Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 97 782,40 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 977,83 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18 лютого 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики цього ж дня відповідачем було складено розписку. Відповідно до умов вказаного договору він передав, а відповідач отримала суму грошових коштів у розмірі 4000 доларів США, що еквівалентно 97782.40 грн. Згідно розписки, відповідач була зобов`язана повернути йому надані ним грошові кошти до 01 лютого 2020 року, однак до цього часу жодних розрахунків за договором позики проведено не було. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернула, у зв`язку з чим, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання від неї не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 лютого 2017 року між сторонами укладено договір позики про що свідчить оригінал розписки, написаний відповідачем (завірена копія а.с.30). На підставі даного договору грошової позики відповідач взяла у позивача в борг кошти в сумі 4 000 гривень доларів США, що еквівалентно 97782,40 грн. за курсом НБУ на день звернення з позовом до суду, та взяла на себе зобов`язання повернути позивачу борг до 01 лютого 2020 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже факт знаходження боргового документу - оригіналу розписки про отримання коштів у позивача, свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення боргу. На час розгляду справи суду не представлено відповідачем будь-яких доказів про повернення боргу. Таким чином позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 97782,40 гривень за договором позики від 17.02.2019 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 977,83 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved