Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 22.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №751544/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19304,00 США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 12,59 % зі строком повернення кредиту до 12.01.2028 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 23.01.2008 між банком а [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Банк своє зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгваність за кредитним договором у сумі 226 822,16 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що він брав кредит за проханням знайомого, який був зареєстрований в [INFO], але хотів придбати будинок в м. Кривому Розі. Йому в отриманні кредиту відмовили, і він погодився взяти кредит на себе. Підписав договір, гроші не отримував. Його знайомий на ці гроші придбав будинок по [ADDRESS]. Сам знайомий перебуває в Москві. Знайомий казав йому, що сплачує за кредит. [PERSON] при підписанні договору не бачив. Відповідач [PERSON] показав, що працював в 2008 році в [PERSON]. Він брав у нього документи для працевлаштування, паспорт та ідентифікайний код. Вони разом їздили в банк, відкривати на [PERSON] рахунок. Він давав йому на підпис документи, він їх підписував, думаючи, що це потрібно для працевлаштування, а виявилось, що це міг бути договір поруки. Підпис на договорі, скоріш за все, його. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На вимогу цих статей, головуючим по справі було детально роз'яснено учасникам процесу обов'язок доказування, а також їх права та обов'язки, що зафіксовано аудіозаписом. Судом встановлено, що 22.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №751544/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19304,00 США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 12,59 % зі строком повернення кредиту до 12.01.2028 року (а.с. 4-6). Банк своє зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою. Так, 23.01.2008 між банком а [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань перед кредитором в повному обсязі (а.с. 8). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з цим, станом на 02.10.2013 року у позичальника утворилась заборгованість перед банком у розмірі 226822,16 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 18860,24 дол. США, що в еквіваленті складає 150749,90 грн.; заборгованість по відсоткам - 6671,53 дол. США, що в еквіваленті складає 53325,54 грн.; заборгованість по пені - 915,43 дол. США, що в еквіваленті складає 7317,03 грн.; заборгованість по штрафам - 1930,40 дол. США, що в еквіваленті складає 15429, 69 грн.. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 2268,22 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved