Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до відповідача, у якому просить суд зобовязати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] повернути сплачений [PERSON] та внесений ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» страховий платіж у розмірі 80000 грн., який знаходиться на її депозитному рахунку та перерахувати їх на розрахунковий рахунок ПрАТ «СК «Залізничні шляхи». В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.10.2013 року між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір страхування від нещасних випадків №02/86 на суму 8000000 грн. Зважаючи на те, що ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» не могло у повному обсязі виконати всі свої страхові зобовязання по умовам договору страхування від нещасних випадків №02/86 від 07.10.2013 року у звязку з відмовою інших страхових компаній взяти участь у фінансовому забезпеченні сплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку у страхувальника та неможливістю з боку страховика самостійно фінансово забезпечити виконання умов договору страхування від нещасних випадків №02/86 від 07.10.2013 року, у відповідності до п.10.2 даного договору керівництвом ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» було прийнято рішення про ініціювання розірвання даного договору. З цією метою ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» виконало всі умови, які необхідні для повідомлення страхувальника про припинення договору страхування від нещасних випадків №02/86 від 07.10.2013 року та про необхідність отримання ним страхового платежу. В результаті відмови [PERSON] в отриманні страхового платежу позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського МНО [PERSON] із заявою про прийняття на депозит грошових коштів у звязку з ухиленням кредитора ([PERSON]А.) від прийняття виконання зобовязання. 28.11.2013 року за платіжним дорученням № 6634 позивач вніс сплачений [PERSON] страховий платіж у розмірі 80000 грн. приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] Даний страховий платіж було розміщено нотаріусом на депозитному рахунку для подальшої передачі [PERSON], про що його належним чином було повідомлено. [PERSON] вказані грошові кошти не отримано. У подальшому рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року було визнано чинним дію договору страхування від нещасних випадків №02/86 від 07.10.2013 року, укладеного між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» та [PERSON] на суму 8000000 грн. Враховуючи зазначене, позивачем було направлено приватному нотаріусу Полтавського МНО [PERSON] листа №49/ЮЗ від 11.02.2015 року про повернення страхового платежу [PERSON] у розмірі 80000 грн., на який від нотаріуса надійшла постанова №27/02-31 від 12.02.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю відповідного рішення суду або згоди [PERSON] Таким чином, зазначені грошові кошти по теперішній час перебувають на вказаному депозитному рахунку приватного нотаріуса. З огляду на вищевказане, а також доводи, викладені у позовній заяві, позивач просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що надав суду відповідні пояснення, зазначивши, що позивач неодноразово звертався до [PERSON] щодо отримання ним грошових коштів, але останній відмовлявся, а тому, оскільки позивач мав намір розірвати договір, він був вимушений звернутись до нотаріуса для внесення грошових на депозит. Після рішення суду, яким визнано договір страхування дійсним позивач звернувся до нотаріуса щодо повернення страхового платежу, однак своєю постановою нотаріус відмовила у цьому на підставі ст.86 Закону України «Про нотаріат». Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що 28.02.2013 року надійшла заява від позивача з проханням прийняти грошові кошти у зв`язку з відмовою кредитора від виконання зобовязання. Грошові кошти були внесені на депозитний рахунок. 11.02.2015 року до неї надійшла заява від позивача про повернення грошових коштів, які були внесені на депозитний рахунок. Але у неї не було законних підстав для повернення коштів позивачу, так як не було згоди [PERSON] Разом з тим, протягом 2013 року нею направлялись страхувальнику листи з повідомленням про можливість отримання страхового платежу, які повертались, а 13.01.2014 року від адвоката [PERSON] надійшло повідомлення про те, що останній знаходиться а межами України. Між тим, грошові кошти у сумі 80000,00 грн. і на теперішній час знаходяться на депозитному рахунку нотаріуса, а нотаріус може видати ці кошти за заявою [PERSON] або на підставі рішення суду. Тобто одною із умов надання коштів є згода страхувальника, а оскільки таких заяв від [PERSON] не надходило, тому не має права видати грошві кошти. Зазначила, що з 11.02.2015 року ще три роки не пройшло, кошти витребувані заінтересованою особою позивачем, на даний час справа перебуває у суді, а тому строки вчинення нотаріальної дії слід вважати зупиненими. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову вона поверне грошові кошти позивачу, бо самостійно вона цього зробити не може. Представник третьої особи [PERSON] з позовом не погодилася та просила відмовити у його задоволенні, оскільки з моменту винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії починається строк у три роки та грошові кошти мають бути повернуті до державного бюджету. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами не згоден, просив відмовити у задоволенні позову. Третьою особою - Управлінням державної казначейської служби України у м.Полтаві Полтавської області\~ представника у судове засідання не направлено, до суду було подано заяву, відповідно до якої третя особа при розгляді судової справи покладається на розсуд суду та просить розглядати справу без участі представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 07.10.2013 року між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» (страховиком) та [PERSON] (страхувальником) було укладено договір страхування від нещасних випадків №02/86 на суму 8000000,00 грн. (а.