Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що згідно наказу [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 19.01.2009р. № НТ090119 відповідачці надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю з 19.01.2009р. по 17.07.2009р. як незастрахованій особі без урахування страхового стажу. 24.02.2009р. відповідачку було направлено на проходження професійного навчання до Коледжу технологій та дизайну на період з 24.02.2009р. по 06.08.2009р. та згідно наказу [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 25.02.2009р. № НТ 090225 їй була призначена матеріальна допомога на період навчання з 24.02.2009р. по 17.07.2009р. Згідно наказу [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 10.08.2009р. № НТ 090810 відповідачку знято з обліку у звязку з поданням заяви про відмову від послуг центру зайнятості. 26.04.2017р. під час відвідування центру зайнятості відповідачка надала трудову книжку, в якій було зазначена трудова діяльність, у тому числі, що з 27.08.2007р. по 02.10.2017р. вона працювала продавцем у ТОВ «АТБ-маркет» та була звільнена за власним бажанням. За результатами розслідування даного випадку, було складено акт від 26.04.2017р., відповідно до якого встановлено, що відповідачка під час перебування на обліку в центрі зайнятості з 19.01.2009р по 10.08.2009р. приховала трудову діяльність і факт звільнення з роботи без поважних причин, тобто надала недостовірні дані, які вплинули на умови призначення допомоги по безробіттю. Зокрема, звільнення з попереднього місця роботи без поважних причин (за власним бажанням) тягне скорочення періоду виплати допомоги по безробіттю на 90 днів. Таким чином, відповідачка незаконно отримала матеріальне забезпечення на період безробіття за період з 19.01.2009р. по 17.07.2009р. в розмірі 2148,39грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2017р. (суддя Бондаренко І.В.) відкрито провадження у даній цивільній справі і прихнчено підготовче засідання. Ухвало суду від 30.10.2017р. справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 15.12.2017р. справу передано судді Мурашовій Н.А. у звязку із звільненням судді Бондаренко І.В. у відставку. 18.12.2017р. ухвалою судді Мурашової Н.А. справу прийнято до свого провадження, розгляд справи розпочато спочатку в загальному позовному провадженні і призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. \~ Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачка в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, судова повістка повернута без вручення у звязку з відсутністю особи за вказаною адресою, що відповідно до ч.6-8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно\~ст.1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Умови, розміри, порядок надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III від 02.03.2000р. (далі Закон №1533) та Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000р., який був чинним на час призначення та отримання допомоги відповідачкою [PERSON] (далі Порядок №307). Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1533 одним із видів соціального забезпечення є допомога по безробіттю, у т.ч. одноразово її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності. Згідно з ч.4 ст.23 Закону допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до частин першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня. Відповідно п.8 ч.1 ст.31 Закону виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно з п.2,3 ст.36 Закону особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.6.14 Порядку №307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою. Суд встановив, що 19.01.2009р. відповідачка [PERSON] звернулася з заявою до позивача [PERSON] РЦЗ м.Запоріжжя про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. Наказом [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 19.01.2009р. № НТ090119 [PERSON] було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю на період з 19.01.2009р. по 17.07.2009р. як незастрахованій особі без урахування страхового стажу. Відповідно до договору №60-у від 10.02.2009р., 24.02.2009р. [PERSON] було направлено на проходження професійного навчання до Коледжу технологій та дизайну на період з 24.02.2009р по 06.08.2009р. Наказом [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 25.02.2009р. № НТ090225 [PERSON] призначено матеріальну допомогу на період професійного навчання з 24.02.2009р по 17.07.2009р. Наказом [PERSON] міжрайонного центру зайнятості м.Запоріжжя від 10.08.2009р. № НТ090810 [PERSON] знято з обліку у звязку з поданням заяви про відмову від послуг центру зайнятості. Актом позивача від 26.04.2017р. встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості з 19.01.2009р. по 10.08.2009р. приховала свою попередню трудову діяльність та звільняння з останнього місця роботи за власним бажанням, що вплинуло на умови призначення їй допомоги по безробіттю. Так, згідно копії трудової книжки БТ-ІІ №3542630 на імя [PERSON], 25.08.1969р.н., яка заповнена 17.07.1987р., в ній містяться багаточисленні записи про трудову діяльність особи, в т.ч. за період з 27.08.2007р. по 02.10.2007р. продавець ТОВ «АТБ». Згідно довідки [PERSON] районного центру зайнятості м.Запоріжжя від 27.07.2017р. загальна сума матеріального забезпечення на випадок безробіття, яку отримала [PERSON] у період знаходження на обліку в центрі зайнятості становить 2148,39грн. 24.05.2017р. [PERSON]І направлено вимогу про добровільне повернення вказаної суми. До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачкою не повернута. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON], звернувшись 19.01.2009р. до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної особи та виплату допомоги по безробіттю, надала недостовірні відомості щодо свого страхового стажу, а саме повідомила, що раніше не працювала і трудової книжки не мала. Це, в свою чергу, потягло безпідставне призначення та виплату їй допомоги по безробіттю в загальному розмірі 2148,39грн., які вона Враховуючи, що до теперішнього часу вказана сума добровільно не повернута, суд вважає необхідним стягнути її з відповідачки на користь позивача в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений на підставі закону від сплати судового збору за подання даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1600,00грн.

Outcome: approved