Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №509. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 18 вересня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося в наслідок того, що при вирішенні питань шлюбу та побуту, вони не приходили до єдиної думки. Спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують більше року, проживають окремо з 25 січня 2014 року. Всі ці події негативно вплинули як на його психологічний стан так і на стан і здоров`я дитини. Вважає, що тому як шлюбні відносини фактично припинені і подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, шлюб необхідно розірвати. Термін на примирення не потрібен. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачем. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 07 червня 2019 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04 липня 2019 року. 04 липня 2019 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Судовий розгляд призначено на 01 серпня 2018 року на 09 год. 00 хв. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна, строк на примирення не потрібний. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 18 вересня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №509. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 27 березня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved