Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1781 га та площею 1,3055 га. [PERSON] заповіт не залишив. На день смерті [PERSON] разом з ним проживав батько позивача - [PERSON] , який був сином померлого, а тому фактично прийняв спадщину, після смерті [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого позивач на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 року звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказані земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №57, виданим повторно 11.12.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах Мошнівської сільської ради площею 0,1781 га, кадастровий номер 7124985000:02:003:0206 та площею 1,3055 га, кадастровий номер 7124985000:02:003:0191, які належали померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧР №077743 від 26.12.2003 року. [PERSON] , який є батьком [PERSON] , прийняв спадщину після смерті останнього на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав з [PERSON] до його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мошнівської сільської ради №627/02-09 від 12.12.2018 року, проте переоформити на себе спадкове майно не встиг. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №69, виданим повторно 11.12.2018 року. [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.08.1991 року, актовий запис №34. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.02.2019 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання ним заяви для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] тривалістю три місяці з дня набрання чинності даного рішення. Відповідно до листа Черкаської районної державної нотаріальної контори №828/02-14 від 04.04.2019 року свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] не видано в зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу та роз`яснено право на звернення до суду за визнанням права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців першої черги немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, а тому має право на судовий захист. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved