Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, в якому зазначив наступне. Сторони знаходилися у незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стосунки сторін не склалися, тому вони почали проживати окремо, дитина спочатку проживала з матір`ю, а з 16.07.2018 року з позивачем. 03.04.2018 року позивачу стало відомо, що суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя розглянуто заяву [PERSON] (надалі [PERSON] або Відповідач) про видачу судового наказу про стягнення з позивача - [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] . У зв`язку з тим, що з 19.07.2018 року дитина почала проживати з позивачем, позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів. Рішенням суду позов [PERSON] про звільнення від сплати аліментів задоволено. Позиваючись на те, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на його утримані, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, добровільної згоди про утримання дитини сторони не дійшли, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач надав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, вимоги позову підтримує просить задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову, просить стягнути аліменти відповідно до вимог закону. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, згідно рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2019 року по справі №335/543/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, яке набрало законної сили [INFO] року, встановлено наступне: « [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.02.2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. 03.04.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ по справі № 333/1639/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), пенсії, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.04.2018р. та до [INFO] [PERSON] . [INFO] з 27.07.2012 року зареєстрований та проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , та повністю знаходиться на його утриманні, що не заперечується відповідачем [PERSON] ». В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України, вказані обставини доказуванню не підлягають. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2019 року по справі №335/543/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, задоволено. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись в якості аліментів на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти стягуються з дня подачі позову до суду. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на утриманні батька, відповідачка допомогу на утримання дитини не надає, приймаючи позицію відповідачки, яка не заперечує проти стягнення аліментів, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, рівність обов`язків матері та батька дитини щодо матеріального забезпечення дітей, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду з 03.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved