Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 15 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, про що видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 44. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, в зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали сварки. В результаті між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги. З лютого 2014 року і до теперішнього часу з відповідачкою проживає окремо, подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може, примирення та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ спільного майна відсутній. В судове засідання позивач та відповідачка не з'явились, через канцелярію надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала (а .с. 16-17 ). Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007 року згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 44 (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області (а. с. 4). Судом встановлено, і сторони цього не заперечували, що стосунки в родині погіршились, однією сім'єю сторони не проживають з лютого 2014 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є об'єктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивача, так і відповідачки. За таких обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved