Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Вимоги обґрунтував тим, що 05.05.2010 року позивач передав в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 55\~000 доларів США, про що останній надав позивачу в присутності двох свідків розписку від 30.04.2013 року, згідно якої зобов`язався повернути позивачу борг з урахуванням 20% річних до 05.09.2013 року. Проте, в зазначений строк відповідач борг не повернув, а виїхав за межі Херсонської області. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року позов позивача до [PERSON] про стягнення суми коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 55 000 доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу НБУ 1 197 900, 00 грн., суму процентів від суми позики у розмірі 54 457, 53 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ 1 186 085, 00 грн., а всього 2 383 985, 00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2016 року позов до [PERSON] про стягнення відсотків за вище зазначеним договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за договором позики від 05.05.2010 р. в розмірі 442 072,00 грн., що складаються із 319 198,00 грн., як відсотків за користування грошовими коштами за договором позики від 05.05.2010 р. згідно облікової ставки НБУ за період 01.01.2015 р. по 28.01.2016 р., та 50 874, 00 грн., як трьох відсотків річних від суми боргу за прострочений період. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 4 420,72 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року позов позивача до [PERSON] про стягнення інфляційних збитків за вище зазначеним договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 168 153 грн. 00 коп. інфляційних збитків станом на 31.01.2016 р., включно. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 6 890,00 грн. Таким чином, рішеннями судів з [PERSON] за договором позики від 05.05.2010 р. на користь позивача загалом стягнуто 3 994 210 грн. 00 коп., станом на 31.01.2016 р. Виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] знаходиться на примусовому виконанні в органах ДВС. Жодних виплат станом на сьогоднішній день не проводилось, стягнення не здійснювалось. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 року подання ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про оголошення розшуку [PERSON] задоволено. Оголошено розшук [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання якого: [ADDRESS] . За час невиконання рішення суду з 01.02.2016 року по 31.01.2020 року, включно, позивач поніс збитки внаслідок інфляції, яка за вищезазначений період прострочення виконання зобов`язання становила 139,3%. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відсотки за користування грошовими коштами за договором позики від 05.05.2010 року за період з 01.02.2016 року по 30.01.2020 року в сумі 5\~316\~434,00 грн. та інфляційні збитки за період з 01.02.2016 року по 30.01.2020 року в сумі 2 745\~722,40 грн., а разом 8 062\~156,40 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 17.04.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 25.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 27.09.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи провести у його відсутність, позов просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача та розміщення оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.05.2010 року позивач передав в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 55 000 доларів США, про що останній надав позивачу в присутності двох свідків розписку від 30.04.2013 року, згідно якої зобов`язався повернути позивачу борг з урахуванням 20% річних до 05.09.2013 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 55 000 доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу НБУ 1 197 900, 00 грн., суму процентів від суми позики у розмірі 54 457,53 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ 1 186 085, 00 грн., а всього 2 383 985, 00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 16.10.2015 року подання ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні про оголошення розшуку [PERSON] задоволено. Оголошено розшук [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання якого: [ADDRESS] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення відсотків за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за договором позики від 05.05.2010 р. в розмірі 442 072,00 грн., що складаються із 391 198,00 грн., як відсотків за користування грошовими коштами за договором позики від 05.05.2010 р. згідно облікової ставки НБУ за період 01.01.2015 р. по 28.01.2016 р., та 50 874, 00 грн., як трьох відсотків річних від суми боргу за прострочений період. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 4 420,72 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних збитків задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1168153,00 грн інфляційних збитків, станом на 31.01.2016 року включно. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 6890,00 грн. Таким чином, [PERSON] своїх грошових зобов`язань по сплаті боргу за договором позики не виконав. Положеннями статті 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави для припинення зобов`язання визначено у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Таким чином, наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Згідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст.559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Судом установлено, що позивач [PERSON] , у зв`язку із допущеною заборгованістю зі сплати позики, скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до відповідача про виконання зобов`язань за договором позики. Так, рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року стягнуто з відповідача суму позики в розмірі 55 000 доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу НБУ 1 197 900, 00 грн., суму процентів від суми позики у розмірі 54 457,53 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ 1 186 085, 00 грн., а всього 2 383 985, 00 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2016 року стягнуто з відповідача відсотки за договором позики від 05.05.2010 р. в розмірі 442 072,00 грн., що складаються із 391 198,00 грн., як відсотків за користування грошовими коштами за договором позики від 05.05.2010 р. згідно облікової ставки НБУ за період 01.01.2015 р. по 28.01.2016 р., та 50 874, 00 грн., як трьох відсотків річних від суми боргу за прострочений період. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2017 року стягнуто з відповідача 1168153,00 грн інфляційних збитків, станом на 31.01.2016 року включно. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. У справі, яка є предметом розгляду, встановлено, що позивач скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за договором позики, а також отримав судовий захист своїх прав. Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Отже, зі спливом строку, на який була надана позика, припиняється право позивача нараховувати проценти за договором. За умовами договору позики (боргової розписки) від 05.05.2010 року сторони погодили, що позику в розмірі 55\~000 дол. США та [PERSON] зобов`язався повернути до 05.09.2013 року. Отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами за договором позики від 05.05.2010 року за період з 01.02.2016 року по 31.01.2020 року у розмірі 5\~316\~434,00 грн. задоволенню не підлягають. Що стосується вимог про стягнення інфляційних збитків, суд зазначає наступне. Приписами частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідальність відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року сума позики становить 55\~000 доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу НБУ 1\~197\~900,00 грн. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (99,60 : 100) x (101,00 : 100) x (103,50 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (99,90 : 100) x (99,70 : 100) x (101,80 : 100) x (102,80 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (101,00 : 100) x (101,80 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (100,20 : 100) x (99,90 : 100) x (102,00 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) = 1.44878635 Інфляційне збільшення: 1 197 900,00 x 1.44878635 - 1 197 900,00 = 537 601,17 грн. Згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки за період з 01.02.2016 року по 31.01.2020 року у розмірі 537 601,17 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення відсотків та інфляційних збитків за договором позики підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі п.10 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 5376,01 грн.

Outcome: partial