Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 р. належить будинок [ADDRESS] . Відповідач є його сином і він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач у 2004 році виїхав з його будинку до своєї дружини, і на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . з 2017 року відповідач постійно виїжджає на заробітки до Польщі. Вказує, що відповідач не проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , понад один рік без поважних причин. Не проживаючи в даному будинку, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку не має і взагалі ним не цікавиться. Ніяких перешкод у проживанні відповідача ним не чинилося. Реєстрація відповідача в будинку створює йому перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача проводжу я; повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг не можу, та інше. Просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові позивачем, підтвердила факт відсутності відповідача у спірному будинку більше 15 років. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7). У вказаному будинку окрім власника зареєстрована його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с. 6). Відповідач з 2004 року виїхав з будинку [ADDRESS] до своєї дружини. З 2017 року відповідач постійно виїжджає на заробітки до Польщі . У будинку не мешкає більше 15 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Фактів перешкод у користуванні житлом не встановлено. Ці обставини відповідачем не оспорювались. Згідно зі ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 1 статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У відповідності до частини 2 цієї статті член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач до цього часу добровільно не знявся з реєстрації, внаслідок чого позивач позбавлений можливості в повній мірі використовувати свої права власника будинку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved