Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 листопада 2006 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з ним та знаходиться на повному його утриманні . Основна причина розпаду сім'ї це те, що вони не зійшлися поглядами на життя та сімейні цінності . Відповідач із червня 2014 року поїхала в м. Бориспіль Київської обл., де проживає на даний час. З цього часу спільного господарства вони не ведуть та сімейних стосунків не підтримують . Ці обставини перешкоджають подальшому перебуванні у шлюбі, а тому просить шлюб розірвати. Крім того, діти знаходяться на його утриманні. Він про них дбає та повністю забезпечує матеріально. Просить визначити місце проживання дітей з ним. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги , посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач повідомлялася про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання. До суду не з'явилася. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи і вважає за можливе розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши позивача, який підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В ст.110 ч.1 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя зазначені в ст.112 СК України в якій зазначено, що суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 листопада 2006 року виконавчим комітетом Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області 20 березня 2007 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області 15 березня 2011 року. Шлюбно-сімейні стосунки остаточно припинені з червня 2014 року, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей , а тому шлюб доцільно розірвати. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 161 ч.1 СК України , якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Додані позивачем докази у справі не свідчать про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст. ст.105,110,112, 161 Сімейного кодексу України ,

Outcome: partial