overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 23 жовтня 1994 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в Василівській сільській раді Березанського району Миколаївської області. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, через постійні сварки та неможливістю ведення спільного господарства і що відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, постійні сварки. Просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судовому засіданні з позовними вимогами позивача погодилася,суду пояснила, що оскільки відповідач наполягає на розірванні шлюбу, то вона не заперечує проти його розірвання.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 23.10.1994 року (а.с.5).Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Посилаючись на те, що в шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, з поважної причини він не подав заяву про прийняття спадщини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Представник відповідача - Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Те, що [PERSON] померла [INFO] підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 02 січня 2013 року виконавчим комітетом Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області а.с.7. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що позивач є сином померлої [PERSON] а.с.6. Те, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно , що на день смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право заповіла позивачу, вбачається з її заповіту від 30 червня 2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області а.с.9. Те, що на день смерті [PERSON], зареєстрованої та постійно проживаючої за адресою: [ADDRESS], разом з нею ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований підтверджується довідкою виконавчого комітету Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області а.с.10. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /ч.1 ст.1270 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прйняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини ч.3 ст. 1272 ЦК України. Оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважної причини, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі а.с.4,8. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідачкою, яка є власником квартири [ADDRESS], самовільно було демонтовано вентиляційну трубу загального користування у туалетній кімнаті. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідачкою було порушено правила користування жилим приміщенням, а добровільно остання відмовилась відновити становище квартири [ADDRESS], яке існувало до порушення, шляхом приведення у відповідність до поверхового плану забудови будинку за власні кошти у місячний строк вентиляційної труби загального користування, у зв'язку з чим змушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в ньому. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю з підстав зазначених в ньому та просила його задовольнити у відповідності до ст.ст. 31, 174 ЦПК України Згідно ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка повністю визнає позовні вимоги пред'явлені до неї за вищезазначеним позовом про зобов'язання відповідачки відновити становище квартири [ADDRESS], яке існувало до порушення, шляхом приведення у відповідність до поверхового плану забудови будинку за власні кошти у місячний строк вентиляційної труби загального користування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 15, 152, 154, 175, 179, 191 ЖК УРСР, п.п.33, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що він є власником квартири [ADDRESS] в якій за життя батька було зареєстровано його молодшого брата [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач у вищезазначеній квартирі не з»являється з 2006 року, позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] з 2006 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засіданні не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] вбачається з технічного паспорту на квартиру та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностіа.с.6,7-10. Реєстрація відповідача у вищезазначеній квартирі та його не проживання в ній з 2006 року підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання перебування особи Березанського РС УДМС України в Миколаївській області № 1259 від 30 липня 2014 року та Актом про не проживання [PERSON] Чапаївської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 08 липня 2014 року а.с.11,14. З вищезазначеного Акта вбачається, що [PERSON] дійсно не проживає в [ADDRESS] з 2006 року по теперішній час а.с. 11. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони проживають з позивачем по сусідству відповідно з 2008 року та 1999 року, але відповідача вони не знають і ніколи його не бачили. Оскільки, в зазначеній квартирі відповідач, який являється братом позивача, не проживає з 2006 року, то позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України. Ч.2 ст.405 ЦК України передбачає втрату права членом сім»ї власника житла на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст.165 Сімейного кодексу України, посилаючись на те, що згідно Розпорядження Малиновської районної адміністрації № 402/01-06 від 05.06.2008 року, в закладі ДБ «Перлинка» перебуває [PERSON], [INFO] без відповідного статусу. Зазначивши, що мати дитини [PERSON] після звільнення з місця позбавлення волі в телефонній розмові повідомила про скрутний матеріальний стан та безробіття, а коли працевлаштується забере сина на спільне проживання. Батьком дитини записаний [PERSON] зі слів матері, згідно ст.135 ч.1 СК України. Відповідно ст. 245 СК України, обов'язки опікуна дитини, яка проживає в закладі освіти або охорони здоров'ю виконує директор цього закладу тому, діючи виключно в інтересах дитини, адміністрація закладу ДБ «Перлинка» вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи та відповідачка в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступними підставами. Встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження: серії [NUMBER] видане 24 травні 2005 року першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси). Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та матеріальним забезпеченням своєї дитини не займається. На момент розгляду справи малолітня дитина відповідача проживає в Одеському КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» по пров.Монастирський, 3, м. Одеса. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовує вимоги тим, що з 20.08.1994 між ним та відповідачкою укладено шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини фактично припинені. З травня 2014 проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач вважає, що примирення з відповідачем не є можливим. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Від представника позивача - адвоката Синявського В.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка, повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків Судом встановлено, що сторони 20.08.1994 зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, наявні різні погляди на життя, спільного бюджету не мають, проживають окремо, позицію позивача щодо розірвання шлюбу викладену в позовній заяві, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути на користь позивача 908,00 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що йому на праві власності ,згідно договору купівлі-продажу від 29 березня 1983 року належить будинок [ADDRESS] (далі -Будинок ). Відповідач - колишній чоловік , його доньки , який був зареєстрований в Будинку. 14.09.2011 року шлюб між донькою та відповідачем був розірваний . Відповідач виїхав з Будинку в лютому 2009 року і не проживає до теперішнього часу. Знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає. Після виселення відповідач перестав нести будь-які витрати по оплаті комунальних послуг, змушуючи його сплачувати нараховані за користування в Будинку комунальними послугами в завищеному розмірі. Оскільки відповідач в Будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в результаті чого зростають борги, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, він просить визнати відповідача особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням,знявши його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, вказавши суду , що відповідач виселився з Будинку в лютому 2009 року. Речей відповідача в Будинку не має. Відповідач має іншу сім'ю , проживає за іншим місцем мешкання,але знятися в добровільному порядку з реєстрації у його Будинку не бажає, тим самим перешкоджає йому як власнику,здійснювати його право розпорядження, користування належним йому на праві власності нерухомим майном. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа -представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області правом участі в судовому засіданні не скористалась. Вислухавши позивача , свідка , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено повністю. Судом встановлено, що за позивач є власником Будинку. В Будинку зареєстровані 5 осіб, а також відповідач. Згідно акту квартального уповноваженого від 23.11.2013 року відповідач - [PERSON] який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] не проживає за вищевказаною адресою з лютого 2009 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки реєстрація відповідача у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди у праві користування та розпорядження власністю, відповідач добровільно не усуває ці перешкоди, позов має бути задоволений у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2015 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.12.2020 року сторонам надавався строк на примирення. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління у м. Києві, актовий запис №1206. Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2018 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.10.2018 року у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2006 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2006 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2247. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved