Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приозерненської сільської ради та просив суд: - встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлою [INFO], і між [PERSON], померлим [INFO], як між сестрою та братом. - встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO], державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Кілійською районною державною адміністрацією 17.11.2004 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. - визнати за позивачем, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозернянської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Кілійською районною державною адміністрацією 17.11.2004 року, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. - визнати за позивачем, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приозернянської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Кілійською районною державною адміністрацією 17.11.2004 року, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], який на день смерті постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельних ділянок загальною площею 3,16 га, які розташовані на території Приозернянської сільської ради Кілійського району Одеської області та які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами [NUMBER] (площа 1,98 га) та [NUMBER] (площа 1,18 га), відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий Кілійською районною державною адміністрацією 17.11.2004 року. [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та на день смерті проживав з сестрою [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно заповіту, складеного [PERSON] 20.06.2008 року вона на випадок своє смерті заповідала позивачу [PERSON] все належне їй майно. Позивач, [PERSON], відповідно до ст. 1223 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, була заведена спадкова справа № 527/2017. Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті [PERSON], померлого [INFO], та їй нотаріусом був наданий інформаційний лист, в якому зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,16 га, що розташована на території Приозерненської сільської ради, яку [PERSON] прийняла після смерті свого брата [PERSON], померлого [INFO] (спадкова справа № 358/2007), але не оформила свої спадкові права, не є можливим, у зв'язку з тим, що відсутній факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та її братом [PERSON]. Таким чином документ, який б підтверджував факт родинних відновин, а саме свідоцтво про народження померлого [PERSON] відсутнє. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, та іншого, що вище зазначено, проводиться у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Дійсно, листом державного архіву Одеської області позивачу було повідомлено про те, що метричні книги про народження церкви Св. Параскеви с. Чимашир Ізмаїльського уїзду (нині с. Приозерне Кілійського району Одеської області) за 1929 рік (позивачу відомий лише той факт, що померлий 1929 року народження) на зберігання до архіву не надходили у зв'язку з втратою під час років Великої Вітчизняної війни 1941-1945 року. Додатково стало відомо, що померла [PERSON] є спадкоємцем свого брата - померлого [PERSON], яка прийняла спадщину, але належним чином її не оформила у зв'язку з відсутністю актового запису про народження [PERSON] у зв'язку з втратою. Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином оформив спадкові права після смерті [PERSON], але відсутність свідоцтва про народження [PERSON] та неможливість його поновити унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача, Приозерненської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої з позовними вимогами згоден та претензій до позову не має, просив суд розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 14.09.1950 р.н. Суворовським р/б ЗАГС, - рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» є батьками рос. «[PERSON]», [INFO]. Шлюб між рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» був укладений 21.11.1920 року в с. Приозерне Кілійським р/б ЗАГС Одеської обл., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, [NUMBER] від 11.02.1977 року, актовий запис № 26. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище «[PERSON]». Як вказано в свідоцтві про смерть [NUMBER], виданого та зареєстрованого Виконавчим комітетом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 05, [PERSON], померла [INFO]. Як вказано в свідоцтві про смерть [NUMBER], виданого та зареєстрованого Виконкомом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 03, [PERSON], помер [INFO] Відповідно заповіту, посвідченого секретарем Приозерненської сільської ради Кілійського району 20.06.2008 року, реєстровий № 46, [PERSON] на випадок своє смерті заповідала позивачу [PERSON] все належне їй майно. Згідно довідки Приозерненської сільської ради № 586 від 24.11.2017 року [PERSON], був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Згідно довідки Приозерненської сільської ради № 308 від 24.07.2017 року [PERSON], на день смерті проживав з сестрою [PERSON] в [ADDRESS], оскільки за тяжкої хвороби потребував постійного догляду. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 16.08.2004 року № 464, вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3,16 гектарів, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно листа Державного архіву Одеської області № М-2169 від 27.11.2012 р., метричні книги про народження церкви Святої Параскеви с. Чимашир Ізмаїльського повіту (тепер с. Приозерне Кілійського району Одеської області) за 1929 р. на збереження не надходили (втрачені в роки ВВВ 1941-1945 р.р.) В зв'язку з вищевказаним видати довідку про народження [PERSON] не має можливості. Як вбачається з інформаційного листа від 30.03.2018 р. № 896/02-14, Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз'яснила, що оскільки не встановлено факту родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON], заявнику необхідно звернутися до суду. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 52557935 від 10.07.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON], номер у спадковому реєстрі 45399252, дата посвідчення 20.06.2008 р., місце посвідчення Приозерненська сільська рада Кілійського району Одеської області. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 52557909 від 10.07.2018 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті [PERSON], 03.08.2017 р. Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61033729 та номером у нотаріуса 527/2017. Щодо вимог відносно встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки з досліджених доказів достовірно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]є сестрою та братом, суд вважає вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON]., суд виходить з наступного: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса. Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині підлягають відмові, оскільки вищезазначений державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON] та фактично належить тільки йому, тому не є можливим встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved