Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет застави автомобіля марки «DAEWOO», моделі «MATIZ», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та задоволення за рахунок його вартості заборгованості по кредитному договору, вилучити комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) цього автомобіля, що належить на праві власності [PERSON], й про стягнення судових витрат, посилаючись на такі обставини. Між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] 31 травня 2007 року укладено кредитний договір № ОD30AN10970335, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 14\~170,12 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що залежить від залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення «29» травня 2014 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем «31» травня 2007 року укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого зазначеним договором забезпечено виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № ОD30AN10970335 від 31 травня 2007 року. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, втім відповідач в порушення умов зазначеного договору не здійснював обовязкових платежів, у звязку із чим у останнього перед позивачем виникла істотна за розмірами заборгованість Відповідач у судове засідання не зявлявся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача, надав суду заяву, якою позов підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, представлені докази, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] 31 травня 2007 року укладено кредитний договір № ОD30AN10970335, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у розмірі 14\~170,12 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, що залежить від залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення «29» травня 2014 року. Згідно з розділом 7 вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами 31 травня 2007 року, за користування кредитом позичальник мав сплачувати за користування кредитом 1,00% щомісячно від залишку заборгованості по кредиту та комісійну винагороду банку у розмірі 0,14% від суми наданого кредиту, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, до моменту повного погашення заборгованості за цим. Відповідачем [PERSON] не виконані умови п. 3.1 зазначеного договору, відповідно до якого погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією здійснюється у період з 05 до 10 числа кожного місяця. Згідно з п. 34.4 договору застави від 31 травня 2007 року, укладеного між сторонами, в забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодавець надав в заставу рухоме майно автомобіль марки «DAEWOO», моделі «MATIZ», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 15.7.1 зазначеного договору, в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет застави. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № ОD30AN10970335 від 31 травня 2006 року станом на 10 квітня 2015 року у відповідача існує наступна заборгованість за кредитом: ? заборгованість за кредитом 823,62 доларів США; ? заборгованість за сплатою відсотків 275,82 долар США; ? пеня за прострочення виконання зобовязанні 37,20 доларів США. Разом за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем складає 1\~136,64 доларів США (одна тисяча сто тридцять шість доларів шістдесят чотири центів). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, ним порушено вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. За п. 15.7.1 зазначеного договору, в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет застави. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.. Отже, враховуючи, що відповідач не виконав своє зобовязання з повернення кредиту, суд вважає обґрунтованою заяву позивача про звернення стягнення на предмет застави. За правилом ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Відповідно до п. 34,5 договору застави сторони визначили, що вартість предмета застави становить 51\~359,0 гривень, що в еквіваленті складає 10\~170,10 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 591 ЦК України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Судом враховано той факт, що встановлена вартість предмета застави перевищує загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем, у звязку з чим суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки «DAEWOO», моделі «MATIZ», 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах розподілення коштів від продажу предмета застави між заставодержателем та заставодавцем, відповідно до встановленого пріоритету та розміру прав чи вимог. Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про заставу» якщо при реалізації предмета застави виручена грошова сума перевищує розмір забезпечених цією заставою вимог заставодержателя, різниця повертається заставодавцю. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Додатково судом враховано, що позивачем обрано на свій розсуд спосіб звернення стягнення на предмет застави, що не суперечить вимогам статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 21 Закону України «Про заставу», у звязку із чим, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет застави шляхом надання права позивачу здійснити продаж предмету застави. Отже, враховуючи що відповідачем боржником за основним зобовязанням порушено договірні зобовязання перед позивачем, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет застави шляхом укладення договорів купівлі-продажу з іншими особами покупцями. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 266,31 гривень.

Outcome: approved