Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №660/223-301, згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50 % на рік та кінцевим терміном повернення до 25.12.2012 року. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 12.02.2016 року, заборгованість становить 753 070,20 грн. з яких: 289 654,27 грн. - заборгованість за кредитом, 212 606,20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 121 606,52 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 79 086,20 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 30 413,70 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 19 483,13 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 169 та ст. 224 ЦП України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 26.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №660/223-301, згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50 % на рік та кінцевим терміном повернення до 25.12.2012 року. За вказаним кредитним договором відповідач зобов'язаний був сплачувати борг з нарахованими відсотками згідно умов погашення кредиту, підписаного сторонами. Строк повернення кредиту сплив, однак відповідач своєчасно не повернув грошові кошти у повному розмірі та не сплатив відсотки. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно наданих позивачем розрахунків, через невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем по вказаному кредитному договору виникла заборгованість, загальний розмір заборгованості станом на 12.02.2016 року, становить 753 070,20 грн. з яких: 289 654,27 грн. - заборгованість за кредитом, 212 606,20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 121 606,52 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 79 086,20 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 30 413,70 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 19 483,13 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Обґрунтованих заперечень щодо розміру заборгованості від відповідача не надходило. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 11 296,05 гривень.

Outcome: approved