Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суд із позовом, в якому просив, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 223381544 укладеним 25.12.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації через проведення прилюдних торгів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно умов Кредитного договору № 223381544 від 25.12.2007 року [PERSON] був наданий кредит в розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 14,25 відсотків річних шляхом щомісячного до 25 числа кожного календарного місяця ануїтетного платежу в розмірі 1261 доларів США 72 центи та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25 грудня 2027 року на умовах, визначених договором та додатками № 1,2 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань позивач 25.12.2007 року уклав з відповідачем [PERSON] договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передала позивачу в іпотеку належне ї на праві приватної власності нерухоме майно, до складу якого належать земельні ділянки. В порушення умов договору відповідач [PERSON] не сплачував ануїтетний платіж та відсотки за користування кредитом, в зв»язку із чим виникла необхідність у стягненні заборгованості, що утворилася за кредитним договором за рахунок заставленого майна у вигляді земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Барахти Васильківського району Київської області по вул. Ворошилова. При цьому, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] по кредиту складає 514 163,36 доларів США, що еквівалентно 4 109 707,74 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучи належно повідомленими, до суду не з'явилися, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення та/чи розгляду справи за їх відсутності не надіслали.(а.с. 54) У звязку із зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обовязків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобовязання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З огляду положень ч.1 ст.33, ч.5 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно до положень ст. ст. 34, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, предмет іпотеки може бути переданий Іпотекодержателю в управління на період його реалізації у порядку, встановленому законодавством та умовами, передбаченими договором чи рішенням суду. У разі порушення основного зобовязання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порущення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] 25.12.2007 року укладено договір кредиту за № 223381544 (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач надав останньому у тимчасове користування кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання. Кредит надано на умовах, визначених договором, в сумі 100 000 доларів США зі сплатою 14,25 % річних, шляхом щомісячного до 25 числа кожного календарного місяця ануїтетного платежу в розмірі 1261 доларів США 72 центи, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25.12.2027 року на умовах, визначених цим договором та додатками № 1,2 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 1.3.3, п. 3.3, п. 3.5., ст. 7 цього договору сплата відсотків здійснюється щомісячно у складі ануїтетних платежів 25 числа кожного календарного місяця, починаючи з січня 2008 року. Стаття 9 Договору містить виключний перелік випадків за умови настання яких Кредитор має право дострокової вимоги погашення кредиту, в тому числі за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов»язань. На виконання п. 1.1.3. договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, 25.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, за умовами якого остання передала позивачу в іпотеку нерухоме майно у вигляді земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221480201:01:048:0041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Барахти Васильківського району Київської області по вул. Ворошилова. Таким чином, судом на підставі досліджених у справі доказів, достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], будучи стороною по договору кредиту від 25.12.2007 року, укладеного між ним та ПАТ «[PERSON] Аваль», порушив умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним. Загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] по кредиту складає 514 163,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 4 109 707,74 грн. Крім того, на забезпечення виконання умов договору кредиту від 25.12.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], 25.12.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом якого є іпотека у вигляді земельних ділянок, розташованих у с. Барахти Васильківського району Київської області по вул. Ворошилова. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, у звязку з чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачами за рахунок звернення стягнення на належне заставлене відповідачем [PERSON] майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved