Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 19.06.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який постійно мешкає з відповідачем. Суперечки стосовно спільного майна подружжя на даний час не має. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в її відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЕД № 409391, виданого 19 червня 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, сторони з 19 червня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 407. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, його подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, позивач примиритися не бажає, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує його інтересам. Спору про поділ майна на даний час не має. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved