Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» на нежитлове приміщення №102, загальною площею 551,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Одеського заводу продовольчого машинобудування - підприємства з колективною власністю (завод «ПРОДМАШ»), оформлене Протоколом №68 від 25.04.2014 року, в частині внесення до статутного капіталу ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» горища ХІV (нежитлового приміщення №102) загальною площею 551,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов обгрунтовується тим, що з 1958 року по 2014 рік житловий будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться спірне горище, перебував на балансі заводу «ПРОДМАШ». В ході підготовки документів для реєстрації ОСББ «Чайка-168» 02.07.2016 року з`ясувалось, що горище багатоквартирного будинку №168 зареєстровано за ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС», до того ж з порушеннями - державна реєстрація здійснена 28.01.2015 року на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.2015 року, що підтверджує її протиправність. Згідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року, горище, як допоміжне приміщення передається у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Однак, 25.04.2014 року посадові особи заводу «ПРОДМАШ» склали протокол №68 загальних зборів співвласників заводу, в якому зазначено, що прийнято рішення про вступ до ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» в якості співзасновників та внесення у статутний капітал у вигляді домоволодіння - багатоквартирного будинку [ADDRESS] з будівлями та спорудами, за балансовою вартістю 14400 грн. Протокол рахункової комісії зборів, який є невід`ємною частиною протоколу №68 - відсутній. Отже, зазначений протокол загальних зборів є протизаконним, оскільки кворуму на них не було. На підставі протоколу №68 було складено акт приймання-передачі від 01.10.2014 року між завод «ПРОДМАШ» та ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» про передачу в тому числі і спірного горища як допоміжного приміщення. Однак спірне горище повинно передаватись громадянам одночасно з приватизацією ними квартир. Складений акт прийому-передачі основних засобів (форма№03-1) є недійсним, так як підписаний одноособово директором заводу без підписів членів комісії та відмітки бухгалтерії про переміщення об`єкта з проведенням відповідних реєстраційних дій. Задовго до 2014 року 20 квартир з 27 наявних у будинку були приватизовані працівниками заводу «ПРОДМАШ» на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу. Висновок №27 від 25.12.2014 року, щодо технічної можливості виділення в натурі частки об`єкту нерухомого майна, зроблений ТОВ «Топ-проект», є недійсним, так як зроблено підміну термінів з «допоміжного приміщення- горища» на «нежитлове приміщення №102». Зазначене грубо порушує правила протипожежної безпеки, унеможливлює ремонт димоходів, вентиляції, інтернет-комунікацій, телевізійних антен, який можливий тільки через горище. Представником заводу «ПРОДМАШ» надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує. Також вказав, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] , є приватною власністю, а саме, зазначене домоволодіння перебуває у власності заводу «ПРОДМАШ» на підставі рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів №234 від 19.04.1991 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №81124868 від 23.02.2017 року. 27.07.1990 року завод «ПРОДМАШ» придбав у власність житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується державним актом про викуп майна державного орендного підприємства Одеського заводу «ПРОДМАШ». Відповідно до акту приймання-передачі від 01.10.2014 року власник майна - завод «ПРОДМАШ» передав ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в цілому та конкретні приміщення, тобто розпорядився своїм майном. Зазначена обставина встановлена судовим рішенням по справі №815/7016/16, яке набрало законної сили. Також, для визнання приміщення допоміжним в ньому мають бути розташовані вузли управління комунікаційних мереж, чого позивач не довів, як не довів і порушення його прав, свобод та інтересів. До того ж, позивач повинен довести, що порушені його права та інтереси, однак у позові не наведені обставини, які б свідчили що він має матеріально-правову заінтересованість у розгляді справи та є потерпілим від наслідків дій відповідачів. В судовому засіданні 27.02.2020 року сторони підтримали свої правові позиції, треті особи не з`явились, повідомлені належним чином. В судові засідання 31.03.2020 року, 30.04.20 року, 15.07.2020 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, представники відповідачів надали заяви про відкладення розгляду справи через карантин. В судове засідання 18.08.2020 року з`явився позивач та його представник, представники відповідачів не з`явились, повідомлені належним чином, представник ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» надав заяву про відкладення розгляду справи з підстав знаходження його на самоізоляції через симптоми схожі з короновірусом COVID-19. Суд ухвалив відмовити в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи з підстав визначених у п.3 Прикінцевих положень ЦПК України (в редакції від 18.06.2020 року). Суд продовжив розгляд справи відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Судом встановлено: Сторони визнали обставину, що в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] , з часу забудови та прийняття в експлуатацію в 1958 році і до 2014 року, не проводилась жодна реконструкція та перебудова приміщень, як житлових так і не житлових. Відповідно до рішення Суворовської районної ради народних депутатів м.Одеси №234 від 19.04.1991 року в Одеському МБТІ зареєстрований 3-х етажний, 27-ми квартирний житловий будинок [ADDRESS] (а.с.128,129,т.1). Відповідно до протоколу №68 від 25.04.2014 року загальних зборів учасників заводу «ПРОДМАШ», прийнято рішення про вступ в якості засновника та внесення до статутного капіталу ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» домоволодіння - багатоквартирного житлового будинку з будівлями та спорудами за адресом: [ADDRESS] (а.с.14,16 т.1). 08.07.2014 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» (а.с.136,т.1). На виконання протоколу загальних зборів №68 від 25.04.2014 року, представники заводу «ПРОДМАШ» та ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» склали акт приймання-передачі від 01.10.2014 року, відповідно до якого завод «ПРОДМАШ» передав, а ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» прийняв домоволодіння за адресом: [ADDRESS] в цілому, та конкретні приміщення: -квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 332/1000 частки квартири [ADDRESS] ; -сходові клітини І, ІІ, ІІІ, IV, V, VI, VІІ, VІІІ, ІХ, Х, ХІ, ХІІ, ХІІІ; -горище ХІV; -інші будівлі та споруди, визначені на плані земельної ділянки; -огорожа, замощення, каналізаційні колодязі. Також, в зазначеному акті вказано, що частина квартир та нежитлових приміщень відчужена заводом « ПРОДМАШ », встановлено загальну площу квартир та нежитлових приміщень які наявні у власника на час передачі майна - 1678,5 кв.м. (а.с.127, т.1). 25.12.2014 року ПП «ТОП. ПРОЕКТ» надало висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна - горища ХІV багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 551,2 кв.м., що є відокремленим, розташованим на 4-му поверсі окремого триповерхового будинку, має окремий вихід, необтяжене комунікаціями загального користування та може бути виділене в натурі (а.с.19,т.1). Технічним паспортом на нежитлове приміщення №102, виготовленим ПП «ТОП. ПРОЕКТ» 21.01.2015 року визначено нежитлове приміщення №102 як горище будинку, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] (а.с.149,т.1). 02.03.2015 року ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» отримало свідоцтво (індексний номер:34334988) про право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 551,2 кв.м., що розташоване за адресом: [ADDRESS] (а.с.160,т.1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (№34335237 від 02.03.2015 року) підставою виникнення права власності у ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 551,2 кв.м., що розташоване за адресом: [ADDRESS] , є свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 02.03.2015 року (а.с.161,т.1). Сторони визнали обставину, що станом на 2014 рік, житловий будинок за адресом: [ADDRESS] має 27 квартир з яких, 7 квартир та 1 квартира частково - приватизовані, [ADDRESS] квартир викуплені у власника - завод «ПРОДМАШ», 7 квартир у власності ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС». Сторони визнали обставину, що на горищі відсутні мережі теплопостачання та водопостачання. Судом, з технічного паспорту (а.с.149,т.1), встановлено наявність у спірному приміщенні вентиляційних каналів та каналів відводу для газових плит. Державні будівельні норми України (ДБН В.2.2-15:2019) п.п.7.44, 7.45 передбачають відповідні обстеження на підтвердження їх працездатності. Таким чином, судом встановлено, що спірне горище відноситься до допоміжного приміщення багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що є спільним майном мешканців багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності, у ньому знаходиться технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою. Отже, наданими доказами доведено, що в трьохповерховому багатоквартирному житловому будинку, в якому власниками та користувачами квартир, нежитлових приміщень, є фізичні та юридичні особи, без згоди зазначених осіб, одним із співвласників, а саме, ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС», горище будинку, на якому знаходиться технічне обладнання будинку необхідне для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир - виділено в натурі та зареєстровано на нього право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні) несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з п. 4 рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011 року у справі №14- рп/2011 за законодавством України допоміжне приміщення у дво-або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканців» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Розпоряджання майном, що є у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Згідно з п. 4.3. рішенням Конституційного Суду України від 09.11.2011 року у справі №14- рп/2011 відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед Законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі влаштування мансард, надбудови поверхів і т.п. Чинним законодавством України не передбачено визнання права власності на допоміжні приміщення, про що зазначено в п. 1.1 рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004 «У справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст.ст.1,10 цього Закону. Згідно цього тлумачення допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні та ін.) стають спільною власністю громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Дане питання визначення права власності також підпадає під дію положень ст.ст. 369, 382 ЦК України, оскільки в зазначеному горищному приміщенні розташовані інженерні мережі будинку - вентиляційні канали. Пунктами 3.2.1-3.2.7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила) встановлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Допоміжні приміщення, а саме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення. Щодо порушеного права позивача. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з п. 4 рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011 року у справі №14- рп/2011 за законодавством України допоміжне приміщення у дво-або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканців» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення відповідного права. У абзаці 2 п. 11 постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша, друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Отже, твердження представників відповідачів про відсутність у позивача права на звернення до суду - безпідставне так як не надано доказів відсутності у позивача права власності на майно у спірному будинку або відсутності права користування житловими приміщеннями. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на захист і в судовому засіданні доведено, що відповідач ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» порушує права позивача у справі. Тому у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України його право підлягає судовому захисту. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Одеського заводу продовольчого машинобудування - підприємства з колективною власністю (завод «ПРОДМАШ»), оформлене Протоколом №68 від 25.04.2014 року, в частині внесення до статутного капіталу ТОВ «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» горища ХІV (нежитлового приміщення №102) загальною площею 551,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстави недійсності правочину та, відповідно, правові наслідки недійсності правочину визначені ЦК України, отже сам протокол загальних зборів не можна визнавати недійсним у судовому порядку, оскільки цей документ лише фіксує факт прийняття рішення загальними зборами і не є актом у розумінні статті 20 Цивільного кодексу (ЦК) України. При цьому саме рішення загальних зборів - це акт, а не правочин у розумінні статті 202 ЦК України, і воно може бути скасовано учасником зборів в іншому порядку (ГПК України). До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України. Отже позивачем не доведено порушення його прав відповідачем - завод «ПРОДМАШ» тож позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Судові витрати розподіляються відповідно до ст141 ЦПК України.

Outcome: partial