Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить розірвати кредитний договір № 926 від 25.07.2013 року, стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 3 302,96 гривні, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, оскільки відповідачі не виконують своїх зобовязань за укладеним 25.07.2013 року кредитним договором № 296. Представник позивача у судове засідання не зявився, від нього в матеріалах справи мається клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, відповідача про слухання справи за їх відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 25.07.2013 року Кредитна спілка «Капітал» та [PERSON] уклали кредитний договір № 926, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,00 грн. терміном на 12 місяців. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця відповідно до графіку розрахунків. Жодного разу відповідач своєчасно не сплачував за кредитом згідно графіку розрахунків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено виконання грошових зобовязань по поверненню кредиту крім позичальника, ще і поручителем - [PERSON], з яким був укладений договір поруки. Відповідно до ст. 543, 554 ЦК України боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у повному обсязі, включаючи сплату кредиту, відсотків, додаткових відсотків та відшкодування збитків. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Станом на 30.04.2014 року по укладеному з Кредитною спілкою «Капітал» кредитному договору № 926 від 25.07.2013 року рахується заборгованість в сумі 3 302,96 грн., в тому числі: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за сумою кредиту 2 916,65 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками 386,31 грн. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобовязання. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в сумі 3 302,96 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved