Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором, заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, посилаючись на такі обставини. 16 травня 2007 року сторони уклали кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 1290/01-07, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 550000,0 (шістдесят три тисячі) доларів США, на строк користування кредитними коштами до 15 травня 2009 року включно зі сплатою 19% річних, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором та Додатковами угодами до кредитного договору від 15 травня 2009 року, 13 листопада 2009 року, 12 травня 2010 року, 12 серпня 2010 року, 19 серпня 2010 року, 30 вересня 2010 року, 14 жовтня 2010 року, 14 січня 2011 року, 15 березня 2011 року, 04 квітня 2011 року, 11 липня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, 17 травня 2007 року банк укладає з Виробничо-комерційною фірмою «ДІТО» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю - [PERSON], разом з [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14.03.2007 року, за реєстровим № 675, укладено Договір іпотеки. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 22 травня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором 1290/01-07 від 16 травня 2007 року, в сумі 3601092,70 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором і судових витрат на розгляд справи. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. 16 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (зараз - Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Порто-Франко») та [PERSON] було укладено кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 1290/01-07, відповідно до якого Банк надає Позичальнику грошові кошти в сумі 550000,0 (шістдесят три тисячі) доларів США, на строк користування кредитними коштами до 15 травня 2009 року включно зі сплатою 19% річних, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. 15 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості по кредитному договору не пізніш 13 листопада 2009 року. Також сторонами досягнуто згоди щодо процентної ставки за вищевказаним кредитним договором. Згідно п. 5 додаткової угоди процентна ставка за користування кредитними коштами становить - 29%. У разі прострочення щомісячної плати за користування кредитними коштами процентна ставка за користування кредитними коштами збільшувалась до 34%. 13 листопада 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 12 травня 2010 року. Також, згідно п. 2 додаткової угоди № 2 позичальник взяв на себе зобов'язання, починаючи з грудня 2009 року щомісячно з першого по десяте число здійснювати сплату простроченої заборгованості не менш ніж 30000,0 гривень з урахуванням сплати процентів. Ставка за користування кредитними коштами становила 29%. 12 травня 2010 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 12 серпня 2010 року. Ставка за користування кредитними коштами становила 29%. Також, згідно п. 1 вказаної Угоди було збільшено ліміт заборгованості за Кредитним договором до 625000,0 гривень. 12 серпня 2010 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 19 серпня 2010 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 19 серпня 2010 року. 19 серпня 2010 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 30 вересня 2010 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 30 вересня 2010 року. 30 вересня 2010 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 14 жовтня 2010 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 14 жовтня 2010 року. 14 жовтня 2010 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 7 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 14 січня 2011 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 14 січня 2011 року. Також, згідно п.1 вказаної Угоди збільшено ліміт заборгованості по кредитному договору до 700000,0 гривень. 14 січня 2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 8 до кредитного договору, згідно положень якої останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 15 березня 2011 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 15 березня 2011 року. Також, згідно п.1 вказаної Угоди збільшено ліміт заборгованості за кредитним договором до 748155,0 грн. 15 березня 2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 9 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 05 квітня 2011 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 05 квітня 2011 року. 04 квітня 2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 13 липня 2011 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 13 липня 2011 року. Також, згідно п. 1 вказаної Угоди збільшено ліміт заборгованості за Кредитним договором до 790512,0 гривень. 11 липня 2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 11 до кредитного договору, згідно положень якої, останній повинен сплатити суму заборгованості за кредитним договором не пізніш 13 жовтня 2011 року. Ставка за користування кредитними коштами становила: 19% річних з 16 травня 2007 року по 14 травня 2009 року та 29% з 15 травня 2009 року по 13 жовтня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, 17 травня 2007 року банк укладає з Виробничо-комерційною фірмою «ДІТО» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю - [PERSON], «Іпотекодавець», разом з [PERSON], «Іпотекодавці», яка діє від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14.03.2007 року, за реєстровим № 675, укладено Договір іпотеки. Предметом іпотеки за вказаним договором є нерухоме майно: двохкімнатна квартира під № 44, розташована за адресою: [ADDRESS], яка згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно з реєстраційним № 18398205, виданого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації 15.05.2007 р., складається у цілому з: 44-1 - коридор, 44-2 - санвузол, 44-3 - кухня, 44-4 - житлова кімната, 44-1 - лоджія, 44-5 - сходи, 44-6 - житлова кімната, 44-7 - санвузол, 44-1 - лоджія та належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Таїровською селищною радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, 18.04.2007 року, зареєстрованого Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 7, під реєстровим номером 1136. 21 травня 2009 року та 13 листопада 2009 року до вказаного Договору іпотеки внесено зміни, згідно до яких Виробничо-комерційну фірму «ДІТО» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю виключено із вказаного Договору як боржника, та встановлено умови повернення грошових коштів, що викладені у Додатковій угоді № 1 та Додатковій угоді № 2 до Кредитного договору. 27 жовтня 2011 року [PERSON] попередив ПАТ АБ «ПортоФранко» про неможливість погашення кредиту та відсотків за його користування та запропонував укласти договір про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором в рахунок задоволення вимог позивача за кредитним договором. Банком пропозиція [PERSON] була прийнята, після чого останньому надана згода на оформлення документів для укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, але до теперішнього часу позичальник не виконує ані свій обов'язок щодо сплати кредитної заборгованості, ані зобов'язання щодо укладання з Банком Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів (у повному обсязі чи частково) та/або за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, Позичальник сплачує Банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% (нуль цілих п'ять десятих відсотків) від простроченої суми за кожен день прострочки. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 22 травня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором (відзивна реверсивна кредитна лінія) №1290/01-07 від 16 травня 2007 року, в сумі 3601092,70 грн. (три мільйони шістсот одна тисяча дев'яносто дві грн. 70 коп.) з яких: - загальна заборгованість за кредитом - 790512,0 грн. (сімсот дев'яносто тисяч п'ятсот дванадцять грн. 00 коп.); - загальна заборгованість за відсотками - 490427,98 грн. (чотириста дев'яносто тисяч чотириста двадцять сім грн. 98 коп.); - пеня за виникнення простроченої заборгованості - 2320152,72 грн. (два мільйони триста двадцять тисяч сто п'ятдесят дві грн. 72 коп.). Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов у повному обсязі у межах заявлених вимог. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3441,0 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved