Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року у розмірі 473 367 грн. 77 коп.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп., з [PERSON] на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 109 489 грн. 92 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2014 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Представник позивача відповідно до заяви від 08.05.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 109 489 грн. 92 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2014 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року заборгованість за ним станом на 15.01.2014 року склала 483 367 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 129 427 грн. 15 коп. заборгованість за кредитом; 17 415 грн. 44 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 405 грн. 07 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 23 005 грн. 61 коп. штраф (процентна складова). Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 17 415 грн. 44 коп. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 250 405 грн. 07 коп. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що нарахований розмір пені майже вдвічі перевищує заборгованість за тілом кредиту, та враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідача [PERSON] пеню в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися вимоги про стягнення штрафів: 250 грн. 00 коп. (фіксована частина) і 23 005 грн. 61 коп. (процентна складова), що передбачено п. 14.9 Договору № DO10AD40304408 від 20.03.2009, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до якого при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми невиконаного зобовязання. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафів законні та підлягають стягненню із [PERSON]. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № DO10AD40304408 від 20.03.2009 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та [PERSON] підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial