Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що 06.03.1999 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що на протязі останніх п'яти років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають ї діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Відповідачка не розуміє або не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім'ї, тривалий час ігнорувала наявні проблеми відносин. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідачки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. В зв'язку з цим, позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави для розірвання шлюбу, втрату почуття любові до відповідачки, припинення спільного проживання з останньою з грудня 2016 року та фактичне створення на теперішній час сім'ї з іншою жінкою. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що не втратила почуття любові та поваги до позивача, вважає за можливе зберегти шлюб та налагодити шлюбні відносини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 березня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №124. Від шлюбу мають двох дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 1 ст.24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Відповідно до роз'яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням викладеного та відповідно до ст.111 СК України, суд надавав подружжю строк на примирення терміном три місяці, за спливом якого позивач не відмовилась від позовних вимог та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою. Таким чином, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, з грудня 2016 року не проживають разом та примирення між ними протягом призначеного судом строку не відбулось, позивач наполягав на розірванні шлюбу та зазначив, що на теперішній час в нього склались фактичні сімейні відносини з іншою жінкою, а відповідачка, заперечуючи проти позову, не аргументувала можливості збереження сім`ї за вказаних умов, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, суперечитиме інтересам позивача, а тому позов останнього про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved