Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він працював у відповідача з 14 березня 2014 року і був звільнений 28 липня 2014 року, однак відповідач заборгував та не виплатив при звільнення заробітну плату в сумі 10298грн. 69 коп. за період з травня по липень місяць 2014 року включно (травень 3778,43грн., червень 3032,93грн., липень 2219,50грн. та відпускні 1267,83грн.). Невиплатою заробітної плати позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в докладанні додаткових зусиль для організації свого життя і яку позивач оцінює в розмірі 2000грн. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, в яких просить стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки належних звільненому працівнику сум, що за його підрахунками складає 16131,51грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пояснив суду, що відповідач своєчасно не виплачував заробітну плату і при звільнені також не розрахувався до цього часу, чим завдає йому моральної шкоди, що полягає в докладанні додаткових зусиль для організації свого життя, а тому просить позов задовольнити. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглядає справу без участі останніх, позивач не заперечив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 14 березня 2014 року і був звільнений 28 липня 2014 року. За період з червня місяця 2014 року по день звільнення позивачу не виплачена заробітна плата і існує заборгованість в сумі 9030,86грн., що підтверджується довідкою відповідача від 02.12.2014 року в розрахунок заборгованості по заробітній платі включено в липень місяць 2014 року і грошова компенсація за частину невикористаної щорічної відпустки за відпрацьований час за 09 календарних днів і складає 1267грн.83 коп., що також підтверджується відповідною довідкою АПБ «Цегла» від 10.12.2014 року. У відповідності до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. У відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення вказаний заробіток в сумі 4481 грн. 25 коп. з розрахунку: на день постановлення рішення кількість днів затримки складає 25 днів х 179,25 (середньоденний заробіток) = 4481,25грн. Середньоденний заробіток розрахований виходячи з положень Пстанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, а саме (заробітна плата за червень: 3032,93 грн. + 3778,43грн. заробітна плата у травні = 6811,36грн. : 38 днів робочих = 179,25грн. Кількість днів затримки розрахована з врахуванням наказу директора ТОВ»АПБ-Цегла» від 08 липня 2014 року № 66 км, згідно якого працівників переведено за їх згодою на режим роботи з неповним робочим тижнем (один робочий день на тиждень). Наданий позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі та розрахунок середнього заробітку за весь час затримки судом до уваги не приймається, оскільки є невірним та нічим не підтверджується. Будь-яких доказів того, що відповідачем невірно визначено розмір заборгованості по заробітній платі суду не надано. Крім того, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яка виразилась в моральних стражданнях, докладанні додаткових зусиль для організації життя, яку суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає в розмірі 2000 грн. На підставі ч.2 ст.367 ЦПК України рішення стосовно стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується на користь держави судовий збір в сумі 487грн.20 коп.

Outcome: partial