Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 31.07.2015 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затверджених наказом № СП-2010-911 від 17.08.2010 року та тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У звязку з тим, що відповідач порушив умови повернення кредиту, станом на 13.07.2016 року виникла прострочена заборгованість в сумі 13278.30 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 5191,75грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6078,06 грн., заборгованість по комісії та пені за користування кредитом 900.00 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина); - 608.49грн. штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не з»явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.Представник позивача в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, та проти винесення заочного рішення судом. Відповідач причину своєї неявки не повідомив, ставлення до позову не висловив. Суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей 526,527,530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, 31.07.2015 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також судом встановлено, що станом на 13.07.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 13278,30 грн. Доказів відсутності заборгованості перед банком відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому стягує з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу та судові витрати. На підставі зазначеного,

Outcome: approved