Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальний збиток в сумі 21050 грн. та моральну шкоду в сумі 55000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, при цьому визнали в частині: стягнення матеріальних збитків у розмірі 7839 грн.; стягнення 600 грн. за проведення експертного дослідження; 2450 грн. - оплата за стоянку на штраф майданчику; 1500 грн. - за послуги адвоката, а разом - 12389 грн. та 3000 грн. моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 22 березня 2014 року близько 16.30 год. на ділянці автодороги Білявка - Вигода, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ - 21104 д.н. [NUMBER], рухаючись з боку вантажного автомобіля, який в зв'язку з пошкодженням колеса частково розташовувався на полосі руху [PERSON] та який завчасно був ним виявлений, не переконався в безпеці руху, вибрав неправильні методи керування транспортним засобом при об`їзді перешкод, що призвело до виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху, по якій, у вказаний час, здійснював рух у зустрічному напрямку автомобіль марки ЗАЗ-110307 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті порушень ПДР України [PERSON] сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Вироком Біляївського райсуду Одеської області від 26 серпня 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ (частина третя статті 61 ЦПК). В результаті зазначеної ДТП, був пошкоджений автомобіль позивача ЗАЗ-110307 д.н. [NUMBER], а сам позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забиття шийного відділу хребта, закритої травми грудної клітини, перелому 3,4,5,6-го ребра зліва, перелому тіла грудини, перелому основи правого наколінника. Згідно висновку судово-медичної експертизи №195 від 22.07.2014 року вказані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості. Внаслідок ДТП позивач перетерпів матеріальний збиток, оцінений висновком №188\\14 авто-товарознавчої експертизи у розмірі 23544,60 грн. Страховою компанією ГР ПрАТ «УПСК» позивачу було перераховано 15705,80 грн. з урахуванням 1000 грн. безумовної франшизи за договором страхування АС 1711212 від 24.07.2013 року. За проведення експертного дослідження позивач сплатив 600 грн. За стоянку автомобіля на штраф майданчику позивач сплатив 2450 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, які він поніс в результаті лікування, що складаються з витрат на медичні процедури, а саме: операційний хірург - 4300 грн.; анестезіолог - 1300 грн.; лічащий лікар - 1000 грн.; медичні процедури - 400 грн.; за виготовлення протезів 3500 грн. За період коли позивач знаходився на лікарняному (52 дні), він не отримував зарплатню, внаслідок чого, недоотримав оплати за працю у розмірі 4500 грн. а отримав тільки за лікарняним листом., затрати на автомобіль для виїзду до Обласної лікарні на консультацію до лікаря, обстеження та медичні процедури, виїзди до слідчого, до суду, до адвоката, коштували позивачу 500 грн. Позивач звертався до адвоката з метою надання юридичної допомоги і поніс витрати у розмірі 1500 грн. Але позивач не надав достатньо доказів, що підтверджували б понесені ним матеріальні збитки, а тому суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто тільки в частині наданих доказів. Крім цього позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, мотивуючи це тим, що він постійно нервує, не може спокійно відпочивати вночі через безсоння, підвищився артеріальний тиск, постійно болить голова і серце, відчуває пригноблений психічний стан, дратівливість. У зв'язку з цим його нормальні життєві і ділові зв'язки значно порушились і він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Вказану моральну шкоду позивач оцінює у 55000 грн. Але суд вважає, що дана сума є необґрунтованою та завищеною, а тому є підстави для її часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд вважає, що загальна сума матеріальних збитків складає: 7839 (невиплачені матеріальні збитки) + 600 грн. (за проведення транспортно-трасологічної експертизи) + 2450 (за стоянку на штраф майданчику) + 1500 (оплата за юридичні послуги) = 12389 грн. і позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується моральної шкоди, суд вважає можливим задовольнити її у розмірі 15000 грн.

Outcome: partial