Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 20.03.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №ІФ01-00109/Д+. Згідно із договором відповідач зобовязувався повернути наданий йому кредит у розмірі 7900,00 грн.; здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 750,33 грн. відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредтому розмірі 4% на тиждень. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 19.02.2018 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 20.03.2017 року. Натомість позичальником не викоанано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востанє тіло кредиту погашалось ще в серпні 2017 року. Сума неповерненого кредиту складає 6987,09 грн. Заборгованість по процентах, нарахованитх на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.03.2018 року, складає 7334,68 грн. Також за порушення зобовязань згідно п.4.1 договору нараховано штрафні санкції. Заборговність по штрафним санкціям складає 800,00 грн. Всього заборгованість відповідача станом на 01.03.2018 року складає 15121,77 грн. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує та просить суд його задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.23,35). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір №ІФ01-00109/Д+ про надання фінансового кредиту (а.с.4-5). Відповідно до п.п.1.1-1.5 даного договору кредитодавець зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю кредитні кошти; кредитні кошти надаються в сумі 7900,00 грн.; за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 4% в тиждень від суми наданого кредиту; кредитні кошти надаються строком на 12 місяців, а саме з 20.03.2017 року по 19.02.2018 року. З видаткового касового ордеру від 20.03.2017 року (а.с.6) видно, що на підставі договору №ІФ01-00109/Д+ про надання фінансового кредиту відповідач отримав кредит у розмірі 7900,00 грн. П.2.2 договору №ІФ01-00109/Д+ про надання фінансового кредиту передбачено, що кредитні кошти та проценти за користування кредитом повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до графіку внесків за кредитним договором єдиним платежем, що становить суму не менше 750,33 грн., яка включає в себе розмір отриманих коштів та проценти за відповідний період. Відповідно до п.4.1 договору в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше, ніж 1 дня від дати , визначеної в п.2.2 цього догоовру, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 гривень за кожен факт порушення умов договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] вбачається, що станом на 01.03.2018 року заборгованість становить 15121 (п'ятнадцять тисяч сто двадцять одна) гривня 77 копійок, з яких 6987,09 грн. заборгованість по тілу кредиту; 7334,68 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; заборгованість по штрафах 800,00 грн. (а.с.11). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобовязання та в обовязку відповідача виконати взяті зобовязання належним чином. Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобовязання щодо повернення суми боргу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved