Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, в якому посилається на те, що він в період з 21.07.1981 року по 06.11.1981 рік працював у цеху з виробництва рідких мінеральних добрив СПО «АЗОТ» на посаді електромонтер з ремонту електроустаткування. З 23.01.1984 року по 02.09.1987 року працював у цеху з виробництва рідких мінеральних добрив електромонтером з ремонту електроустаткування. З 02.09.1987 року по 31.12.1991 рік працював в цеху електролізу виробництва себацінової кислоти електромонтером з ремонту електроустаткування. У 2011 році він звернувся до відділу кадрів підприємства ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», щоб підприємство видало пільгову довідку для оформлення пенсії. 17.10.2011 року йому було видано Довідки від 17.10.2011 року за № 872 та № 873, де його трудовий стаж з 21.07.1981 року по 06.11.1981 рік, а також з 23.01.1984 року по 02.09.1987 рік в цеху з виробництва рідких мінеральних добрив, а також трудовий стаж з 05.03.1988 року по 31.12.1991 рік в цеху електролізу себацінової кислоти (трудовий стаж при СРСР) за Списком № 2, а не за Списком № 1, як це положено по Російському законодавству, тобто підприємство ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» застосувало щодо нього, громадянина Російської Федерації Українське законодавство, а саме пункт 3 наказу № 383 від 18.11.2005 року Міністерства праці та соціальної політики України. Після неодноразових звернень до керівництва підприємства, щоб вони видали Довідку, де б трудовий стаж з 1981 року по 31.12.1991 рік увійшов за Списком № 1 ні до чого не привели. В травні місяці 2013 його представник [PERSON] звернувся до прокуратури м.Сєвєродонецька з заявою на незаконні дії підприємства ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ». На запит прокуратури підприємство відмовило у видачі довідки. На подання прокурора Григорова Сергія Віталійовича підприємство ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» від 21.06.2013 року видало довідку, де його трудовий стаж з 1981 року по 31.12.1991 рік увійшов за Списком №1. На підставі цієї довідки він 12.07.2013 року звернувся із заявою до Пенсійного фонду Російської Федерації м.Брянська для оформлення пенсії. Пенсійний фонд м.Брянська на підставі його заяви зробив запит до Пенсійного фонду м.Сєвєродонецька Луганської області, щоб була проведена зустрічна перевірка на підприємстві ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» щодо його трудового стажу. Все це тривало до грудня 2013 року. 17.01.2014 року він отримав пенсію за період з 12.07.2013 року по 31.12.2013 року. Пенсія була призначена в розмірі 7864 рубля 80 коп. Таким чином, в результаті незаконних дій підприємства ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», яке виражається в несвоєчасної видачі довідки, він не зміг оформити пенсію з 22.01.2013 року (з дня народження), а оформив її тільки з 12.07.2013 року . Таким чином, він не отримував пенсію з 23.01.2013 року по 12.07.2013 рік в кількості 5 місяців і 20 днів. В грошовому еквіваленті він не доодержав пенсії 41945 рублів, що за курсом НБУ України на 10.04.2014 року становить 12550 грн. (курс НБУ 10 руб. - 3,3416 грн.). Також позивачем були понесені витрати на ж/д квитки і квиток автобуса для поїздок у м.Сєвєродонецьк та м.Брянськ для отримання документів для призначення пенсії в розмірі 3130 рублів, що за курсом НБУ становить 937 грн. і 645 грн. квитків на поїздку в м.Москва, де він працює. Таким чином, загальна сума нанесеного матеріальної шкоди становить 14167 гривень. Також позивач вважає, що крім матеріального збитку, підприємством ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» йому завдано моральну шкоду, що полягає в незаконному рішенні про відмову в видачі Довідки для оформлення пенсії, що призвело до душевних страждань, які він переніс, а також у приниженні його честі та гідності. Тому на підставі вищевикладеного позивач звернувся з даним позовом до суду і просить визнати дії ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» щодо відмови в видачі довідки для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній по Списку № 1, відповідно до трудового стажу, незаконними, стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходили. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, підтвердив доводи позову, уточнивши заявлені вимоги та просив визнати дії ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» щодо відмови в видачі довідки для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній по Списку № 1, відповідно до трудового стажу, незаконними, стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» на користь позивача спричинену матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції в розмірі 16693,00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 248,60грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що довідки було видано правомірно, оформлено на підставі діючого законодавства, ніяких порушень з боку підприємства не має, з поданням прокуратури не згодна, у зв'язку з чим просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши представників позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] позивач [PERSON] є громадянином Російської Федерації та відповідно до наданої суду копії трудової книжки в період з 21.07.1981 року по 06.11.1981 рік працював у цеху з виробництва рідких мінеральних добрив СПО «АЗОТ» на посаді електромонтер з ремонту електроустаткування. З 23.01.1984 року по 02.09.1987 року працював у цеху з виробництва рідких мінеральних добрив електромонтером з ремонту електроустаткування. З 02.09.1987 року по 31.12.1991 рік працював в цеху електролізу виробництва себацінової кислоти електромонтером з ремонту електроустаткування, що також підтверджується іншими матеріалами справи та не заперечується відповідачем. На підставі звернення позивача 17.10.2011 року йому було надано довідки № 872 та № 873 відповідно до яких його трудовий стаж з 21.07.1981 року по 06.11.1981 рік, а також з 23.01.1984 року по 02.09.1987 рік в цеху з виробництва рідких мінеральних добрив, а також трудовий стаж з 05.03.1988 року по 31.12.1991 рік в цеху електролізу себацінової кислоти (трудовий стаж при СРСР) за Списком № 2. Не погодившись із зазначеним позивач 08.01.2013 року знов звернувся до підприємства ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» з заявою про надання довідки де б його трудовий стаж було зараховано до списку №1, однак у відповідь йому запропонували звернутися до пенсійного фонду за місцем мешкання, щоб вони направили запит на підприємство, де б просили надати пільгову довідку за списком №1. Що і було зроблено УПФРФ в Радянському районі міського округу м.Брянська. 08.05.2013 року позивач знов звернувся з заявою до керівництва ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», однак у відповіді значиться, що йому вже було надано довідки № 872 та № 873 від 17.10.2011 року. Не погодившись із зазначеним представник позивача звернувся до Прокуратури м.Сєвєродонецька. На що, після перевірки викладених заявником доводів, було направлене Голові правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» Бугайову Л.С. подання від 20.06.2013 року про усунення порушень закону. На підставі подання від 20.06.2013 року було надано довідку № 530 від 21.06.2013 року де трудовий стаж з 1981 року по 31.12.1991 рік увійшов за Списком №1. Вищезазначене подання оскаржене не було та не скасовано, що підтверджує незаконність дій ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» щодо відмови позивачу в видачі довідки для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній по Списку № 1, відповідно до трудового стажу. На підставі наданої довідки від 12.07.2013 року позивач повторно звернувся із заявою до Пенсійного фонду Російської Федерації м.Брянська для оформлення дострокової пенсії і з січня 2014 року йому було призначено пенсію у розмірі 7864,80 грн. Доплату до пенсії за період з 12.07.2013 року по 31.12.2013 року, як стверджує позивач йому біло виплачено 17.01.2014 року. Таким чином, в результаті незаконних дій ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», яке виражається в несвоєчасної видачі довідки, позивач не зміг оформити пенсію з 22.01.2013 року (з дня народження), тобто, він не доотримав пенсію з 23.01.2013 року по 12.07.2013 рік в кількості 5 місяців і 20 днів. Що складає 44564 рублів і за офіційним курсом НБУ України станом на 10.04.2014 року становить 13336 грн. (курс НБУ 10 руб. - 3,3416 грн.). Крім того позивачем були понесені витрати на ж/д квитки і квиток автобуса для поїздок у м.Сєвєродонецьк та м.Брянськ для отримання документів для призначення пенсії в розмірі 3130 рублів, що за офіційним курсом НБУ становить 937 грн. і 645 грн. квитків на поїздку в м.Москва, де він працює. Вказане підтверджується наданими матеріалами справи. Таким чином, загальна сума нанесеного матеріальної шкоди становить 14918 гривень. Крім того позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції, який відповідно до довідки Управління статистики у м.Сєвєродонецьку за період з 01.02.2013 року по 01.07.2014 року склав 111,9%. Тобто загальна сума спричиненої матеріальної шкоди позивачу діями відповідача з урахуванням індексу інфляції складає 16693,00 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також позивачем було понесено судові витрати по справі у розмірі 248, 60 грн., які складаються з судового збору та оплати послуг банку, які також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved