Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у мережі Інтернет знайшов оголошення про продаж відповідачем автомобіля Hyundai Tucson, 2015 р.в., за ціною 140000 грн. Зателефонувавши за зазначеним в оголошенні номер телефону, йому було повідомлено, що такий транспортний засіб є в наявності. Приїхавши до офісу компанії 24.09.2018 року менеджер компанії пояснила, що спочатку він повинен сплатити кошти в сумі 42000 грн., а потім з чеком про оплату повернутись до офісу для укладання попереднього договору купівлі-продажу, з текстом якого його попередньо ознайомили. За умовами попереднього договору основний договір мав бути складений наступного дня за умови здійснення авансового платежу. В цей же день ним було сплачено кошти в сумі 42000 грн., але при поверненні до офісу останній було зачинено. До теперішнього часу ані попереднього, ані основного договору з ним укладено не було. Згідно поданої заяви про повернення коштів, відповіді не отримано. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 42000 грн., а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~В наданій заяві представник позивача просила розглянути справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач за викликами явку свого представника повторно не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Пунктом 2 ч.1 ст.208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Частиною 1 ст.641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння;\~ 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до розміщеного в мережі Інтернет оголошення про продаж автомобіля Hyundai Tucson, 2015 р.в., за ціною 140000 грн., позивач звернувся до відповідача з приводу придбання вказаного транспортного засобу. За вказівкою\~представника відповідача,\~позивачем відповідно\~до квитанції\~№4080430\~від 24.09.2018\~року на\~рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ІНВЕСТ» було перераховано кошти в сумі 42000 грн., з призначенням платежу: «сплата згідно попереднього договору купівлі-продажу т/з №0196 від 24.09.2018 року». 09.06.2018 року позивач направив відповідачу письмову заяву про повернення коштів. Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем попередній договір купівлі-продажу відповідачем надано не було та основний договір також не укладено, подана заява про повернення коштів залишена без реагування. Таким чином, враховуючи, що позивач відповідно до пропозиції відповідача щодо продажу транспортного засобу сплатив для подальшого його придбання на користь відповідача кошти в сумі 42000 грн., однак останній ухилився від оформлення в подальшому договору купівлі-продажу та на вимогу позивача сплачені кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність належними доказами та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в сумі 42000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved