Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №dn/549 від 26.06.2007 року в розмірі 6\~402\~424,70 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.06.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №dn/549, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 170\~740 дол.США на строк до 24.06.2011 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом. Відповідач своєчасно не повертає кредит та не сплачує відсотки, у звязку з чим станом на 28.10.2014 року за ним враховується заборгованість в розмірі 494\~395,73 дол.США, яка складається з наступного: 122\~274,23 дол. США заборгованість за тілом кредиту; 199\~129,80 дол.США заборгованість за відсотками; 172\~991,70 дол.США пеня. В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором з [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки. Оскільки поручителі також не виконали прийнятих на себе зобовязань, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача1 в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечував та просив в них відмовити. Відповідно до письмових заперечень, останній платіж з погашення кредиту був здійснений 08.05.2009 року, відсотків 17.06.2009 року, пені 25.08.2009 року, отже перебіг позовної давності починається з цього моменту. Умовами договору передбачено збільшений строк позовної давності в пять років, при цьому позивач звернувся до суду з позовом лише у січні 2015 року. Посилаючись на Постанову Пленуму ВСУ №6-116цс13, просять застосувати строк позовної давності щодо окремих платежів, оскільки право позивача на погашення боргу виникає щодо частин (щомісячних платежів). Посилаються на те, що заборгованість за кредитним договором погашена, оскільки звернено стягнення на заставлене майно автотранспорт майнового поручителя ТОВ «Автотрейд». Решта відповідачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розряду справи не звертались. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд\~\~ приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.\~\~ Судом встановлено, що 26.06.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № №dn/549, предметом якого є надання позичальнику у строкове, платне користування кредитних коштів в розмірі 170\~740 дол.США. Порядок повернення коштів та сплати відсотків погоджений сторонами у додатку №1 «Графік погашення кредиту». Мета надання кредиту придбання вантажного транспорту. Пунктом 4.1 визначено розмір відсоткової ставки на рівні 16% річних, а п.4.3 подвійний розмір відсоткової ставки у випадку порушення зобовязання за цим договором. Пунктом 6.1 договору передбачено сплату позичальником пені в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за порушення зобовязання, в національній грошовій одиниці. У випадку видачі кредиту в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування. Пунктами 6.2 та 6.3 кредитного договору передбачено випадки стягнення штрафів з позичальника за порушення умов договору, проте останні до стягнення позивачем не заявлені. Пунктом 6.4 передбачено збільшений строк давності до вимог про нарахування пені - 3 роки з дня, коли зобовязання мало бути виконано позичальником, проти 6 місяців, визначених у ст.232 ЦК України. Пунктом 6.7 визначено строк позовної давності тривалістю в 5 років. Факт отримання кредиту відповідачем [PERSON] не заперечується. 26 червня 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], з кожним окремо, укладено договори поруки, відповідно до умов яких відповідачі надали поруку за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №dn/549 від 26.06.2007 року. 27.06.2007 року між позивачем та ТОВ «Автотрейд» укладено договір застави автотранспорту №DN/549-1, відповідно умов якого ТОВ «Автотрейд» надало в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» автотранспорт за переліком, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором від 26.06.2007 року №DN/549. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 28.10.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 494\~395,73 дол.США, де заборгованість за тілом кредиту 122\~274,23 дол.США, заборгованість за відсотками 199\~129,80 дол.США, пеня 172\~991,70 дол.США. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд частково погоджується з доводами відповідача щодо пропуску строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період до грудня 2009 року, у звязку з чим сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню на 41393,84 дол.США, а сума заборгованості за відсотками на 15\~085,12 дол.США. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача, які ґрунтуються на твердженні про звернення стягнення на предмет застави, оскільки судом отримано відповідь Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 25.03.2016 року №0314/5121/12 щодо не реалізації заставного майна, отже стягувачем позивачем по справі не були задоволені вимоги за рахунок заставного майна. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Вимоги позивача про стягнення пені не можуть бути задоволені в цілому, оскільки пеня позивачем нарахована в порушення вимог договору, в іноземній валюті, в порушення строку нарахування пені, погодженого сторонами в 3 роки, шляхом нарахування з 30.04.2008 року по 28.10.2014 року, тобто за 6 років. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягненння боргу за тілом кредиту та відсотками в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 28.10.2014 року, в порядку ст.11 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, відповідно до задоволеної частини позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial