Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 162 грн. 09 коп., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту 1\~485 грн. 65 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту 2\~183 грн. 62 коп., поточна заборгованість за процентами 65 грн. 20 коп., прострочена заборгованість за процентами 5\~183 грн. 29 коп., заборгованість за штрафами та пенею 9 244 грн. 33 коп. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 27.08.2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» з заявою-приєднання до умов продукту «Кредитна Картка». Між банком та [PERSON] укладено анкету-договір на оформлення платіжної картки. Згідно кредитного договору, банк зобовязався встановити кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. на рахунок, який відкрито на підставі приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 48 % річних за користування кредитом. Згідно із заявою-приєднання до умов продукту «Кредитна картка», а саме п. 4, щомісячний платіж складає 7% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за поточний місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Кредит надавався на підставі анкети-договору позичальника з лімітом, зазначеним в додатку 1 «Довідка про умови користування». Згідно з заявою-приєднання до умов продукту «Кредитна Картка», а саме п. 2 кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років, але в будь-якому разі до повного виконання клієнтом зобовязань. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши 27.08.2014 року кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. на рахунок № 5336860400007952. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, не виконує. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 29.05.2017 року має заборгованість в розмірі 18 162 грн. 09 коп. Тому позивач, у звязку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду втретє клопотання про відкладення розгляду справи, та письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що вона кредитний договір з банком не укладала, кредитну картку не отримувала, документів не підписувала. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та на підставі наявних у ній доказів приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.08.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUVI.246410.002, відповідно до якого банк встановлює кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 4000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № 5336860400007952 зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 48 % річних.\~\~ У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 29.05.2017 року виникла заборгованість, яка складає 18 162 грн. 09 коп., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту 1\~485 грн. 65 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту 2\~183 грн. 62 коп., поточна заборгованість за процентами 65 грн. 20 коп., прострочена заборгованість за процентами 5\~183 грн. 29 коп., заборгованість за штрафами та пенею 9 244 грн. 33 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. \~\~\~\~\~\~ Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 58, 59, ч.3 ст. 61 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~ Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~\~\~\~ Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. \~\~\~\~ Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач\~ для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Положеннями ч.ч.1.2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.\~\~\~\~ Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а доводи відповідача, викладені і письмових запереченнях суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Враховуючи, що заявлена позивачем сума заборгованості відповідачем не спростована, доказів погашення ним заборгованості за кредитом суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 18 162 грн. 09 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, оскільки вона підтверджена відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved