Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що з 03.01.2002 року був прийнятий на роботу в ремонтну службу на ДП «Орісіл-Калуш» та звільнений з даного підприємства 31.03.2011 року по переводу до [PERSON] «Завод ДК Орісіл», де був прийнятий на роботу 01.04.2011 року . 30.01.2015 року він був звільнений з роботи за згодою сторін (в звязку з виходом на пенсію). [PERSON] стверджує, що згідно Додатку №6 до колективного договору по ДП «Орісіл-Калуш» від 18.09.2008 року передбачено, що при звільнені з роботи в звязку з виходом на пенсію всім працівникам підприємства надається одноразова грошова виплата в розмірі середньої заробітної плати. Починаючи з 11-го року безперервного трудового стажу в ВАТ «Оріана», похідних структурних підрозділів ВАТ «Оріана» і даного підприємства збільшується на 10 процентів за кожний рік. Так як вся його трудова діяльність пройшла в структурі «Хлорвініл» (державний концерн «Оріана»), а в подальшому змінювалися назви підприємства, однак основне керівництво, працівники та основні фонди не змінювалися, позивач вважає, що має право на вищезазначену виплату, передбачену колективним договором. Разом з тим при звільненні з роботи йому була виплачена тільки заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку. Тому [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] «Завод ДК Орісіл» одноразову грошову виплату за безперервний трудовий стаж при звільненні з роботи у звязку з виходом на пенсію в розмірі 19\~857,00 гривень, а також понесені ним судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та ствердив, що одноразова грошова виплата при звільненні з роботи у звязку з виходом на пенсію [PERSON] не проводилася у звязку з відсутністю на це законних підстав. Зазначив, що [PERSON] в період часу з 01.04.2011 року по 20.01.2015 року перебував із [PERSON] «Завод ДК Орісіл» в трудових відносинах. При звільненні з роботи йому були виплачені всі передбачені чинним законодавством виплати. Колективний договір, на який посилається позивач, регулював трудові відносини та надавав право на додаткові виплати в період роботи на ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл». На даний час у [PERSON] «Завод ДК Орісіл» немає затвердженого і діючого колективного договору, оскільки він ще розроблений. [PERSON] «Завод ДК Орісіл» є самостійною юридичною особою, не є правонаступником ДП «Орісіл-Калуш». Жодної реорганізації, зміни складу, структури, найменування ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» не відбувалося, підприємство перебуває в стані ліквідації у звязку із визнанням його банкрутом. Оскільки дані два підприємства є різними юридичними особами, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 03.01.2002 року був прийнятий на роботу на ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» та звільнений з даного підприємства 31.03.2011 року по переводу до [PERSON] «Завод ДК Орісіл». На підприємстві ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» діяв колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом на 2006-2007 роки (а.с. 19-20). Згідно додатку №6 до даного колективного договору, а саме п. 6.1.1 при звільненні з роботи у звязку з виходом на пенсію всім працівникам підприємства надається одноразова грошова виплата в розмірі середньої заробітної плати. Починаючи з 11-го року безперервного трудового стажу в ВАТ «Оріана», похідних структурних підрозділів ВАТ «Оріана» і даного підприємства, грошова виплата при звільнені на пенсію збільшується на 10% за кожний рік (а.с. 16-18). 31.03.2011 року [PERSON] звернувся до підприємства із заявою про звільнення його з роботи у звязку із переведенням на роботу в [PERSON] «Завод ДК Орісіл» (а.с. 71). Даний факт позивач підтвердив в судовому засіданні. Наказом підприємства № 12-к від 31.03.2011 року його було звільнено в звязку із переведенням на роботу на [PERSON] «Завод ДК Орісіл», згідно ст. 36 п. 5 КЗпП України (а.с. 60-67). 01.04.2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу в [PERSON] «Завод ДК Орісіл» по переводу із ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл». 30.01.2015 року він був звільнений з роботи за згодою сторін (в звязку з виходом на пенсію) ст. 36 п. 1 КЗпП України на підставі заяви про звільнення його з роботи у звязку із виходом на пенсію з 20.01.2015 року (а.с. 8). Даний факт підтверджується відомостями, що містять в копії трудової книжки позивача, випискою з наказу [PERSON] «Завод ДК Орісіл» № 17-к від 01.04.2011 року (а.с. 12-15), а також архівними довідками (а.с.23-25). На підставі поданої заяви позивача [PERSON] «Завод ДК Орісіл» , видано наказ № 3-к про його звільнення та виплату компенсації за 18 календарних днів відпустки (а.с. 7). Цього ж дня йому було здійснено розрахункові виплати (а.с. 10-11). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] «Завод ДК Орісіл» було створено на підставі протоколу № 102 зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Орісіл» від 23.06.2010 року (а.с. 40) та 12.07.2010 року була проведена його державна реєстрація та реєстрація статуту даного підприємства (а.с. 39, 50-59). ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.04.2014 року визнано банкрутом (а.с. 68-70). Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припиняється в разі переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або переходу на виборну посаду. Згідно ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийняття сторонами зобовязань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. У відповідності до ч.ч. 6, 7 ст. 17 КЗпП України у разі ліквідації підприємства, установи, організації колективний договір діє протягом усього строку проведення ліквідації. На новоствореному підприємстві, в установі, організації колективний договір укладається за ініціативою однієї зі сторін у тримісячний строк після реєстрації підприємства, установи, організації, якщо законодавством передбачено реєстрацію, або після рішення про заснування підприємства, установи організації, якщо не передбачено їх реєстрацію. Згідно ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди», а також ч.ч. 3, 4 ст. 17 КЗпП України у разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін. Судом встановлено, що трудові відносини між ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» та [PERSON] були припинені 31.03.2011 року, коли позивача за його згодою та на підставі його заяви було переведено на інше підприємство [PERSON] «Завод ДК Орісіл». Колективний договір, на який як на підставу своїх позовних вимог посилається позивач, діяв на ДП «Орісіл-Калуш» [PERSON] «Орісіл» та не поширює свою дію на відносини між адміністрацією та трудовим колективом ТЗОВ «Завод ДК Орісіл», так як дане підприємство є новоствореним та являється окремою юридичною особою. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про безпідставність заявлених [PERSON] позовних вимог та відмови в задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed