Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах держави з позовною заявою до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В позовній заяві вказував, що вироком Драбівського районного суду від 05.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] 29.05.2014 року близько 19 години в смт Драбів Драбівського району Черкаської області біля будинку № 89 по вул. Леніна, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс удари деревяною палицею в область грудної клітки [PERSON], спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломами 9 та 11 ребра справа, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 146 від 16.06.2014 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у звязку з тривалим розладом здоровя. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на лікуванні у травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ з 29.05.2014 року по 10.06.2014 року, на його лікування було затрачено 3267,36 грн., що підтверджується довідкою [PERSON] ЦРЛ № 01-23/453/17 від 16.03.2016 року. Згідно зі статутом [PERSON] ЦРЛ, затвердженого рішенням [PERSON] районної ради № 42/VI від 25.09.2014 року, лікарня заснована на районній комунальній власності, є бюджетним закладом охорони здоровя і фінансується з місцевого бюджету. Власником майна лікарні є [PERSON] районна рада. Враховуючи те, що [PERSON] районна рада, як субєкт владних повноважень, не забезпечила належним чином відшкодування коди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, в такому випадку у прокурора наявні всі підстави для звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави в особі [PERSON] районної ради Черкаської області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що він не винен в завданні тілесних ушкоджень [PERSON], тривалість лікування [PERSON] в лікарні не відповідає ступеню тяжкості його ушкоджень, вирок суду та рішення апеляційної інстанції, якою вирок залишений без змін ним оскаржено до суду касаційної інстанції. Просив суд відмовити у позові. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. Згідно копії вироку Драбівського районного суду від 05.11.2015 року по справі № 692/1169/15-к, [PERSON] 29.05.2014 року близько 19 години в смт Драбів біля будинку № 89 по вул. Леніна, під час сварки умисно наніс удари деревяною палицею в область грудної клітки [PERSON], спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломами 9 та 11 ребра справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості в звязку з тривалим розладом здоровя. Вироком суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначено йому покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до довідки [PERSON] ЦРЛ № 01-23/453/17 від 16.03.2016 року вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], лікувався в травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ з 29.05.2014 року по 10.06.2014 року з приводу ЗЧМТ, струсу головного мозку, битої рани волосяної ділянки голови, забою правої половини грудної клітки, перелому 8 9 ребер справа. Вартість лікування за один ліжко-день у травматологічному відділенні становить 272,28 грн. Загальна вартість лікування 3267,36 грн. (без медикаментів). Згідно копії статуту [PERSON] ЦРЛ, [PERSON] ЦРЛ є самостійним лікувально-профілактичним закладом охорони здоровя [PERSON] районної ради (п. 1.1 статуту). [PERSON] ЦРЛ є спільною власністю територіальної громади району. Власником майна [PERSON] ЦРЛ є [PERSON] районна рада (п. 10 статуту). Відповідно до листа [PERSON] районної ради № 04-26/88 від 17.03.2016 року, [PERSON] районна рада не заперечує щодо подачі Золотоніською місцевою прокуратурою позовної заяви про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 3267,36 грн. до [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Ч. 3 даної статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач довів суду, належними доказами те, що відповідач вчинив злочин, від якого потерпілий проходив лікування в [PERSON] ЦРЛ, вартість якого повинна бути стягнута на рахунок бюджету власника лікувального закладу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved