Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно судового наказу Приазовського районного суду Запорізької від 24 квітня 2018 року в рамках справи № 2-н/325/7/2018 (325/523/18) з 27 вересня 2018 року; визнати судовий наказ Приазовського районного суду від 24 квітня 2018 року, справа № 2-н/325/7/2018 (325/523/18), про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.04.2018 року і до повноліття, таким, який не підлягає подальшому виконанню. В обґрунтуванні позову зазначає, що судовим наказом Приазовського районного суду від 24 квітня 2018 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .. 23 травня 2018 року Приазовським РВ ДВС відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.04.2018 року і до повноліття дитини. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дітей від 27.09.2018 року № 01-34/818 визнано доцільним місце проживання малолітньої дитини [PERSON] за місцем проживання батька, тобто нього. Рішенням Приазовського районного суду від 10 січня 2019 року визначено місце проживання дитини разом з ним. Таким чином, у зв`язку з тим, що його донька [PERSON] з вересня 2018 року проживає разом з ним, просить припинити з нього стягнення аліментів на користь [PERSON] для утримання їх доньки [PERSON] з 27 вересня 2018 року, та визнати судовий наказ Приазовського районного суду від 24 квітня 2018 року справа № 2-н/325/7/2018 (325/523/18) таким, що не підлягає виконанню. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи; не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала. Представник 3-ї особи не з`явився, належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є сторони по справі. Судом встановлено, що судовим наказом Приазовського районного суду Запорізької області з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2018 та до повноліття дитини /а.с.7/. Підставою видачі судового наказу було те, що неповнолітня дитини проживала разом з матір`ю [PERSON] , що відповідає положенням ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення. Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України, судовий наказ є виконавчим документом. Постановою ВП № 56454663 від 23.05.2018 року відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н/325/7/2018 /а.с. 8/. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Як достовірно встановлено судом, на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на його утриманні, про що свідчать: -витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини при Приазовській райдержадміністрації за № 01-34/818 від 27.09.2018 року /а.с. 9/, в якому зазначено: визнати доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька; - рішення Приазовського районного суду від 10 січня 2019 року /а.с. 10-11/, яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 20 лютого 2019 року. - довідка з місця проживання /а.с. 12/. Частиною 4 статті 273\~ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, оскільки на даний час неповнолітня донька сторін у справі [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, тобто, змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, суд вважає, що існують всі наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON] за судовим наказом від 24 квітня 2018 року. Стягнення аліментів слід припинити з 27 вересня 2018 року, з дня визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про визнання судового наказу Приазовського районного суду від 24 квітня 2018 року, справа № 2-н/325/7/2018 (325/523/18) таким, що не підлягає подальшому виконанню суд приходить до наступного. Відповідно до п. 9 ч. 2\~ст. 129 Конституції України,\~ст. 14 ЦПК України\~однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження. Згідно з ст.ст.\~1,\~2 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. За приписами ч. 2\~ст. 432 ЦПК України\~суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин. Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом\~статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати\~ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, однією з підстав для стягнення аліментів є присудження їх за судовим рішенням з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно доказів, наданих позивачем, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем [PERSON] .. За таких підстав, суд вважає, необхідним визнати судовий наказ Приазовського районного суду від 24 квітня 2018 року, справа № 2-н/325/7/2018 (325/523/18) таким, що не підлягає виконанню з часу зміни місця проживання дитини, а саме: з 27 вересня 2018 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.\~\~

Outcome: approved