Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 18279.96 грн., та судові витрати в розмірі 1378.00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого позивач (Банк) надавав, а Позичальник отримував кошти у сумі 11053.80 грн. строком до 01.04.2015 року. В порушення умов Кредитного договору № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, укладеного між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON], відповідач зобовязання належним чином не виконав. У подальшому, між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким до вказаного Товариства відійшли усі права та обовязки за Кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року. Крім цього, 17.06.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», був укладений Договір факторингу № 1706/1, відповідно до умов якого останнє набуло статусу кредитора за кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, в тому числі отримало право вимоги до боржника. Всупереч умов вищевказаної угоди, [PERSON] ухилився від виконання зобовязань за ним, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18279.96 грн., яка станом на час розгляду справи у суді залишається відповідачем несплаченою; крім того, підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору позивачем в сумі 1378.00 грн. Виходячи з наведеного, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судові засідання, призначені на 30.06.2016 року та 19.07.2016 року свого представника не направив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками в матеріалах справи, просив слухати справу без участі його представника та проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 63). В судові засідання, призначені на 30.06.2016 року та 19.07.2016 року, відповідач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлення про причини неявки, визнані судом поважними, до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 19.07.2016 року у справі за цивільним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості визначено про заочний розгляд вказаної справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою з 05.12.2007 року, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 29), яка відповідно до Статуту здійснює діяльність у сфері надання фінансових послуг фізичним та юридичним особам (а.с. 26-28) та з 27.12.2007 року має Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, яка має право на здійснення фінансової послуги факторингу (а.с. 30). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», з пропозицією укласти договір про надання споживчого кредиту (а.с. 4), на реалізацію якої Між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого позивач (Банк) надавав, а Позичальник отримував кошти у сумі 11053.80 грн. строком до 01.04.2015 року (а.с. 5-6). Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п.п. 3.4. Рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За таких умов, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, укладений між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON], є договором про надання споживчого кредиту. Судом встановлено, що станом на 17.06.2015 року [PERSON] зобовязання перед Позичальником по погашенню заборгованості за кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, не виконував. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає iз суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до cт. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З п.п. 1.2. Кредитного договору № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року судом встановлено, що його погашення Позичальником, мало відбутись до 01.04.2015 року (а.с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено договір про заміну сторони у зобовязанні, за яким до вказаного Товариства відійшли усі права та обовязки за Кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року (а.с. 38). 17.06.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», був укладений Договір факторингу № 1706/1, відповідно до умов якого останнє набуло статусу кредитора за кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, в тому числі отримало право вимоги до боржника (а.с. 23-25). Витягом з додатку 1 до Договору факторингу № 1706/1 від 17 червня 2015 року встановлено, що станом на вказану дату загальна заборгованість за кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 18279.96 грн., що підтверджується відповідним витягом (а.с. 22). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що у правовідносинах, повязаних з Кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року, на підставі Договору факторингу № 1706/1 від 17 червня 2015 року, відбулась заміна кредитора; вказана заміна відповідає приписам ч. 1 ст. 513 ЦК України, а тому до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за вищевказаною угодою (Кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Суд, враховуючи, що позивач та відповідач перебували у договірних відносинах, а відповідач, в порушення вимог кредитного договору, взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 1312/241ЕS5U1I від 25.09.2012 року належним чином не виконав, цивільний позов про стягнення з відповідача суми заборгованості за вищевказаним договором, підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved