Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 10 червня 2020 року з позовом [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина в період навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач [PERSON] є його батьком. У теперішній час він, позивач, продовжує навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» на денній формі навчання на контрактній основі. Стипендії він не отримує. Крім того, він сплачує кошти за проживання у гуртожитку, витрачає кошти на придбання підручників та інших необхідних речей для навчання, перебуває на «Д» обліку з діагнозом вегето-судинна дистонія,міопія, паралітична косоокість лівого ока, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просить стягувати з відповідача щомісячно на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення ним 23-річного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, при зверненні до суду просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позову. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Пояснення на позов не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.05.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.8). Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 року (а.с.13) по 24.10.2006 року (а.с.14). Відповідно до довідки Криворізького юридичного коледжу Національного університету «Одеська юридична академія» №313 від 03.06.2020 року [PERSON] навчається на першому курсі на денному відділенні. Загальний строк навчання у коледжі становить три роки з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Стипендію не отримує, навчається на контрактній основі (а.с.16). За навчання за перший курс 22.07.2019 року позивачем сплачено 7465,00 грн (а.с.19), 25.01.2020 року - 7539,70 грн. (а.с.20). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] мешкає в гуртожитку, що підтверджується Договором про надання ліжко-місця в кімнаті для тимчасового проживання в гуртожитку ДВНЗ «Криворізький національний університет» від 07.10.2019 року ( договір укладений з [PERSON] , як студентом НУ «Одеська юридична академія») (а.с.21). За проживання в гуртожитку [PERSON] 22.02.2020 року сплачено 1990,00 грн. (а.с.22). Крім того, позивач перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом міопія, паралітична косоокість лівого ока , вегето-судинна дистонія (а.с.17 ). Матір позивача [PERSON] (прізвище змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » ) (а.с.12) працює вчителем початкових класів (виконавчий комітет Грушківської сільської ради Дніпропетровської області) , отримала до виплати за період з грудня 2019 року по травень 2020 року включно - 61109,53 грн. (а.с.11). Відповідач [PERSON] працює в ДПП «Кривбаспромводопостачання» та отримує заробітну плату, що ним не заперечується. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Частинами 1, 3 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст.ст. 191,200 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача при звернені до суду звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: approved