Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2013 року між ним та відповідачем, яка є його онукою, був укладений спадковий договір, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської нотаріальної контори Гудимою О.Б. за реєстровим №405. Позивач вважає, що даний договір він підписував у стані, коли не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки за два місяці до цього в нього померла дружина, а він сам переніс тяжку операцію на сечовому міхурі. Просить суд визнати спадковий договір від 14.03.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], недійсним. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима Олег Борисович в судове засідання не з`явився, хоча про день розгляду справи у суді був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2013 року між сторонами був укладений спадковий договір, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської нотаріальної контори Гудимою О.Б. за реєстровим №405. За цим договором [PERSON] зобов'язується виконувати розпорядження немайнового характеру та майнового характеру за рахунок коштів [PERSON] в разі смерті позивача, відповідач набуває право власності на майно, що є особистою приватною власністю [PERSON], а саме квартиру під [ADDRESS] Згідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до п.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він не вміє писати і читати та не розуміє української мови. Після смерті дружини [INFO] року (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 21.01.2013) він знаходився в депресивному стані. 13.02.2013 року він переніс операцію на сечовому міхурі, що підтверджується епікризом, та був в дуже тяжкому фізичному стані, тому під час укладання спадкового договору не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Однак, вказав, що після операції автобусом їздив в гості до сина в м.Берислав, де домовився про те, що [PERSON] буде його доглядати. Вважав, що замість спадкового договору підписував заповіт на ім'я доньки - [PERSON]. Коли нотаріус зачитував вголос договір, різниця прізвищ його не спантеличила. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що позивач є її дідусем. Останній вмовив її звільнитися з посади контролера та переїхати з м.Берислава до м.Херсона з метою догляду за позивачем. [PERSON], вказав, що не довіряє своїй донці, тому звернувся саме до онуки. Під час укладання спадкового договору дідусь був в адекватному стані і на договорі наполягав саме він. Свідок [PERSON] вказала, що є сусідкою позивача. Вказала, що після смерті дружини [PERSON] був в пригніченому стані. Бачила як невдовзі після операції він продавав вазочки біля під'їзду. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що позивач хоч і хворів та був не письменний, але завжди відрізнявся ясністю розуму. Відповідно до акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №64-2014 від 05.08.2014 року у [PERSON] в досліджуємий період часу були, обумовлені віковими особливостями особистості, соматичним захворюванням, стресовими факторами порушення психічних процесів, психічного стану, які не носили вираженого характеру, не супроводжувалися вираженим зниженням когнітивних і мнестичних функцій. [PERSON] на момент підписання спадкового договору 14.03.2013 року з урахуванням його вікових, індивідуально-психологічних особливостей особистості, психічного стану, умов мікросоціального середовища, міг розуміти та керувати своїми діями, передбачати їх наслідки. Аналізуючи докази у їх сукупності, на підставі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього їх дослідження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed