Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про виселення. В позовній заяві посилався на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Він неодноразово намагався потрапити до квартири,але відповідач не відчиняв двері. Також відповідач не допустив в квартиру техніка ПБТІ. Просив суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, що викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляд справи в судове засідання не з»явився. Суду причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст.321 ЦК України передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. [PERSON], звертаючись до суду з позовом до [PERSON] та в судовому засіданні його представник посилався на те, що останнім йому чиняться перешкоди в користуванні спірною квартирою. Однак, позивачем та його представником в судовому засіданні не надано жодного доказу та підтвердження того, що дійсно саме [PERSON], а не інша особа вселилася та проживає в спірній квартирі та чинить перешкоди у користуванні власністю. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до правоохоронних органів з приводу даного питання не звертався, актів щодо проживання в квартирі [PERSON] або буть - кого з інших осіб та чиненні йому перешкод в користуванні квартирою не складалося. Дані факти не заперечував представник позивача в судовому засіданні. Суд, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а саме те, що позивачем та його представником жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог суду не надано, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виселення

Outcome: dismissed