Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що [PERSON] є наймачем кімнати №7 буд. №3 по вул. Шевченка смт. Чернігівка, однак за місцем реєстрації не проживає та не сплачує житлово-комунальні послуги. З 2008р. по 01.04.2015р. утворилася заборгованість по квартплаті у розмірі 2414,66 грн. Гуртожиток по вул. Шевченка,3 смт. Чернігівка є власністю Чернігівської територіальної громади і перебуває на балансі КП «Чернігівське ВУЖКГ». Зі слів сусідів, що зафіксовано актом про не проживання від 31.03.2015р. [PERSON] в даній кімнаті не проживає з лютого 2008р., місце проживання його невідоме. Будь-яких перешкод для проживання в даній кімнаті КП «Чернігівське ВУЖКГ» та Чернігівська селищна рада не чинили. Кімната не приватизована, договір найму житла відсутній, вважає, що є підстави для визнання наймача таким, що втратив право на користування кімнатою. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою №7 в будинку (гуртожитку) №3 по вул. Шевченко смт. Чернігівка, стягнути з [PERSON] на користь КП «Чернігівське ВУЖКГ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 2414,66 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати роздруківки позовної заяви та копіювання матеріалів справи 50,70 грн., витрати РКО у розмірі 5 грн. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.03.2008р. по 01.07.2015р. на загальну 2586,70 грн. ( 1837,71 грн. основний борг + 344,64 грн. інфляційні втрати + 404,35 грн. 3% річних), а також судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати роздруківки позовної заяви та копіювання матеріалів справи 50,70 грн., витрати РКО у розмірі 5 грн. Не заперечував проти розстрочення суми заборгованості. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення заборгованості, однак просив розстрочити по 300грн. в місяць. Заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житлом, так як його батьки отримала житло в гуртожитку як працівники підприємства Міжколгоспбуд, яке ліквідувалося. Проживає в гуртожитку з 3 років де і зареєстрований, іншого житла не має. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Будинок №3 по вул. Шевченко в смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області є власністю Чернігівської територіальної громади в особі Чернігівської селищної ради і перебуває на балансі КП «Чернігівське ВУЖКГ» та на підставі рішення Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №04 від 29.10.2009 року надано цілісним майновим комплексам гуртожитків, які знаходяться в оперативному управлінні КП «Чернігівське ВУЖКХ» і розташований смт.Чернігівка вул.Шевченка, 3, статус «соціальне житло» та не дозволено приватизацію його жилих приміщень. Тобто, позивачем не надано до суду доказів, статусу буд.№3 по вул. Шевченка, чи є він тільки соціальним житлом чи соціальним гуртожитком, а також не надано до суду підтверджуючих доказів права позивача на звернення до суду з позовом про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, так як даний будинок передано власником, Чернігівською селищною радою, позивачу в оперативне управління. До суду не надано такого рішення в якому передбачені умови передання будинку позивачу в оперативне управління з вказівкою про наявність у позивача прав на вселення або виселення з даного приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач вселився в кімнату в гуртожитку як член сім»ї де і зареєстрований до цього часу, іншого житла не має. Статус соціального житла гуртожитку зазначеній будівлі було присвоєно лише в 2009 році згідно з рішенням органу місцевого самоврядування, проте будинок у порядку, визначеному законодавством, як гуртожиток, або соціальне житло не зареєстрований. Крім того, на час вселення відповідача у будинок він мав статус гуртожитку, то на спірні правовідносини поширюються положення статей 128, 129 ЖК УРСР. Суд вважає про відсутність підстав, передбачених статтею 71,72,116,179 ЖК УРСР, на які посилається позивач в позові. Також, порядок позбавлення соціального житла визначено ст. 27. Закону України, про житловий фонд соціального призначення, де вказані підстави для розірвання договору найму соціального житла та виселення із соціального житла без надання іншого житла. Позивач вказує, що будинок буд.№3 по вул. Шевченка має статус гуртожитку. Порядок користування гуртожитками визначений главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки. Підстави та порядок виселення з гуртожитку визначені ст.132 ЖК України. Вказана стаття не містить підстави виселення з гуртожитку відсутність у жилому приміщенні понад шість місяців. Позивач не зазначив підставу для виселення, передбачену ст.132 ЖК України та не надав відповідні докази. Для звернення до суду з позовними вимогами про втрату права користування житловою площею позивач не надав доказів про правовий режим буд.№3 по вул. Шевченка, чи є він гуртожитком, чи соціальним гуртожитком, чи соціальним житлом. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині та як позивачем відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг належать органам місцевого самоврядування. Рішенням Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №8 від 15.11.2007 року КП «Чернігівське ВУЖКГ» визначено виконавцем житлово комунальних послуг. Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Перелік послуг та нарахування витрат з утримання будинку і прибудинкової території здійснювалося на підставі встановлених рішенням виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області тарифів на житлово-комунальні послуги. Згідно з частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, [PERSON] зареєстрований в кімнаті №7 по вул. Шевченка смт. Чернігівка Запорізької області та є споживачем житлово-комунальних послуг. Свої зобов'язання за надання житлово-комунальних послуг КП «Чернігівське ВУЖКГ» виконує в повному обсязі. Боржник свої зобов'язання щодо оплати за отримані послуги не виконує. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розрахунку від 19.06.2015р. заборгованість відповідача по оплаті житлово комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.03.2008р. по 01.07.2015р. складає 2586,70 грн. Ці витрати не залежать від того, чи проживає особа у квартирі (власник або наймач), чи ні. Це витрати на утримання будинку та прибудинкової території. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.03.2008р. по 01.07.2015р. на загальну 2586,70 грн. ( 1837,71 грн. основний борг + 344,64 грн. інфляційні втрати + 404,35 грн. 3% річних). Також суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про розстрочення сплати заборгованості в розмірі 300грн. щомісячно починаючи з липня 2015р. до повного погашення. Про що, також не заперечував і представник позивача. У звязку з задоволенням основних вимог підлягають задоволенню вимоги по стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн., витрати роздруківки позовної заяви та копіювання матеріалів справи у розмірі 50,70 грн. та витрати РКО у розмірі 5 грн.

Outcome: partial