Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 02.01.2002 року він працював на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР - ГТВ». З лютого 2018 року по травень 2018 року у ТОВ «Інтер - ГТВ» перед позивачем утворилась заборгованість, яку виплатити йому відмовились в зв`язку з відсутністю грошових коштів. 29.06.2018 року був виданий судовий наказ у справі № 357/6936/18 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2018 року по травень 2018 року включно, який направлений до ДВС для примусового виконання. Наказом № 258-к від 01.08.2018 року позивача було звільнено з посади на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, в зв`язку із скороченням штату. Позивач зазначає, що відповідачем не було виплачено в день його звільнення з роботи усі належні до виплати кошти в розмірі 24 847 грн.79 коп. А тому 17.09.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом був виданий судовий наказ 357/10484/18 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 10 794 грн. 53 коп. за період з травня 2018 року по серпень 2018 року. Відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 56772 грн. за період з 02.08.2018 року по 01.04.2019 року та 702 грн.19 коп. - компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов. В судове засідання відповідач не направив свого представника, про день, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» », а саме, - працював на посаді електромонтера з 02.01.2002 року по 01.08.2018 року. Наведене підтверджено матеріалами справи. Представник позивача суду пояснила, що з лютого 2018 року по травень 2018 року у ТОВ «Інтер - ГТВ» перед позивачем утворилась заборгованість, яку виплатити йому відмовились в зв`язку з відсутністю грошових коштів. З метою врегулювання відносин позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості, яку виконано не було. За заявою позивача 29.06.2018 року був виданий судовий наказ у справі № 357/6936/18 про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2018 року по травень 2018 року включно, який направлений до ДВС для примусового виконання. Наразі рішення суду залишається не виконаним. Встановленим є те , що згідно Наказу № 258-к від 01.08.2018 року [PERSON] був звільнений з роботи на підставі ст. 40 КЗпП України, в зв`язку із скороченням штату, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.8-10). Встановлено, що позивачу було надано Довідку від № 24/873 від 14.08.2018 року за підписом в.о. генерального директора ТОВ «Інтер- ГТВ» [PERSON] про заборгованість по заробітній платі станом на 13.08.2018 року на загальну суму 24 847 грн. 79 коп. (а.с.13). Встановлено, що 17.09.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом був виданий судовий наказ 357/10484/18 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 10 794 грн. 53 коп. за період з травня 2018 року по серпень 2018 року. 22.08.2018 року та 27.09.2018 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 57307295 та № 57040938. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні встановлено, що в порушення приписів ст.116 КЗпП України при звільненні позивача з роботи відповідач не виплатив йому всіх належних грошових сум, а саме: заробітну плату, що слідує з довідки про заборгованість по заробітній платі (а.с.13). За ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В судовому засіданні встановлено, що після звільнення з роботи розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відповідач не надав суду жодних заперечень чи доказів відсутності вини підприємства у непроведенні вчасного розрахунку з працівником. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, -наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непровденні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Згідно п.п.2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 /зі змінами та доповненнями/, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Позивач просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02.08.2018 року по 01.04.2019 року. З наданої суду довідки про середню заробітну плату (а.с.13) вбачається, що заробітна плата позивача за останні повні робочі місяці /липень,серпень / становить 24 847 грн. 79 коп., середньогодиний заробіток становив 42 грн. 75 коп., позивач мав восьмигодинний робочий день (42,75 грн. х 8 = 342 грн. - середньоденний заробіток). В період з 02.08.2018 року по 01.04.2019 року 166 робочих дні (166 х 342 = 56 772,00 коп.). Отже, загальна сума середнього заробітку за час затримки виплат належних позивачу сум при звільненні становитиме 56 772 грн. 00 коп. Також, позивач зазначив, що «Інтер-ГТВ» порушило його права не нарахувавши компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати, що становить 702 грн. 19 коп. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» та ст.1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати» якщо виплата зарплати затримується не на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов`язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати. Так, згідно п.4 Порядку проведення компенсації громадянам страти частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2001 року №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Позивачем надано розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати (а.с.22). Відповідачем не заперечені наведені розрахунки. Згідно ч.3,ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved