Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № CL 134183 від 18.03.2013 р., [PERSON] відповідач, 18.03.2013р. отримав кредит у розмірі 12000.00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 39 % річних з строком повернення до 05.03.2016р. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 09.03.2016 року на загальну суму 26000.54 грн., що стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства Універсал Банк заборгованість за кредитним договором № CL 134183 від 18.03.2013 р. в розмірі 26000.54 грн. та судовий збір в розмірі 1378.00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що 18 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Універсал Банк та фізичною особою [PERSON], було укладено кредитний договір № CL 134183 (а.с. 5-14, 15-16, 17-18, 19-20). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику кредитні кошти, у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі та Додатках до нього, а Позичальник зобовязується погасити Кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених Договором та відповідними Додатками. Відповідно до п.1 Додатку №1 до Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно до п.3.2. Додатку №1 до Кредитного договору дата повернення Позичальником Кредитору всієї суми Кредиту 05 березня 2016р. Відповідно до п.4.1. Додатку №1 до Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник зобовязується сплачувати Кредитору згідно умов Договору проценти в розмірі 39% річних. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору у випадку несвоєчасного виконаного грошового зобовязання Позичальника за Договором Кредитор має право стягнути з Позичальника пеню, а Позичальник при цьому зобовязується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також встановлено, що позивач ПАТ «Універсал Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі - 12000.00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та меморіальним ордером № 1719518UAH000482/133680 від 18 березня 2013р. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В звязку з не виконанням зобовязань за кредитним договором № CL 134183 від 18.03.2013 р. відповідач [PERSON], станом на 09.03.2016 р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень 54 копійки, з них: -11479,38 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; -12758,09 грн. - сума заборгованості за відсотками; -1763,07 грн. пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с. 22-23). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України , встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів 39% річних та пені у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір та норми чинного законодавства України, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved