Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором, витрат по сплаті судового збору, посилаючись на такі обставини. 24.09.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 030/09.07/88-374КЛ, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 210000,0 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних та строком користування по 23 вересня 2014 року включно. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу №15. Згідно вказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 030/09.07/88-374КЛ, що надало право позивачу звернутись до суду із вказаними позовними вимогами. Відповідач у судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу №15. Згідно вказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 030/09.07/88-374КЛ, що підтверджується відповідним витягом з реєстру заборгованостей боржників №1-Б. 24.09.2007 року [PERSON] уклав з Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» кредитний договір № 030/09.07/88-374КЛ. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 210000,0 доларів США на строк до 23 вересня 2014 року, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У відповідності до п.1.3. договору позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитом. Відповідачем не виконані умови зазначеного договору, тобто не здійснювалось часткове погашення кредиту та не сплачувались відсотки, у зв'язку із чим у відповідача перед позивачем виникла значна заборгованість. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.03.2015 рік складає 358857,32 доларів США, що за курсом НБУ складає 9638230,81 гривень, у тому числі: · залишок заборгованості по тілу кредиту - 162500,0 доларів США; · заборгованість по відсотках за користування кредитом - 81490,34 доларів США; · пеня - 114866,98 доларів США. Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою зобов'язання є національна валюта України. Згідно з правилом частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на те, що курс долара США на день складення уточненого розрахунку є більшим, ніж курс долара на день постановлення рішення (22,26 гривень за 1 долар США), суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути еквівалент 358857,32 доларів США, що за курсом НБУ складає 7988163,94 гривень. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідачів судових витрат у сумі 3654,0 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно із ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: partial