Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним, вподальшому уточненим, позовом, у якому просить змінити розмір аліментів ,стягуваних з нього, за рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-1263/20С від 04.01.2006 р на користь [PERSON] щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до її повноліття, з 1/4 частки доходів на розмір в твердій грошовій сумі в розмірі 1150 грн. з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенні законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2-1263/2005 від 04.01.2006 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку на утримання доньки [PERSON] . [INFO] до її повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України щомісячно, починаючи з 29.11.2005 р., з дня надходження позовної заяви. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2- 1263/2005 від 12.04.2018 р. заяву [PERSON] про видачу дублікату виконавчого листа задоволено у зв`язку з тим, що виконавчий лист було втрачено. Вподальшому постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Неїло В.Б. від 21.05.2018 р. ВП № 56436451 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1263/2005 виданого 17.05.2018 р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області. Головним державним виконавцем МВ ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ, ГТУЮ у Харківській області Загоруйко О.О. було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Сума боргу станом на 01.09.2018 р. склала 20 023, 86 грн.. Крім того, позивач посилається на те, що протягом 7 років з боку виконавчої служби або відповідачки ніяких повідомлень, скарг чи постанов не надходило позивачу. Він не мав уявлення, що має заборгованість, оскільки сплачував аліменти у тому розмірі, якому йому дозволяло матеріальне становище, суми були різні. Крім того, він не знав розміру стягуваних аліментів, але ніколи не ухилявся від сплати аліментів. Також позивач посилається на те, що [PERSON] не працевлаштований, систематичного доходу не має, будь-яке рухоме чи нерухоме майно і кошти у власності відсутні, час від часу він має нерегулярні мінливі заробітки. За таких обставин він не може сплачувати великий розмір аліментів, у той же час, не заперечує проти обов`язку утримувати свою доньку. І, враховуючи, що у теперішній час п.2 ч.І ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 р.» установлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 д 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, вважає, що з нього можливо стягнути аліменти в розмірі 1150 грн. на місяць. Ухвалою суду від 8.10.2018 р. позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 20.10.2018 р. провадження у справі було відкрите і призначене підготовче судове засідання на 28.11.2018 р. Ухвалою суду від 10.01.2019 р. призначене судове засідання на 01.02.2019 р. На позов відповідачем надано заперечення, у яких вона просить відмовити у позові [PERSON] . В обґрунтування позову відповідач посилається на наступні обставини.. В позовній заяві [PERSON] у якості підстав для зміни розміру аліментів вказує на те, що він не працевлаштований, систематичного доходу не має, будь яке рухоме чи нерухоме майно і кошти у власності відсутні, час від часу він має нерегулярні мінливі заробітки і за таких обставин він не може сплачувати великий розмір аліментів, що не відповідає дійсності. У зв`язку з тим, що позивач не виконував рішення суду і має заборгованість по аліментах за запитом виконавчої служби згідно інформації ДАІ НАІС МВС позивач має транспортні засоби: легковий автомобіль (вантажний) та грузовий вантажний КАМАЗ, які він укриває, та згідно Постанови виконавчої служби оголошено розшук автомобілів. Позивач вводить суд в оману , вказавши в позові, що мін не має постійної місця роботи. На протязі останніх двох років [PERSON] працює у Венгрії за договором з фірмою і офіційно працевлаштований, про що є відповідне повідомлення і виконавчою службою зроблено запит, і у теперішній час позивач знаходиться у Венгрії на роботі. Крім того, відповідач зазначає, що у якості доказів позивачем надано суду копії квитанцій про сплату аліментів, які не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ці квитанції було зараховано державний виконавцем при розрахунку заборгованості по аліментах. Також відповідач посилається на те, що позивач матеріально забезпечений, щорічно відпочиває на курортах за межами України і вказує, що позивачем та його представником не надано доказів, які б були підставою для зміни розміру аліментів на неповнолітню доньку. На заперечення позивачем надані пояснення, у яких вказано про те, що стосовно місця роботи [PERSON] у Венгрії прикріплений лист на іноземній мові не можна вважати належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки ніяких даних щодо місця роботи [PERSON] у ньому не міститься. У поясненнях також вказано, що копії квитанцій про сплату аліментів, надано як доказ того, що позивач ніяким чином не ухиляється від утримання своєї дитини, і ознайомившись з ними, можна побачити, що [PERSON] перераховує різні суми, в урахування поточних аліментів та в урахування заборгованості, щомісячно. Від третьої особи- головного державного виконавця МВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янськ ГУЮ в Харківській бласті Загоруйко О.О. надійшла заява про розгляд справи без участі відділу,вказано при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заслухав доводи сторін, допитавши свідка, дослідів матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04.01.2006 р. було ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини всіх видів прибутку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму д дитини відповідного віку щомісячно (а.с.34). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відомості стосовно [PERSON] відсутні. У відповідях пенсійного фонду, Державної фіскальної служби України, інформація стосовно [PERSON] відсутня (а.с. 4-7). Згідно копії декларації від 21.08.2018р.про доходи та майно боржника , [PERSON] є безробітним, інших видів прибутку не має. В розділі «інше майно» відомості відсутні (а.с.36-38). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с.50). Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2018 року постановлено видати [PERSON] дублікат виконавчого листа за рішенням Куп`янського районного суду Харківської області від 04.01.2006 р. (а.с.8). Куп`янським міськрайонного суду Харківської області видано дублікат виконавчий листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини всіх видів прибутку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму д дитини відповідного віку щомісячно (а.с.11). 21.05.2018 р. постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного управління юстиції у Харківської області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1263/2005, виданим 17.05.2018 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини всіх видів прибутку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму д дитини відповідного віку щомісячно (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] за виконавчим листом № 2-1263/2005, виданим 17.05.2018 р., була заборгованість по аліментах за період з травня 2015 р. по серпень 2018 р.,з моменту відкриття виконавчого провадження в сумі 21843, 54 грн. (а.с.10) Заборгованість була [PERSON] сплачена,про що свідчать поштові квитанції про переказ грошей (а.с.12-21), постанова про скасу3вання заходів примусового виконання (а.с.99-100), і про цього факту збоку відповідача заперечень не було. Як вбачається з постанови головного державного виконавця Загоруйко О.О. від 18.10.2018 р. про розшук боржника, наданого відповідачем, в якості доказу, що [PERSON] має транспортні засоби, а саме: легковий автомобіль марки CHERY TIGGO, вантажний КАМАЗ 43101 з платформою, оскільки це майно оголошено у розшук (а.с.75). Згідно висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину - [PERSON] від 25.03.2019 р., наданого відповідачам, посадовими особами Служби у справах дітей Куп`янської міської ради було проведеного інспекційне відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину і з`ясованг, що неповнолітня [PERSON] забезпечена необхідним одягом,взуттям, особистими речами, які їй купує матір, є потреба у додаткових коштах, які були б використані на оздоровлення та відпочинок дитини (а.с.113). Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації, витребуваної ухвалою суду від 19.04.2019 р. за клопотанням відповідача, [PERSON] неодноразово перетинав державний кордон України, а саме, за період з 4.08.2017 р. 8.05.2019 р. виїжджав на транспортних засобах різних характеристик, у тому числі, і у Будапешт. Крім того, 30.08.20128 р. зареєстровано виїзд з Харкова до Анталії і в`їзд до Харкова з Анталії 6.09.2018 р. З інформації вбачається, що виїзди за межі України були неодноразові, і у тому числі, і на тривалий час , а саме: з 04.08.2017 по 30.11.2017 р.; з 17.01.2018 р. по 5.03.2018 р.; з 23.04.2018 по 13.05.2018 р., останній раз - 12.04.2019 р. по 08.05.2019 р. (а.с.132). Допитана в судовому засіданні свідок збоку відповідача [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] Пояснила, що її син працює за кордоном дальнобійником, вона достовірно знає, що він їздить по Європі, живе в Будапешті . Вказала, що раніше він допомагав до серпня, все купляв для дитини,і їй допомагав матеріально,а зараз приховує свої доходи, але їй відомо зі слів сусіда, який з ним працює, що за 2 місяці він заробив 4700-5000 євро. Пояснила, що їй відомо, що зараз він не спілкується з колишньою сім`єю, оскільки з нього почали витребувати аліменти, і він живе з жінкою, у якій є діти, але вони не спільні з [PERSON] . Ставити під сумнів пояснення свідка у суду підстав немає. Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, визначено поняття докази. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. З ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суд за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав па результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів і нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [ Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі міг виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим, суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів». Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що позивачем не доведена необхідність зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання доньки [PERSON] ,до 1500 грн. а зменшення розміру матеріального утримання на дитину не сприятиме інтересам дитини для забезпечення достойного рівня її життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що його матеріальний стан з часу ухвалення рішення судом від 04.01.2006 р. року погіршився, та що він не може офіційно працевлаштуватися. Навпаки, той факт, що позивач повністю виплатив заборгованість по аліментах свідчить про поліпшення його матеріального стану. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач має у власності рухоме майно у вигляді двох автомобілів і платформи, неодноразово , систематично і на тривалий час протягом 2 років виїжджав за межі України, у тому числі, і до Європейських держав, що узгоджується з поясненнями свідка про те, що він дійсно перебуває за межами України на заробітках, які носять неофіційний характер. Крім того, вбачається, що [PERSON] виїжджав до Анталії , що свідчить про наявність у нього фінансових можливостей про виїзд на відпочинок до Туреччини. Пояснення представника позивача [PERSON] про те, що відповідачем не надано доказів, що позивач виїжджав за кордон не за свої кошти суд вважає хибними. Крім того, відповідачем наданий висновок Служби у справах дітей , у якому вказано, що дитина забезпечена всім необхідним, але необхідні додаткові кошти на її оздоровлення. Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, позивач, має працездатний вік, має місце роботи, ним не надано доказів щодо погіршення стану його здоров`я, інших істотних обставин, достатніх та переконливих доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з нього аліментів, а наведені останнім факти не є, на думку суду, передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав з якими законодавець повязує зменшення розміру стягуваних аліментів. Одночасно суд враховує положення частини 1 статті 81 ЦПК, відповідно до яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин,виходячи з пріоритету інтересів дитини, враховуючи її потреби, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до п.2 ч.1 ст.. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved