Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом (а.с.1-3) до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 32\~975, 13 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 22.12.2017 року о 12 год. 30 хв. на а/д М-06-Київ-Чоп, 540 км. 61 м. автомобілем марки «Рено Меган» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] здійснено дорожньо транспортну пригоду (далі ДТП), у результаті якої застрахований їхньою страховою компанією автомобіль марки «Шкода Фабія», д/н [NUMBER] , (договір страхування № 250561836.17), що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки про ДТП та постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року по справі № 182/461/18 ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Шкода Фабія», д/н [NUMBER] було складено Висновок про оцінку автомобіля № 429 від 14.01.2018 року Відповідно до вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 39 458 грн. 13 коп. За умовами договору страхування страховик оплачує фактичну вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку ДП «Автотрейдінг - Львів» № ДПС-003414 від 29.12.2017 року у розмірі 32 975 грн. 13 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3046 від 15.03.2018 p., а також актом виконаних робіт ДП «Автотрейдінг-Львів» № ДПТ01800081 від 01.02.2018 року. Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про виплату страхового відшкодування відповідачу, яка останнім була отримана 10.02.2019 року. Відповідач направив відповідь на регресну претензію з виявленим бажанням відшкодувати шкоду в розстрочку зі сплатою рівних щомісячних платежів на 12 календарних місяців. Позивач розглянув пропозицію відповідача та запропонував укласти угоду про відшкодування шкоди. Дана угода складена 29.05.2019 року, однак відповідач не відшкодував кошти згідно графіку платежів, на зв`язок не виходить. На даний час кошти від відповідача до позивача не надходили. Враховуючи вказані обставини позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою про відкриття провадження від 04.06.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої просить розглядати справу за без участі позивача та його представника через зайнятість в інших судових засіданнях, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять вирішити справу на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 161). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом надіслано запит до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Однак отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] (а.с. 91, 145, 147, 160). Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку прощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Суд розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 07.06.2007 року між ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» було укладено генеральний договір страхування № 47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків, за яким страховик ззастрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] (договір страхування № 250561836.17) (а.с. 18-37). 22.12.2017 року о 12 год. 30 хв. на а/д М-06-Київ-Чоп, 540 км. 61 м. автомобілем марки «Рено Меган» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] здійснено дорожньо транспортну пригоду (далі ДТП), у результаті якої застрахований ЗАТ «Акціонерна\~страхова компанія\~«ІНГО Україна»\~ автомобіль марки «Шкода Фабія», д/н [NUMBER] , (договір страхування № 250561836.17), що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки про ДТП та постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року по справі № 182/461/18 ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] (а.с. 38-40) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.02.2018 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулося до ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» з повідомленням про страховий випадок (а.с. 17). Для визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Шкода Фабія», д/н [NUMBER] , було оглянуто транспортний засіб (а.с. 41-42, 58-65), складено звіт про результати огляду місця ДТП (а.с. 43-44) та складено Висновок № 429 Експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлюваного ремонту та ринкової вартості КТЗ від 14.01.2018 року (а.с. 45-57) Відповідно до вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 39 458 грн. 13 коп. 08.02.2018 року ТОВ «Перша лізингова компанія» направлено на адресу позивача заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 75). За умовами договору страхування страховик оплачує фактичну вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було виплачено ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» страхове відшкодування на підставі рахунку ДП «Автотрейдінг - Львів» № ДПС-003414 від 29.12.2017 року у розмірі 32 975 грн. 13 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3046 від 15.03.2018 p., актом виконаних робіт ДП «Автотрейдінг-Львів» № ДПТ01800081 від 01.02.2018 року та страховим актом № 1639207 від 21.02.2018 року (а.с. 66-67, 74, 76, 78). З огляду на вищезазначене, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страховиком страхового відшкодування. 17.09.2018 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди (а.с. 79-81). Відповідачем [PERSON] , у свою чергу, на адресу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» направлено відповідь на регресну претензію, згідно якої повідомлено про наявність бажання щодо судового врегулювання спору та задоволення регресної претензії у повному обсязі у добровільному порядку. Проте враховуючи розмір суми відшкодування відповідач просив розстрочити термін сплати на 12 календарних місяців зі сплатою рівних щомісячних платежів (а.с. 82). Згідно матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та [PERSON] 29.05.2019 року укладено угоду № 50-19 про відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно якої сторони дійшли згоди, що розмір матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля «Шкода Фабія» [NUMBER] , в ДТП складає 32\~975 грн. 13 коп. та що вказана сума сплачується боржником протягом 12 місяців з правом дострокового погашення з відповідним графіком платежів (а.с. 84-85). Однак до цього часу сума шкоди відповідачем не сплачена. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вимогами п. 1 ст.990 ЦК України регламентовано, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники справи розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З врахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема, того, що відповідача [PERSON] в передбаченому законом порядку визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, суд дійшов висновку, що Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» має право регресної вимоги до винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 32\~975, 13 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставіч.1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с. 4).

Outcome: approved