Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить рішенням суду надати їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], померлої 28 квітня 2017 року. В обґрунтування позову зазначає, що спадкоємцями після смерті матері залишились вона та її брат, втім останній не бажає приймати спадщину. Вказує, що своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у звязку з тим, що вона поховала чоловіка та після його смерті хворіла. Тому вона вважає, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин. В судовому засіданні позивач позов підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Дружківської міської ради Донецької області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійщло. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав,та пояснив, що він та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за законом, однак від своєї частки спадщини відмовляється на користь сестри та не бажає приймати спадщину, просив позов задовольнити. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії VІ-НО №268443, виданого 03липня 1992 року Ільічевською сільською Радою Костянтинівського району Донецької області , [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ільічевської сільської Ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №3 та змінено дошлюбне прізвище «Шаповал» на «Роженко» (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №5661100, виданого 22 серпня 1961 року Холодно-Валковським пос. РАГС м.Макіївка батьками позивачки є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) про що зроблено відповідний запис в книзі записів громадянського стану №319 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Близнюківського району Харьковської області, актовий запис №9 та змінено дошлюбне прізвище «Мовчан» на «Шаповал» (а.с.8), шлюб було розірвано. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету ОлексієвоДружківської м.Дружківка Донецької області, актовий запис №31 та змінено дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с.10). 28 квітня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 987442, виданим на підставі актового запису про смерть №155 від 03.05.2017 року, складеним Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок №32 розташований по вул.Серго у м. Дружківка, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону посвідченого 03.03.1989 року старшим державним нотаріусом Дружківської нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1210 (а.с.6). Відповідно до відповіді №1142/01-16 від 23.11.2017 року, наданої Дружківською державною нотаріальною конторою на запит суду, після смерті [PERSON], померлої 28 квітня 2017 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.20-21). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 частини 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем, яка є спадкоємцем майна померлої за законом, з поважних причин, позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] тим, що вона з 23 жовтня 2017 року по 28 жовтня 2017 року знаходилась на лікуванні в Амбулаторії №1 Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради, а тому не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини (а.с. 29). Такі обставини, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та з урахуванням загальних засад цивільного судочинства суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за законом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Суд застосовує при розгляді справи практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV. Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є. Визначаючи позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд в резолютивній частині рішення вказує відповідний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, та, вважає, що строк у три місяці є таким, який достатній для подання заяви про прийняття спадщини, та не перевищує строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги позивача про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved