Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку серії АЕЕ № 612129 від 31.10.2001 року являється єдиним власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. В будинку разом з ним проживають колишня дружина - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO]; онук - [PERSON], [INFO]; онук - [PERSON], [INFO]; онука - [PERSON], [INFO]; та відповідач співмешканець дочки - [PERSON] , [INFO]. Проживання на протязі останніх років разом з відповідачем в одному будинку стало нестерпним. Відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, курить цигарки в будинку, влаштовує сварки та виражається на всіх нецензурними словами, навіть на свою малолітню доньку [PERSON]. Своєю поведінкою відповідач принижує позивача, його колишню дружину, його дочку та онуків перед сусідами та знайомими. З приводу неправомірних дій відповідача неодноразово викликалась міліція, вживались заходи впливу, але він не реагує. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає, чим завдає позивачу значних матеріальних збитків, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить суд усунути перешкоди в користуванні приватним житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який належить йому на праві приватної власності, шляхом виселення відповідача - [PERSON], [INFO], без надання йому іншого житла. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про повне підтримання позовних вимог, розгляд справи без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, надав суду поштою заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. При зазначених обставинах суд вважає за можливе ухвалити рішення в даному судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, надані суду письмові докази дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку [ADDRESS], де проживають члени його сім'ї, а саме колишня дружина, дочка та онуки. Дочка позивача проживає у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON], що повністю підтверджується наданими суду копіями письмових доказів. Відповідач не являється членом сім'ї власника будинку, договір найму житлового приміщення не укладав, постійно порушує правила сумісного проживання за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, постійно вчиняє сварки та бійки в сім'ї позивача, що підтверджується довідкою-характеристикою виконкому Озернянської сільської ради Білоцерківського району, копіями постанов Білоцерківського міськрайонного суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та офіційним попередженням Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 14-18). Своїми діями відповідач чинить перешкоди власнику будинку та його сім'ї у користуванні власністю. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд . На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати поновлення його порушеного права власності. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 116 ч. І та 157 Житлового кодексу України передбачено, що член сім'ї власника квартири може бути виселений за рішенням суду без надання іншого житлового приміщення, якщо він систематично руйнує або псує житлове приміщення, або систематичними порушеннями робить неможливим для інших сумісне проживання з ним в одній квартирі, а заходи попередження або громадського впливу не надали результату. Відповідно до ст.115 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично порушують правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 ( із змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодекс України» роз'яснено, що під заходами попередження маються на увазі заходи, застосовані судом, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями, громадськими органами. Суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин вимоги ст.. 157 ЖК України, відповідно до якої члени родини власника квартири можуть бути виселені у випадках, передбачених ст.. 116 ЖК України. Стаття 116 ЖК України передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Аналізуючи надані суду письмові докази суд дійшов висновку, що відповідач систематично вчиняє порушення, які роблять неможливим для позивача сумісне проживання з ним в одному будинку, а заходи попередження не надали результатів. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати за сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved