Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 01.11.2014 року працює на посаді начальника лінійного цеху міського центру телекомунікацій №523 Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Наказами директора філії від 05.06.2015 року та від 28.10.2015 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обовязків. Вважає вказані накази незаконними та такими, що винесені з особистих мотивів директора філії та адміністрація роботодавця, оскільки не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та виконував свої посадові обовязки належним чином. Внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності йому було завдано значених моральних страждань через втрату впевненості в завтрашньому дні, побоюваннях щодо незаконного звільнення, що призводить до необхідності прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Особистий конфлікт, що виник з ініціативи керівництва призвів до того, що він був госпіталізований до лікарні з захворюванням, яке виникло на грунті нервового зриву внаслідок вказаного конфлікту та подальшого накладення дисциплінарних стягнень. В звязку з цим, позивач просив суд визнати незаконними накази від 05.06.2015 року та від 28.10.2015 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, а також не ознайомлення позивача з посадовими інструкціями, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.11.2014 року працює на посаді начальника лінійного цеху міського центру телекомунікацій №523 Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Згідно висновку про результати службової перевірки по АТС-42 від 08.05.2015 року, проведеної відділом регіональної безпеки Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», було встановлено, що при огляді приміщень АТС-42 знайдено обмотки кабельно-провідникової продукції без мідних жил. Під сходами у коморі знайдено трос, лебідку, мішки із кусками кабелю та обмотки кабелю без жил. Даний інцидент виник через відсутність належного контролю за виконанням норм охорони праці, санітарних норм, норм пожежної безпеки та збереженням товарно-матеріальних цінностей керівництвом Центру, його матеріального-відповідальних осіб та окремих працівників лінійного цеху м.Дніпропетровська, а саме: начальника лінійного цеху МТЦ №523 [PERSON] та інженера дільниці №7 МТЦ №523 [PERSON] Вказані обставини згідно наказу №498 від 05.06.2015 року стали підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та винесення [PERSON] суворого попередження. В період з 21.09.2015 року по 24.09.2015 року представниками Корпоративного центру Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» було проведено перевірку достовірності та повноти проведення інвентаризації кабельної каналізації електрозвязку Дніпропетровської філії, за результатами якої встановлено, що інвентаризацію проведено неналежним чином та з чисельними порушеннями вимог нормативних актів товариства, а результати її є такими, що не відповідають дійсності. Формальне проведення інвентаризації та внесення до системи АСТЛО недостовірної інформації стало наслідком відсутності контролю за її проведенням з боку посадових осіб технічного департаменту філії. За наслідками цього наказом №1284 від 28.10.2015 року відповідальних осіб, у т.ч. і позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Статтею 29 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу проінструктувати працівника і визначити йому робоче місце, зокрема: роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповнова-женим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, основні обовязки, права та відповідальність позивача були визначені Положенням про лінійний цех, затвердженим наказом директора Дніпропетровської філії №1236 від 05.12.2014 року. З оскаржуваного наказу №498 від 05.06.2015 року вбачається, що підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани стало неналежне виконання останнім посадових обовязків щодо здійснення контролю за виконанням норм охорони праці, санітарних норм, норм пожежної безпеки та збереженням товарно-матеріальних цінностей. Разом з тим, згідно висновку про результати службової перевірки по АТС-42 від 08.05.2015 року, за наслідками якої було винесено наказ №498 від 05.06.2015 року вбачається, що остання проводилась з питань обліку, збереження, використання та списання товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у підзвіті матеріально-відповідальної особи інженера лінійної дільниці №7 МТЦ №523, АТС-42, [PERSON] та не стосувалась питань дотримання норм охорони праці, пожежної безпеки та санітарних норм. Притягуючи позивача до відповідальності за не здійснення належного контролю за збереженням товарно-матеріальних цінностей, відповідач в своєму наказі не навів, які саме посадові обовязки позивача, визначені Положенням про лінійний цех, ним не було дотримано, в чому полягає неналежний контроль, які організаційні або контролюючи заходи не було вжито позивачем згідно його посадових обовязків. В той час, як відповідно до висновку, під час цієї перевірки було виявлено порушення в частині збереження товарно-матеріальних цінностей, відповідальною особою за що було визначено конкретну особу - інженера лінійної дільниці №7 МТЦ №523, АТС-42, [PERSON] При цьому, відносно останнього, як особи, що безпосередньо відповідала за облік та збереження товарно-матеріальних цінностей, відповідач за наслідками виявлених порушень обмежився судовим попередженням, а до позивача застосував дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кожним із них проступку. Згідно наказу №1284 від 28.10.2015 року підставою притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності зазначено здійснення неналежного контролю за достовірністю та повнотою проведення інвентаризації кабельної каналізації електрозвязку Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» посадовими особами технічного департаменту філії. Разом з тим, вказаний наказ також не містить посилань на те, які конкретно порушення при проведення інвентаризації було встановлено, чи проводилась ця інвентаризація в період перебування позивача на займаній посаді, чи приймав він участь під час її проведення та складання відповідних актів; які конкретно посадові обовязки, передбачені Положенням про лінійний цех, не було дотримано позивачем, в чому вони полягають; яка ступінь вини позивача у вчиненому проступку серед інших чотирьох відповідальних працівників, що також були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Крім того, суд враховує, що в судовому засіданні позивач заперечував факт ознайомлення його з посадовими обовязками, передбаченими Положенням про лінійний цех. А відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №1094-16 від 15.04.2016 року вбачається, що підпис в графі «З положенням ознайомлений і згоден начальник лінійного цеху [PERSON]» наприкінці тексту «Положення про лінійний цех», затвердженого наказом директора ПАТ «Укртелеком» №1236 від 05.12.2014 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази не можна вважати законними та такими, що винесені відповідачем з дотриманням вимог ст.149 КЗпП України, з урахуванням та належним зясуванням всіх обставин, що сприяли виявленим під час перевірок порушенням, часу їх виявлення та ступеню вини позивача. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування наказу №1284 від 28.10.2015 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. В своїх заперечень представник відповідача посилався на пропуск позивачем тримісячного строку для оскарження наказу №498 від 05.06.2015 року. З представленої відповідачем копії вказаного наказу вбачається, що з останнім позивача було ознайомлено 12.06.2015 року. Проте, з позовом до суду про його скасування позивач звернувся лише 05.10.2015 року, тобто з пропуском встановленого ст.233 КЗпП України тримісячного строку. Доказів щодо поважності причин пропуску вказаного строку та клопотань про його поновлення позивач не надавав. З урахуванням зазначеного, в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині скасування наказу №498 від 05.06.2015 року позивачу слід відмовити, в звязку з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. В обґрунтування заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності йому було завдано значених моральних страждань через втрату впевненості в завтрашньому дні, побоюваннях щодо незаконного звільнення, що призвело до необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Особистий конфлікт, що виник з ініціативи керівництва призвів до того, що він був госпіталізований до лікарні з захворюванням, яке виникло на грунті нервового зриву внаслідок вказаного конфлікту та подальшого накладення дисциплінарних стягнень. Разом з тим, суд вважає, що позивачем у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів щодо настання зазначених вище наслідків в результаті притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Надані позивачем медичні документи щодо виявлених в нього захворювань не містять висновків щодо причин їх утворення та наявності причинного звязку між неправомірними діями відповідача та наслідками у вигляді погіршення стану здоровя позивача. В звязку з цим, в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачу слід відмовити за недоведеністю цих вимог належними доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. за задоволену вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial