Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що 25.12.2007 ним та КС «Центр фінансових послуг» укладено кредитний договір № В-58/0052/07/20/03, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 20000 грн. За умовами договору кредит підлягав поверненню щомісячними платежами, останній з яких підлягав сплаті в строк до 15.12.2008. Договором передбачалось, що він діє до повного виконання позичальником зобов'язань. З огляду на встановлений законом строк позовної давності, КС «Центр фінансових послуг» для захисту свого права та інтересу мала право звернутись до суду не пізніше 16.12.2011. У зв'язку з тим, що договір містить третейське застереження, у 2014 році КС «Центр фінансових послуг» звернулась до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» із позовом до нього та поручителів за кредитним договором [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням зазначеного третейського суду від 12.06.2014 у справі № 214/14 в задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало чинності. За відомостями кредитного звіту (кредитної історії), сформованого та виданого ТОВ «Українське бюро кредитних історій» 27.04.2017, станом на таку дату він має поточну заборгованість перед КС «Центр фінансових послуг» у розмірі 15014,76 грн. та поточну прострочену заборгованість у розмірі 2529,08 грн. за кредитним договором № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007. Вказана інформація є недостовірною, впливає на спроможність виконання ним як суб'єктом кредитної історії власних зобов'язань, псує його репутацію та порушує права, а тому підлягає вилученню. Між ним та КС «Центр фінансових послуг» укладено договір № В-58/0052/07/20/03, а не договір № B-58/0052/0720/03, як про це зазначено в кредитній історії. Договору із № В-58/0052/0720/03 між ним та КС «Центр фінансових послуг» укладено не було, а його зобов'язання за договором № В-58/0052/07/20/03 перед КС «Центр фінансових послуг» виконано у повному обсязі. За вказаних обставин у зв'язку з тим, що кредитний договір № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007 відсутній, інформація про нього підлягає вилученню із його кредитної історії. Звернення до відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» із письмовим проханням про виключення зі списку боржників та до відповідача КС «Центр фінансових послуг» із вимогою про виключення зі списку боржників залишились без задоволення. З метою захисту порушеного права просив зобов'язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити відомості із кредитної історії на ім'я [PERSON] про кредитний договір між [PERSON] та КС «Центр фінансових послуг» № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007, покласти на відповідача судові витрати у справі. Заперечуючи проти заявленого позову, представник відповідача Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» вказав, що позовні вимоги не визнає, зауважив на поданні позивачем письмового доказу у виді копії відповіді КС «Центр фінансових послуг» від 04 квітня 2017 року на вимогу позивача про виключення зі списку боржників, який не відповідає оригіналу. Вказав, що з 2013 року не має договірних відносин з ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Станом на 04.04.2017 позивач має заборгованість в розмірі 15031,14 грн. за кредитним договором № В-58/0052/0720/03/ від 25.12.2007. Сплив позовної давності не є окремою підставою для припинення зобов'язання, не припиняє суб'єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов'язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Виконання боржником зобов'язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Припущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов'язання в односторонньому порядку, якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. За загальним правилом зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущеній позовної давності, зобов'язання не припиняється. У відзиві на позов представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» зазначив, що заявлені вимоги вважає необґрунтованими, оскільки правові підстави для вилучення інформації з кредитної історії позивача відсутні. 25.12.2007 між позивачем та КС «Центр фінансових послуг» укладено кредитний договір і вказаний факт позивачем не оспорюється. Позивач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з умовами кредитного договору та з наслідками невиконання зобов'язань за вказаним правочином. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що інформація, яку містить кредитна історія, є недостовірною. Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину та має право за участю користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених законом і договором. Жодного належного та допустимого доказу про виконання зобов'язання за кредитним договором перед КС «Центр фінансових послуг» в повному обсязі не надано. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» позовні вимоги не визнав, наголосив на тому, що згідно положень Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» інформацію про особу бюро має зберігати протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій», дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що у позові належить відмовити. Регулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов'язань, функціонування інституцій, пов'язаних з обміном інформацією про грошові зобов'язання та забезпеченням прав та інтересів суб'єктів кредитної історії, здійснюється відповідно до положень Закону України «Про організацію формування та обігу бюро кредитних історій» (ст. 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» від 23.06.2005 № 2704-IV). Статтею 3 вказаного Закону визначено, що бюро кредитних історій - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію, кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов'язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону , суб'єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія. За правилами ст. 7 Закону України «Про організацію формування та обігу бюро кредитних історій» кредитна історія містить таку інформацію: 1) відомості, що ідентифікують особу; 2) відомості про грошове зобов'язання суб'єкта кредитної історії : про кредитний правочин та зміни до нього (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину); сума зобов'язання за укладеним кредитним правочином; вид валюти зобов'язання; строк і порядок виконання кредитного правочину; відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов'язання за кредитним правочином; дата виникнення прострочення зобов'язання за кредитним правочином, його розмір і стадія погашення; відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо); відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання; 3) інформацію про суб'єкта кредитної історії, яка складається із сукупності документованої інформації про особу з державних реєстрів, інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел: 4) відомості про операції з інформацією, яка складає кредитну історію: дата оновлення кредитної історії; найменування Користувача, який надав інформацію до кредитної історії, у разі його згоди на це; коментар суб'єкта кредитної історії у випадках, передбачених цим Законом. Завдяки кредитній історії у позичальника формується певна репутація перед фінансовими установами. Основним напрямком діяльності відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» є ведення кредитних історій і надання послуг, пов'язаних з опрацюванням та аналізом цієї інформації. Позивач є суб'єктом кредитної історії, оскільки 27.12.2007 з КС «Центр фінансових послуг» уклав кредитний договір № В-58/0052/0720/03, щодо нього ТОВ «Українське бюро кредитних історій» 27.04.2017 сформована кредитна історія. За відомостями кредитної історії станом на 27.04.2017 позивач має поточну заборгованість перед кредитором КС «Центр фінансових послуг» у розмірі 15014,76 грн. та поточну прострочену заборгованість у розмірі 2529,08 грн. за кредитним договором № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007. Відомостей про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення кредитна історія не містить. Такі обставини зазначені позивачем, за виключенням інформації про номер укладеного договору, визнані відповідачами, підтверджені долученою до позовної заяви кредитною історією (а.с., а.с. 8-10). Позивачем до матеріалів цивільної справи не додано доказів, які безспірно можуть підтверджувати той факт, що ним та КС «Центр фінансових послуг» 25.12.2007 укладено кредитний договір № В-58/0052/07/20/03 та не укладався кредитний договір № В-58/0052/0720/03. Відповідачем КС «Центр фінансових послуг» у поданих на позов запереченнях проти позову зазначено, що 25.12.2007 з позивачем укладено кредитний договір № В-58/0052/0720/03. Такий номер договору зазначено вказаним відповідачем у листі № 701/17 від 04.04.2017 та міститься у карточці платежів по гривневій кредитній лінії. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем. Факт надання такої згоди не заперечується позивачем. За ч. 2 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором. За правилами статті 13 Закону суб'єкт кредитної історії має право звернутися до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал. Бюро вносить зміни до інформації, що міститься у кредитній історії суб'єкта кредитної історії у разі зміни Користувачем інформації, що заперечувалася суб'єктом кредитної історії, та вилучає з кредитної історії суб'єкта кредитної історії інформацію, що заперечується суб'єктом кредитної історії, якщо Користувач, який надав цю інформацію, у п'ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього Бюро не надав відповіді. Судом встановлено, що позивач 31.03.2017 звертався до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» із письмовим проханням про виключення зі списку боржників, та до КС «Центр фінансових послуг» із вимогою про виключення зі списку боржників. Листом № 536 від 28.04.2017 ТОВ «Українське бюро кредитних історій» позивачу відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на коректність переданих користувачем та внесених до кредитної історії даних, роз'яснено порядок внесення правок у кредитну історію (а.с. 11). КС «Центр фінансових послуг» листом № 701/17 від 04.04.2017 в задоволенні вимоги позивача відмовлено, наголошено на наявності станом на 04.04.2017 заборгованості за кредитним договором № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007 в сумі 15031,14 грн. (а.с. 35). За правилами п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини 1 статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними. Підставою заявленого позову позивач вказав відсутність кредитного правочину № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007 та наявність судового рішення про припинення правочину № В-58/0052/07/20/03 від 25.12.2007. Встановлено, що Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» 12.06.2014 у справі № 214/14 прийнято рішення, яким в задоволенні позову КС «Центр фінансових послуг» до [PERSON], поручителів за договором кредиту № В-58/0052/07/20/03 від 25.12.2007 [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Рішення набрало чинності (а.с., а.с. 3,4). Вказане рішення не може бути розцінено судом як доказ відсутності кредитного договору, інформацію про який містить кредитна історія. Позивачем не доведено, що ним та КС «Центр фінансових послуг» 25.12.2007 не укладався кредитний договір № В-58/0052/0720/03, відомості про грошове зобов'язання за яким містить кредитна історія. Представником позивача долучено до матеріалів цивільної справи повідомлення КС «Центр фінансових послуг» № 2149/17 від 16.12.2017 про отриманий дохід у виді прощеного боргу. За змістом повідомлення кредитна спілка повідомила позивача про те, що ним отримано дохід у виді прощеного боргу в розмірі 2516,68 грн. за кредитним договором № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007, у зв'язку з чим заборгованість позивача за кредитним договором анульовано (а.с. 75). Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказаним письмовим доказом та фактом укладення 25.12.2007 одного кредитного договору, позивач фактично підтвердив що укладений кредитний договір мав № В-58/0052/0720/03. Суд дійшов переконання, що кредитний договір № В-58/0052/0720/03 від 25.12.2007 та кредитний договір № В-58/0052/07/20/03 від 25.12.2007, яким мотивовано рішення третейського суду Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 12.06.2014 у справі № 214/14, є одним кредитним договором. За ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину. Укладений договір діяв до 15.12.2008 у вказаний строк зобов'язання за договором не були виконані. Строк дії договору не є терміном дії зобов'язання. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов'язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. Отже, саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов'язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін. У зобов'язальних відносинах суб'єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов'язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов'язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов'язку. Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб'єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов'язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов'язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина 1 статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов'язання не визнає. Виконання боржником зобов'язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов'язання в односторонньому порядку, якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов'язання не припиняється. З огляду на приписи ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» термін зберігання інформації щодо кредитного правочину, який тече з моменту припинення кредитного правочину, не сплив. Надані позивачем докази можуть слугувати підставою внесення змін до інформації кредитної історії. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, не є доведеними. На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 3, 7, 10, 13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed