Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 1596 грн. 50 коп. та судові витрати в сумі 1378 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що у червні 2003 року відповідачці був наданий статус безробітної згідно з поданою заявою від 20.06.2003 р. і в період з 27.06.2003 по 20.06.2004 їй була виплачена допомога по безробіттю у вказаній сумі. Але в подальшому перевіркою було встановлено, що відповідачка з 1996 року по 2015 рік була фізичною особою - підприємцем та була зареєстрована в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що не повідомила центр зайнятості, а тому повинна повернути виплачену їй суму. Представник позивача, яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з'явилася, причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що за заявою відповідачки від 20.06.2003 року наказом № НТ003062 від 27.06.2003 року директора Харківського міського центра зайнятості їй було надано статус безробітної з призначенням допомоги по безробіттю (а.с. 6, 7). Починаючи з 27.06.2003 по 20.06.2004 [PERSON] була виплачена допомога по безробіттю у сумі 1596 грн. 50 коп. В ході перевірки даних, вказаних [PERSON] в заяві, було встановлено, що вона з 20.08.1996 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що вона приховала від центру зайнятості при подачі заяви про взяття її на облік як безробітну. Запис щодо проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов'язано з її банкрутством, внесено 24.12.2015 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 804-ХІІ від 01.03.1991 року, в редакції яка діяла на момент виникнення спірних відносин, зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих і суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм дохід у грошовій або іншій формі. В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство». В п.3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачка безпідставно отримала вказану суму допомоги по безробіттю, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь центру зайнятості, а позов задоволенню. Суд також стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3082 від 16 серпня 2016 р. (а.с.1).

Outcome: approved