Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.10.2012 року сталася дорожньо-транспортна подія, а саме: [PERSON] в м. Львові по вул. Червоної Калини, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пасат», державний реєстраційний номер [NUMBER], який згідно з полісом № АА/5198753 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був застрахований ПАТ «НФСК «Добробут», не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану дорожнього покриття, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], завдавши автомобілям значні технічні пошкодження та матеріальних збитків. Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.08.2013 року частково задоволено його позов та стягнуто з ПАТ «НФСК «Добробут» 6 526,94 грн. матеріальних збитків. Згідно з листом головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 10.02.2014 року виконані всі необхідні та можливі заходи, передбачені Законом «Про виконавчу службу», щодо встановлення майна ПАТ «НФСК «Добробут», проте нерухомого та рухомого майна не встановлено, на рахунках фінансових установ кошти ПрАТ «НФСК «Добробут» відсутні. Вказував, що ним зібрано достатньо доказів того, що ПАТ «НФСК «Добробут» протягом тривалого часу фактично не здійснює страхової діяльності, переховується від відповідних органів, наділених повноваженнями здійснення контролю за її діяльністю, та своїх клієнтів, внаслідок чого не тільки не виконує вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо виконання грошових зобов'язань у страхових виплатах, але і вимог ст. 20, 41, 51 цього Закону щодо своєї ліквідації або початку процедури банкрутства для надання можливості МТСБУ почати процес страхових виплат ошуканим потерпілим. З наведеного вбачає всі ознаки відсутності наміру у реальному здійсненні страхової діяльності та фактичної ліквідації страхової компанії. Ним фактично виконані вимоги ст.ст. 20, 39, 40, 41, 43, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У той же час, у даному конкретному випадку він позбавлений права застосовувати ст. 10 Закону України «Про банкрутство», відповідно виникли всі законні підстави для стягнення страхового відшкодування в сумі 6 526,94 грн. з МТСБУ. З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 6 526,94 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. та 2 000,00 грн. витрат на оплату за надання юридичних послуг. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача надав суду заяву, якою позов підтримав, просив вимоги задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Також, відповідач надав письмові заперечення на позов, згідно з якими в даному випадку відсутні обставини, визначені ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку настання яких МТСБУ за рахунок коштів відповідного фонду здійснює відшкодування шкоди. Також, зазначав, що позивачем порушено порядок отримання страхового відшкодування, оскільки з заявою про виплату такого останній до МТСБУ не звертався. Просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Враховуючи викладене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 13.10.2012 року сталася дорожньо-транспортна подія, а саме: [PERSON] в м. Львові по вул. Червоної Калини, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пасат», державний реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану дорожнього покриття, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], завдавши автомобілям технічні пошкодження. Судом встановлено, що цивільно правова відповідальність [PERSON] згідно з полісом № АА/5198753 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована ПАТ «НФСК «Добробут», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.08.2013 року частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з ПАТ «НФСК «Добробут» на користь останнього 6 526,94 грн. матеріальних збитків. Згідно з листом головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 10.02.2014 року виконані всі необхідні та можливі заходи, передбачені Законом «Про виконавчу службу», щодо встановлення майна ПАТ «НФСК «Добробут», проте нерухомого та рухомого майна не встановлено, на рахунках фінансових установ кошти ПрАТ «НФСК «Добробут» відсутні. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «г» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у випадку недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів визнання страховика ПАТ «НФСК «Добробут» банкрутом та його ліквідації. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ПАТ «НФСК «Добробут» не перебуває в процесі припинення. Твердження представника позивача щодо відсутності наміру у реальному здійсненні страхової діяльності та фактичної ліквідації вказаної страхової компанії суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За наведених обставин, підстави для стягнення страхового відшкодування з відповідача в даному випадку відсутні та вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed