Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 3000,00 грн , щомісячно, починаючи з часу звернення до суду із заявою. В обґрунтування позову покликається на те, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбних відносин у них народилась дочка. Через постійні конфлікти та непорозуміння сторони проживають окремо. Дитина проживає із позивачем. Відповідач працевлаштований, що дає йому можливість надання матеріальної допомоги на утримання дружини. Разом із тим, відповідача не бере участь в утриманні їх спільної дитини. Всі ці обставини свідчать про можливість застосування до спірних правовідносин норм ст. 84 СК України. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 21 січня 2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 05 травня 2021 року позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Клопотань про відкладення судового засідання не надійшло. Суд враховую обстаивниу неподання відповідачем відзиву на позов. Враховуючи думку позивача щодо можливості розгляд у справи у відсутності сторін, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2019 року у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб /арк. спр. 5/. Від шлюбних відносин у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження /арк. спр. 3/. Дитина проживає із матір`ю. Ця обставина приймається судом до уваги, адже жодних заперечень із цього питання від відповідача не надійшло. У зв`язку із наявністю підстав для утримання дружини чоловіком, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 9 Сімейного кодексу України (права та обов`язки подружжя по утриманню). Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 цього Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приймає до уваги доводи позивача про наявність матеріальної можливості у відповідача утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, адже такий працевлаштований, є собою молодого віку. Будь-яких заперечень із цих питань до суду від відповідача не надійшло. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що відповідач добровільно кошти на утримання дружини не надає, адже протилежного судом не встановлено, враховуючи особу відповідача та його матеріальне становище, суд приходить до висновку про наявність можливості надання матеріальної допомоги відповідачем позивачу шляхом утримання останньої до досягнення дитиною трьох років. Щодо визначення розміру аліментів на утримання дружини суд прийшов до переконання, що такий позивачем жодними доказами не підтверджено, а тому враховуючи вимоги Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» суд прийшов до переконання про необхідність визначення такого у розмірі 2270,00 грн, що є мінімальним прожитковим мінімум для працездатних осіб, встановленим на законодавчому рівні та необхідним для задоволення основних соціальних і культурних потреб позивача. Суд не приймає до уваги доводи позивача про ухилення відповідача від утримання їх малолітньої дочки, адже такі не стосуються предмету доказування та можуть бути підставою для вирішення питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст. 79 СК України аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 24 лютого 2021 року. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для стягнення аліментів на утримання дружини, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами та визнані стороною відповідача у суді. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на її утримання, підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 908,00 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial