Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який обґрунтував тим, що 08.05.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу автомобіля в усній формі, ними було досягнуто всіх істотних умов. На виконання домовленості ним було передано [PERSON] 12700 грн. Крім того 07.06.2013 року [PERSON] отримав додаткову плату в розмірі 5050 доларів США. Станом на 04.06.2015 року зобовязання [PERSON] не виконав, у звязку з чим ним було направлено [PERSON] письмову вимогу щодо повернення коштів. На виконання вимоги відповідач частково в повернув кошти в сумі 12500 грн. та 500 Євро, склавши при цьому розписку, відповідно до змісту якої зобовязався повернути залишок коштів в розмірі 4550 доларів США до 31.12.2015 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди, щодо продажу позивачці в майбутньому автомобіля [PERSON]. На підтвердження укладення між ними в майбутньому договору купівлі-продажу було складено розписку про передачу авансу від 08.05.2013 року, відповідно до змісту якої [PERSON] отримав від [PERSON] 12700 грн. в рахунок завдатку на покупку автомобіля [PERSON]. 07.06.2013 року було додатково отримано кошти в розмірі 5050 доларів США, про що було складено відповідну розписку. 20.08.2015 року [PERSON] повернув [PERSON] частину коштів розмірі 12500 грн. та 500 Євро, отриманих за розписками від 08.05.2013 року та 07.06.2013 року. Додатково зазначив, що залишок суми в розмірі 4550 доларів США зобовязується повернути до 31.12.2015 року. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Аванс у цивільному праві - це грошова сума або інша майнова цінність, яка передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку, який при не виконанні договору стороною, що дала завдаток, нею втрачається, аванс у разі порушення умов договору повертається стороні, яка його видала. Як і завдаток, аванс служить доказом укладення договору, але, на відміну від завдатку, не є способом забезпечення виконання зобов'язання. Тому будь-яка попередня плата вважається авансом, якщо в договорі немає прямої вказівки на те, що ця плата є завдатком. При належному виконанні договірного зобов'язання аванс включається в загальний рахунок остаточної плати. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов`язання, а також зараховується в рахунок майбутніх платежів, але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов`язання. Сторона, яка видала аванс, має справо вимагати його повернення у всіх випадках невиконання договору. Частиною 1 статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У даному випадку суд встановив, що сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу автомобіля, але ні попередній ні основний договір купівлі-продажу автомобіля сторони не уклали, а отримані за розпискою кошти в сумі 12700 грн. та 5050 доларів США є авансом, що зазначено в розписках від 08.05.2013 року та 07.06.2013 року. Верховний Суд України в постанові від 13.02.2013 року по справі №6-17цс12 надав такі розяснення «оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.» Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля [PERSON] в установленому законом порядку між сторонами не укладено,а отже передана відповідачу сума у розмірі в сумі 12700 грн. та 5050 доларів США. є авансом. Отже, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 533 ЦК України\~передбачено, якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадку, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки суми авансу в розмірі 4550 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.01.2016 року еквівалентно 108872,50 грн., суд вважає законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1089,72 грн., понесені ним при поданні позову.

Outcome: approved