с.174-176). На підставі заяви ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» від 28.11.2013 року (а.с.24) згідно платіжного доручення №6634 (а.с.214) з метою виконання зобовязань, передбачених умовами договору добровільного страхування від нещасних випадків №02/86 від 07.10.2013 року було внесено на депозит приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] грошові кошти у сумі 80000,00 грн. у звязку із ухиленням кредитора від прийняття зобовязання для подальшої передачі [PERSON] Листом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] вих. №294/02-23 від 26.12.2013 року [PERSON] повідомлено про можливість одержання грошових коштів разом із нарахованими відсотками, що були внесені ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» на депозит нотаріуса 28.11.2013 року в сумі 80000,00 грн. (а.с.186). Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, [PERSON] до приватного нотаріуса не зявився та грошові кошти у сумі 80000 грн. не отримав. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування відмовлено; у задоволенні зустрічного позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» до [PERSON] про визнання договору страхування №02/86 від 07.10.2013 року припиненим відмовлено (а.с.7-10). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07.11.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» задоволено, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, за яким в задоволенні позову [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування відмовлено; в іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25 грудня 2014 року залишено без змін (а.с.65-70). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.08.2017 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року в частині позовних вимог [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування залишено без змін (а.с.156-158). Згідно листа ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» вих.№11/82/ВЗ від 27.01.2015 року приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] повідомлено про наявність рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 25.12.2014 року, яким визнано чинним дію договору страхування від нещасних випадків № 02/86 від 07.10.2013 року, та необхідність у зв`язку з цим повернення страховій компанії страхового платежу, внесеного [PERSON] у розмірі 80000 грн., які були переховані на депозитний рахунок нотаріуса ( а.с.188). У вказаному листі зазначено про звернення ПрАТ «СК «Страхова компанія» до [PERSON] з листом від 27.01.2015 року з приводу надання згоди на повернення грошових коштів у сумі 80000,00 грн. Крім того, відповідно до заяви №49/ЮЗ від 11.02.2017 року ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» звернулось до приватного нотаріуса Полтавського МНО [PERSON] із проханням повернути сплачений [PERSON] страховий платіж у розмірі 80000,00 грн., який знаходиться на депозитному рахунку та перерахувати їх на розрахунковий рахунок ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» (а.с.5). 12.02.2015 року постановою приватного нотаріуса [PERSON] відмовлено ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» у вчиненні нотаріальної дії поверненні коштів в сумі 80000,00 грн., які були внесені юридичною особою у депозит нотаріуса на користь [PERSON], у звязку з тим, що відсутня письмова згода [PERSON] на повернення коштів або відсутнє рішення суду про повернення коштів в сумі 80000,00 грн. юридичній особі, яка внесла вказані кошти в депозит нотаріуса, а саме ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» (а.с.6). Згідно зі\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 86 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що повернення прийнятих у депозит грошових сум і цінних паперів особі, яка внесла їх у депозит (дебітору), допускається лише за письмовою згодою на це особи, на користь якої був зроблений внесок (кредитора), або за рішенням суду. Питання щодо прийняття у депозит грошових сум та цінних паперів нотаріусом регулюються Главою 21 наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок). Відповідно до 10.1 Глави 21 вказаного Порядку повернення грошових сум і цінних паперів особі, що внесла їх у депозит, допускається лише за згодою депонента. Вимога про повернення грошових сум і цінних паперів і згода на їх повернення повинні бути оформлені письмово. Беручи до уваги, що договір страхування від нещасних випадків №02/86, який був укладений 07.10.2013 року між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи та [PERSON] є дійсним на підставі рішення суду, відпала підстава для збереження грошових коштів у сумі 80000 грн. на депозитному рахунку нотаріуса, а тому суд дійшов до висновку про те, що необхідно зобов'язати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] повернути ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» з депозиту грошові кошти в сумі 80000 грн. відповідно до платіжного доручення № 6634 від 28.11.2013 року. Посилання представника третьої особи на те, що грошові кошти в сумі 80000грн. мали бути переховані після 28 листопада 2016 року до Державного бюджету України у звязку із закінченням строків вчинення нотаріальної дії, а саме - трьох років з дня внесення коштів на депозит нотаріуса , суд вважає безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Таким чином, з моменту відкриття провадження у цій справі судом, тобто з 18.02.2015 року зазначений строк вважається зупиненим, оскільки процесуального документу для визначення строку зупинення законом не передбачено. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved