Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька - [PERSON] , в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, посилаючись на те, що смерті батька залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 5,38 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. У лютому 2020 року при прибиранні помешкання батька після його смерті, нею випадково був знайдений заповіт разом з державним актом на право приватної власності на землю на ім`я померлого батька, з якого їй стало відомо, що батько заповів їй належну йому земельну ділянку. У зв`язку з тим, що до лютого 2020 року їй не було відомо про існування заповіту, складеного батьком на її користь, тому вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнають. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, з урахуванням заяв про розгляд справи за їх відсутності, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено наступне. Батьком позивача є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбів /а.с. 9,10,12 /. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/. За життя [PERSON] складено заповіт, яким він заповідав належну йому на праві приватної власності на підставі державного акту IV-ЗП № 002612, земельну ділянку площею 5,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області - [PERSON] (після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »). Зазначений заповіт було посвідчено 15.05.2015 секретарем виконавчого комітету Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області Бєловою О.М., відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24.04.2020 заповіт є чинним/а.с. 8/. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 002612, на підставі розпорядження Мелітопольської райдержадміністрації від 03.12.2002 № 822, [PERSON] передану у приватну власність земельну ділянку площею 5,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області /а.с. 13/. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59989599 від 10.04.2020, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , не заводилась. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оформити свої спадкові права після померлої позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про існування заповіту, складеного батьком на її ім`я, про це їй стало відомо у лютому 2020 року. Згідно з п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, складений ним заповіт на користь позивача є чинним, відомості про прийняття спадщини іншими особами відсутні, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважною та надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved