Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де просить стягнути з [PERSON], та з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 22/PVN6-08-07 від 13 серпня 2007 року (далі кредитний договір) в сумі 6229,86 доларів США., а також пеню в сумі 19574 ,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі п. 1.3. Статуту та [PERSON] 13.08.2007 року був укладений кредитний договір №22/PVN6-08-07 на суму 9500,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних, строком повернення до 13 серпня 2027 року. Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу1 кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач1 належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 11.12.2017 року відповідач1 має заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: 5403,53 доларів США, сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 308,60 доларів США, сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 94,33 доларів США, сума строкової заборгованості по відсотках, 423,40 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсотках, 19574,84 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 13.08.2007 року було укладено договір поруки №22/PVN6-P від 13.08.2007 року (далі - договір поруки) між банком та [PERSON], яка зобов'язалася відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем1 зобов'язань за кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки). Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач1 та його представник в судове засідання не з'явились, представник відповідача1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позов та поясненнях (а.с. 55-56, 202-203) представник відповідача1 [PERSON] позовні вимоги визнала частково (заборгованість за кредитом 5773,26 доларів США та 19574,84 грн. пені) зазначивши, що в січні та лютому 2018 року відповідач1 частково сплатив заборгованість за кредитним договором в сумі 6000 грн. та 6500 грн., а тому розрахунок боргу є невірним. Крім того, представник відповідача1 вказала на неправильне зарахування сум, сплачених її довірителем, в рахунок погашення боргу, оскільки позивач зарахував платежі відповідача1 на погашення відсотків, нарахованих після пред'явлення банком позову (а.с. 33). Відповідач2 та її представник в судове засідання не з'явились, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в судовому засіданні від 18.05.2018 позовні вимоги не визнала та зазначила, що розлучилася зі своїм колишнім чоловіком - відповідачем1, у квартирі, для купівлі якої вони з відповідачем1 отримували кредит, вона не проживає, біля півроку вона самостійно сплачувала кредит, колишній чоловік їй не допомагав. Відповідно до ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено наступне. 13.08.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем1 [PERSON] укладений кредитний договір № 22/PVN6-08-07 про надання кредитних ресурсів у сумі 9500 доларів США, з оплатою процентної ставки 14,50 річних (п.2.1. кредитного договору). Для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER]. Кредитні кошти отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання 3-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (п.2.3 кредитного договору). Згідно п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні кошти, отримані за цим договором, до 13 серпня 2027 року. Позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 122,00 доларів США. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Згідно п. 4.1 кредитного договору відповідач1 зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за процентною ставкою 14,5% річних. Відповідно до п. 3.7. кредитного договору сторони домовилися щорічно, протягом 10 банківських днів після закінчення кожного фактичного року кредитування, а саме до 23 серпня кожного року, проводити звіряння поточної і простроченої (якщо така виникла) заборгованості позичальника по сплаті ануїтетних платежів, по сплаті банку щомісячної комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів і дотримання позичальником Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). За результатами звірки сторони можуть переглядати розмір наступних ануїтетних платежів, що підлягають внесенню позичальником, та строк погашення позичкової заборгованості. У випадку, якщо сторони прийшли до згоди про такий перегляд, сторони укладають додаткову угоду до цього Договору про викладення Графіка зниження розміру заборгованості (Додатка № 1 до цього Договору) у новій редакції. В п. 5.1 кредитного договору зазначено, що на момент підписання договору позичальник ознайомлений із типовими умовами договору застави (іпотеки), запропонованими банком. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними типовими умовами. Таким чином, відповідач1 підписуючи кредитний договір підтвердив, що він ознайомлений з його умовами та цілком погоджується із ним, в іншому випадку він би звернувся до іншої банківської установи. Крім того, уклавши кредитний договір та приступивши до його виконання, сторони підтвердили, що цей договір відповідає їх внутрішній волі та спрямований на реальне настання наслідків, що були ним обумовлені. Згідно договору поруки №22/ PVN6-P від 13.08.2007 року відповідач2 [PERSON] зобов'язалась відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем1 [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №22/PVN6-08-07 від 13.08.2007 року. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки). Відповідно до п. 1.3. договору поруки відповідач2 засвідчив, що ознайомлений із кредитним договором та погоджується з його умовами. Статтею554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поруки поручитель поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель разом із боржником відповідають перед банком як солідарні боржники. Згідно з п. 5.1. договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимог до поручителя. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ст. 553 ЦК України). Таким чином, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Зростання курсу долара США валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, оскільки у позичальника та у поручителя існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті. При укладенні кредитного договору позичальнику та поручителю були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідачів прийняти ці умови на вкрай невигідних для них умовах. Окрім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Цього зроблено не було, споживач кредитний договір підписав, отримав кредитні кошти розпорядився ними на власний розсуд, а отже, визнавав в повному обсязі умови договору та погоджувався з ними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст.612 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В п.6.1 кредитного договору визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. У відповідності до ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що станом на 11.12.2017 року відповідач1 мав заборгованість за кредитним договором, яка складається з 6229,86 доларів США (5403,53 доларів США, сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 308,60 доларів США, сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 94,33 доларів США, сума строкової заборгованості по відсотках, 423,40 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсотках) та 19574,84 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам. Суд приймає до уваги, що згідно квитанцій: № 102010101 від 09.01.2018 року та № 102010171 від 14.02.2018 року відповідач1 здійснив часткове погашення суми боргу за кредитним договором платежами в 6000 грн. 09.01.2018 та 6500 грн. 14.02.2018 (а.с. 57). Наведені докази не оспорювались представником позивача. Таким чином, визначаючи суму у валюті кредиту, яку сплачено відповідчем1 на погашення боргу, суд виходить з офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день платежу. Так 09.01.2018 року відповідачем1 було погашено борг перед банком, що дорівнює 212,76 доларів США (6000 грн. / 28,20 грн. (курс НБУ станом на 09.01.2018) = 212,76 доларів США), а 14.02.2018 року - 243,44 долари США (6500 грн. / 26,70 грн. (курс НБУ станом на 14.02.2018) = 243,44 долари США), всього на суму 212,76 + 243,44 = 456,20 доларів США. Суд не приймає до уваги розрахунок суми боргу, наданий позивачем станом на 01.03.2018 року (а.с. 122-127), оскільки, він містить нарахування, які здійснені вже після звернення позивача до суду без збільшення розміру позовних вимог, як того вимагає діюче цивільне процесуальне законодавство. За таких обставин, розгляд позову здійснюється в межах заявлених позивачем вимог станом на 11.12.2017 року з урахуванням сплати відповідачем1 456,20 доларів США на часткове погашення боргу за кредитним договором. На підставі наведеного з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 5773,66 доларів США (6229,86 - 456,20) та 19 574,84 грн. пені. Вимоги банку задоволені частково. Відповідачем1 частково сплачено суму боргу після звернення позивача до суду з позовом (а.с. 33), тому суд стягує з відповідачів судові витрати понесені банком в повному обсязі, що узгоджується з положеннями ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial