overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилався на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось через діаметрально протилежних поглядів на життя. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 1778 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, так як їх стосунки останнім часом погіршилися і в зв'язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07.06.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що зроблений актовий запис № 183 (а.с.8). Від шлюбу подружжя мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. З квітня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблений актовий запис № 34. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилався на те, що проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15 грудня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 4580 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, відповідно до останньої редакції позову, просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 07.12.2017 р. №751-К про звільнення виконуючого обов'язки ректора Київського національного університету технологій та дизайну [PERSON]; визнати конкурс за результатами якого ректором Київського національного університету технологій та дизайну обрано [PERSON] - дійсним; визнати незаконною відмову Міністерства освіти і науки України у призначенні [PERSON] на посаду ректора Київського національного університету технологій та дизайну; зобов'язати Міністерство освіти і науки України призначити [PERSON] на посаду ректора Київського національного університету технологій та дизайну та укласти з ним контракт. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.11.2010 р., відповідно наказу Міністерства освіти і науки України №485-К та Наказу Київського національного університету технологій та дизайну №277 о.с. від 19.11.2010 р. [PERSON] було призначено на посаду ректора Київського національного університету технологій і дизайну та було укладено контракт №І-37. 11.09.2017 р. відповідачем в газеті «Освіта України» опубліковано оголошення про конкурс на зайняття посади ректора ВНЗ. 16 та 17.11.2017 р. відповідач направив третій особі та позивачу листи №1/11-12031 та №5.2-2066 яким кандидатуру позивача внесено до ВНЗ для участі в виборах на посаду ректора. 01.12.2017 р. за результатами виборів згідно протоколу виборчої комісії №6 (підсумковий) ректором Київського національного університету технологій та дизайну було обрано позивача, який набрав 87,2 % голосів виборців. 07.12.2017 р. позивач захворів та перебував на лікуванні в період з 07.12.2017 р. по 10.01.2018 р. 07.12.2017 р. державним секретарем МОН було підписано наказ №751-К про звільнення виконуючого обов'язки ректора Київського національного університету технологій та дизайну [PERSON] Вказаний наказ мотивовано, що позивач не відповідає вимогам Закону України «Про очищення влади». Позивач вважає, бездіяльність відповідача щодо не укладання трудового контракту з останнім та наказ №751-К від 07.12.2017 р. протиправними. Відповідач у своєму відзиві проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що під час проведення спеціальної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві був сформований та надісланий на адресу Міністерства витяг з Єдиного державного реєстру осіб від 11.01.2018 №7294, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», в якому міститься інформація про те, що щодо [PERSON] протягом 10 років поширюється заборона, передбачена Законом України «Про очищення влади». Наказом МОН від 07.12.2017 №751-к «Про звільнення виконуючого обов'язки ректора Київського національного університету технологій та дизайну» був підписаний державним секретарем МОН відповідно повноважень передбачених законодавством,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що 06.09.2014р. [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння скоїв наругу над могилою, з корисливих мотивів витягнув з -під бетонних плит могил на кладовищі по вул. Кошевого смт. Чернігівка в місці спільних поховань його прадідів та прабабусь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] металеві труби та продав їх по ціні металолому, чим спричинив йому матеріальну шкоду, яка згідно розрахунку ПП «[PERSON]» становить 2080,00 грн. Вироком Чернігівського районного суду відповідач засуджений за ч. 3,4 ст. 297 КК України, проте завдану йому матеріальну шкоду для відновлення надмогильних плит померлих родичів не відшкодував. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану під час скоєння злочину майнову шкоду в сумі 2080, 00 грн. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 23.12.14р., який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченому ч.3,4 ст. 297 КК України (а.с.11-12). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Наслідком злочинних дій відповідача пошкодженням надгробних плит на кладовищі, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 2080, 00 грн., визначена згідно довідки - розрахунку ПП «[PERSON]» (а.с.3). Суд вважає, що позовні вимоги заявлені до [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що відповідач є його батьком. Він навчається в Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетові та Національному юридичному університет ім. Ярослава Мудрого. Він проживає разом зі своє матір'ю окремо від відповідача. Він знаходиться повністю на утриманні матері. Навчання вимагає значних витрат. Доходів матері не вистачає на його утримання. Представник позивача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25.02.2015 року, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи /а.с. 3/. [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. /а.с. 4/ Позивач є студентом 1 курсу факультету менеджменту Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, де навчається за рахунок коштів держбюджету за денною формою навчання /а.с. 8/. Також позивач є студентом 1 курсу вечірнього факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого /а.с. 6-7/. Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що відповідачу, яка проживає в [INFO] в м.Світловодську, проводилося забезпечення послугами з газопостачання. Згідно п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідач по справі цього зобов'язання не виконав, а тому утворилася заборгованість, яка станом на 30.04.2015 рік складає 975,11 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, повідомлення про розгляд справи отримала особисто. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є фактичним споживачем послуг з газопостачання, які надаються Світловодським управлінням з експлуатації газового господарства ВАТ Кіровоградгаз. Відповідач проживає в [INFO] в м.Світловодську та користується послугами з газопостачання, але оплату не проводить. 12.02.2015 року була складена претензія про наявність заборгованості у відповідача за спожитий природний газ.(а.с.6) 12.02.2015 [PERSON] було отримано попередження про можливе припинення надання послуг з газопостачання у разі несплати боргу у сумі 593 грн 66 коп (а.с.7) Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року, газопостачання припиняється у випадку порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п.17 вищевказаних Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що відповідачу, який проживає по [ADDRESS], проводилося забезпечення послугами з газопостачання. Згідно п.17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України 09.12.1999 року №2246, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідач по справі [PERSON] цього зобов'язання не виконав, тому утворилася заборгованість, яка становить 1692 грн 84 коп за період з 01.02.2010 року по 30.11.2014 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року, газопостачання припиняється у випадку порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п.17 вищевказаних Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач заборгував за спожитий газ за період з 01.02.2010 року по 30.11.2014 року 1692 грн 84 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з [PERSON] зареєстрували свій шлюб 03 серпня 2015 року, про що Консульським відділом Посольства України в Республіці Білорусь зроблено відповідний актовий запис №39 та видано свідоцтво про шлюб І-ЖС №182235. У сторін шлюб перший. Дітей від шлюбу не мають. Подружні стосунки між ними припинено з 20 вересня 2016 року. Розірвати шлюб через органи РАЦС не має можливості у звязку з відсутністю згоди відповідача. Позивач вказує, що їхній шлюб є лише формальність, оскільки особисті відносини між сторонами мають негативний характер, відсутні нормальне спілкування, взаєморозуміння, довіра та повага один до одного. Позивач має наміри створити нову сімю. Спору про поділ майна між сторонами немає. Після розірвання шлюбу має намір відновити своє дошлюбне прізвище Анісімова. Просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не зявились, представник позивача [PERSON] 10 квітня 2017 року подала суду уточнену позовну заяву в якій позивач просить шлюб розірвати та має намір залишити прізвище яким іменується зараз, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в матеріалах справи знаходиться оголошення в газеті «Урядовий курєр» про його виклик в якості відповідача в судове засідання. Заяв, клопотань або заперечень до суду не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити рішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач знаходяться у шлюбі з 03.08.2015 року зареєстрованому Консульським відділом Посольства України в Республіці Білорусь, актовий запис №39. (а.с.3). Від даного шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved