25 000,00 грн.. На момент складання довіреності в базі данних МРЕО арештів, застав, позовів не було. Вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2, 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходить з того, що позивач на законних підставах набув право власності на автомобіль марки ВАЗ21102, реєстраційний номер [NUMBER], проте реалізувати свої права власника не може у зв'язку з накладанням державними виконавцями арешту та оголошенням розшуку вказаного автомобіля, при цьому, боржником за виконавим провадженням є попередній власник вказаного автомобіля - [PERSON], отже уточнені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved