Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Головного управління Міністерства доходів та зборів у Кіровоградській області про визнання права власності на грошові кошти та повернення коштів зазначивши, що відповідно до укладеного між нею та громадянкою [PERSON] договору позики від 22.02.2005 року вона отримала від [PERSON] 762 000,00 грн. Вказану суму коштів в цей же день було передано для перевезення на автомобілі «Мітсубісі Кольт» чоловікові позивачки [PERSON], якого було затримано працівниками ГВПМ Кіровоградської ОДПІ та при огляді автомобіля належні позивачу кошти у сумі762 000,00 грн. вилучено, а в подальшому оприбутковані по касі Кіровоградської ОДПІ. Відповідно до постанови слідчого СВ ПМ Кіровоградської ОДПІ вилучені у громадянина [PERSON] кошти долучені до матеріалів кримінальної справи №11-0095 в якості речових доказів. Вважаючи порушеними свої майнові права позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на грошові кошти та повернення коштів. Представник позивача посилаючись на викладені в заяві обставини у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення проти заявлених позовних вимог, у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи підтримала думку відповідача та вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Заслухавши думки сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до укладеного між нею та громадянкою [PERSON] договору позики від 22.02.2005 року вона отримала від [PERSON] 762 000,00 грн. Вказану суму коштів в цей же день було передано для перевезення на автомобілі «Мітсубісі Кольт» чоловікові позивачки [PERSON], якого було затримано працівниками ГВПМ Кіровоградської ОДПІ та при огляді автомобіля належні позивачу кошти у сумі 762 000,00 грн. вилучено, а в подальшому оприбутковані по касі Кіровоградської ОДПІ. 25 лютого 2005 року Слідчим відділенням Кіровоградського ОДПІ порушено кримінальну справу №11-0095 за фактом умисного ухилення від сплати податків невстановленими особами, які діяли від імені приватного підприємства «Демфер - Агро» за ознаками злочину, передбаченого ст.212ч. 3 КК України та в цей же день було порушено кримінальну справу №11-0096 по факту перереєстрації на [PERSON] фіктивного суб'єкта підприємництва «Демфер - Агро» за ознаками злочину, передбаченого ст.205 ч.2 КК України. Вказані кримінальні справи були об'єднані в одне провадження та присвоєно єдиний реєстраційний номер 11-0095. Постановою про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до справи від 05.03.2005 року готівкові кошти, які вилучені з автомобіля «Мітсубісі Кольт», державний номер [NUMBER] в сумі 768690 грн. визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи. Вказані кошти відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №19 від 24.02.2005 року зберігаються в фінансовому підрозділі Кіровоградської ОДПІ. Згідно зі ст. ст. 936, 949 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Так, грошам властиві ознаки родових і подільних речей, Родовий характер грошей полягає у тому, що розмір грошової суми визначається не кількістю грошових знаків, а числов вказаних у знаках грошових одиниць, Тому грошовий борг може бути повернутий будь - якими купюрами, разом з тим зберігач повинен повернути поклажедавцеві таку ж суму грошей, а не безпосередньо ті грошові кошти, які він брав за договором зберігання. Таким чином, у спорі відсутня індивідуально-визначена річ для витребування її власником (умова індикаційного позову) з чужого незаконного володіння Кіровоградської ОДПІ. Крім того, вилучення грошових коштів та накладення на них арешту є визначеним Кримінальним процесуальним законодавством України способом позбавлення підозрюваного або обвинуваченого можливості володіти, користуватися, а також накладення заборони розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або про його повернення. За підслідністю вказана кримінальна справа в червні 2005 року була передана до прокуратури Кіровоградської області, а в подальшому для організації додаткового розслідування передана до СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області. Таким чином, дії (бездіяльність), пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальних справах та захисту прав чи законних інтересів інших осіб у кримінальному провадженні, підлягають оскарженню за правилами встановленими КПК України. Відповідно до п.20 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК України. При цьому ст. 359 КПК України прямо передбачено, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов'язків чи законних інтересів.

Outcome: dismissed