Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30.05.2014 року з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 вересня 2013 року було укладено Договір споживчого кредиту між сторонами, за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 6900 гривень під 44 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов»язком погасити кредит до 20.09.2014 року. Згідно п.4.2. Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов»язується щомісячно сплачувати кредит в сумі 575.00 грн. з рахунку відкритого в Лозівському відділенні АТ «Ощадбанку» протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору. Відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Станом по червень 2014 року включно заборгованість за основною сумою кредиту, що підлягає сплаті складає 2417,57 гривень, за відсотками за користування кредитом в сумі 121,87 грн., а тому представник позивача звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість, суму сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача Шаповалова Я.І., яка діє на підставі довіреності № 14/01/4, не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та прохала слухати цивільну справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, та прохала слухати цивільну справу за її відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що 20 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) ПС №761 (а.с.№10), далі за текстом (Договір). Відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 6900 гривень під 44 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов»язком погасити кредит до 20 вересня 2014 року. Згідно до ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов»язання. Відповідно до п.3.3 р. 3 Договору, сторони домовились, що проценти за користування кредитом позичальник сплачує авансом в день підписання кредитного договору. Погашення кредиту здійснюватиметься в сумі 575,00 грн. кожного місяця не пізніше останнього робочого дня поточного місяця шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок КС «ЛВК». Крім цього, згідно п. 4.2 Договору Відповідач протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов»язується щомісячно сплачувати кредит в сумі 575.00 грн. з рахунку відкритого в Лозівському відділенні АТ «Ощадбанку» протягом 12 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору. В зв»язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань Відповідачем, станом по червень 2014 року включно виникла заборгованість за несплату кредиту у розмірі 2295,70 гривень, суми заборгованості по відсотках по кредиту в розмірі 121,87 гривень. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Однак, з огляду на матеріали цивільної справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобов»язань за кредитним договором. Отже, на підставі викладеного, суд знаходить вищевказану позовну вимогу позивача, такою, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивачем заявлено про стягнення на його користь з відповідача судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Відносно даної вимоги, необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved