Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01.01.2012 року між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS], відповідачем порушуються умови вказаного договору та не забезпечується своєчасне надання послуг належної якості, мешканці будинку власними силами та за рахунок власних коштів здійснюють прибирання та ремонт під'їзду, обладнання та ремонт підвальних приміщень, прибирання прибудинкової території, підвалів, покрівлі, установку вхідних дверей, заміну лампочок, поливання клумб, газону, прибирання снігу, облаштування двору, відповідач безпідставно нараховує плату за послуги, які не надаються, на звернення позивача щодо зменшення плати за житлово-комунальні послуги відповідач не реагує. З травня місяця 2013 року в усній формі, а потім в письмовій формі позивач звертався неодноразово до відповідача по питанню видачі йому довідки «Форма А» для отримання посвідчення потерпілої дитини від наслідків аварії на ЧАЕС для його доньки [PERSON], але йому було відмовлено з посиланням на те, що він має заборгованість перед відповідачем по оплаті за житлово-комунальні послуги, для захисту своїх прав позивач звертався до різних правоохоронних органів та державних установ, за весь період його листування з відповідачем та різними інстанціями його донька не змогла користуватися пільгами, а саме: безкоштовно харчуватись в дитячому навчальному закладі № 16 «Пролісок», за період з жовтня 2013 року по вересень 2014 року ним оплачено за харчування дитини в цьому закладі 820 грн.03 коп. Для звернення до суду за захистом своїх порушених прав позивачем витрачено на правову допомогу 1200 грн., для ксерокопіювання необхідних для позову документів витрачено 227 грн., протиправні дії відповідача призвели до погіршення стану здоров'я позивача, на придбання ліків, медикаментів ним витрачено 9639 грн.77 коп., з вини відповідача йому спричинено також моральну шкоду. Позивач просить суд зобов'язати відповідача безоплатно своїми силами й засобами усунути недоліки при наданні комунальних послуг, здійснити перерахунок оплати ненаданих послуг за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідача безоплатно терміном в три робочих дні надати йому довідку «Форму А» для отримання «Чорнобильського посвідчення» на дитину -[PERSON]; зобов'язати відповідача надати документи на земельну ділянку, з якої складається прибудинкова територія будинку [ADDRESS]; зобов'язати відповідача надати документально підтверджені витрати на утримання будинку [ADDRESS] за період з жовтня 2011 року по листопад 2014 року; відшкодувати йому завдані збитки невиконанням відповідачем договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 11973 грн.50 коп.; стягнути на його користь з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 5564 грн.10 коп. -розмір заборгованості по оплаті ненаданих послуг; стягнути з відповідача на його користь судовий збір. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідача видати йому довідку про реєстрацію місця проживання його дитини [PERSON] та завірену належним чином форму «А», в решті вимог - позов підтримав. Представник відповідача - начальник ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд» В.І. Ігнатенко позов не визнав та пояснив, що позивачем не надано доказів щодо неналежного виконання послуг, довідку про прописку дитини не було видано в зв'язку з тим, що позивач сам не виконує умови укладеного між сторонами договору та не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, на даний час заборгованість позивача складає 6432 грн.45 коп., позивачу пропонувалося укласти договір про реструктуризацію заборгованості або погасити заборгованість, але він відмовився. Щодо спричинення позивачу шкоди, то надані ним чеки, банківська виписка не свідчать про погіршення стану здоров'я позивача та необхідності придбання ліків, медикаментів, які вказані в чеках з аптек, доказів щодо спричинення йому моральної шкоди позивачем також не надано, а тому позов є необґрунтованим та надуманим. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 05.11.2001 року, що стверджується копією цього договору, який посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1-3799 /а.с.14-15/, на договорі є реєстраційний напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON] 05.11.2001 року, реєстр № 13204. ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд» зареєстровано як юридичну особу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с.91-94/. З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2012 року між позивачем /споживач/ та відповідачем ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд» в особі начальника Ігнатенка В.І. /виконавець/ укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо/ у будинку [ADDRESS], а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором, що слідує з копії цього договору /а.с.8-9/. Згідно з п.11 цього договору, споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством; усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг у встановлені законодавством строки; зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, встановленому законодавством; відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки /п.12 договору/. Обов'язком виконавця є забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників; відшкодовувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг /п.14 договору/. Вказаний договір є чинним по даний час, оскільки згідно п.21 договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не було письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду договору, а з такими заявами сторони не зверталися, доказів щодо цього суду не надано. В судовому засіданні також встановлено, що в структуру тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлових будинків, які обслуговуються ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд», входять такі послуги: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, освітлення місць загального користування, електропостачання ліфтів, що стверджується структурою зазначеного тарифу, яку затверджено начальником УЖКГ Білоцерківської міської ради /а.с.105/. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Згідно ст.13 цього Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). А за приписами ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як передбачено в ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В обгрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору не надавалися послуги з прибирання прибудинкової території та прибирання сходових кліток, в зв'язку з чим він просить суд зобов'язати відповідача безоплатно своїми силами й засобами усунути недоліки при наданні комунальних послуг, здійснити перерахунок оплати ненаданих послуг за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Умовами укладеного між сторонами договору, на що вказано вище, передбачено зменшення розміру плати споживача за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. В п.17 договору визначено, що у разі порушення виконавцем умов договору, споживачем та представником виконавця складається акт-претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача для підписання акта-претензії не пізніше ніж протягом двох робочих днів. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання, акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій /п.18 договору/. Аналогічний порядок врегульовано також нормами ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивачем не надано до суду жодних актів-претензій про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору щодо якості наданих послуг. В матеріалах справи є тільки копія заяви позивача від 26.04.2012 року, з якою він звертався до відповідача по питанню перерахунку оплати за послуги з прибирання прибудинкової території та будинку /а.с.20/, яка відповідачем отримана 26.04.2012 року; позивачем надано також фотоматеріали /а.с.83-87/, які, на його думку, свідчать про неналежне прибирання прибудинкової території біля будинку по [ADDRESS] Але суд вважає, що допустимих та безспірних доказів щодо неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позивачем не надано, не доведено, в який період не надавалися виконавцем вказані вище послуги, а тому відсутні підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок оплати ненаданих послуг. Позивач звертається з вимогами про відшкодування спричиненої йому невиконанням договору матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно умов договору, на що вказано вище, відповідач зобов'язаний відшкодовувати споживачеві збитки, заподіяні його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг. Позивачем не надано жодних доказів щодо заподіяння шкоди його майну з вини відповідача, тоді як за приписами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На обґрунтування вимог щодо заподіяння шкоди його здоров'ю та здоров'ю членів його сім'ї в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідачем, позивачем надано копії чеків з аптек про придбання різних ліків та медикаментів /а.с.73-76/, також надано виписку з карткового рахунку позивача в ПриватБанку /а.с.60-72/, де серед інших операцій є перерахування коштів за придбання ліків. Ці докази судом не приймаються до уваги при вирішенні спору, оскільки вони не підтверджують ні факту погіршення здоров'я позивача чи членів його сім'ї з вини відповідача, з цих доказів не вбачається, для кого саме придбавалися ліки, медикаменти, що на ці медичні препарати є відповідні лікарські призначення, крім того, в чеках з аптек вказано деякі предмети, які взагалі не належать до медикаментів, які необхідні для відновлення здоров'я. До розміру шкоди позивачем включено витрати на правову допомогу в сумі 1200 грн. /а.с.77-81/ та для ксерокопіювання необхідних для позову документів в сумі 227 грн. /а.с.82/. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правову допомогу нараховано згідно договору про надання послуг від 01.09.2014 року, який укладено між позивачем та адвокатським бюро «Янни Речицької», розмір цих витрат підтверджено актом прийому -передачі наданих послуг від 28.11.2014 року та квитанцією від 11.11.2014 року. В п.п.47,48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник адвокатського бюро, який надавав позивачу правову допомогу, участі у розгляді справи не приймав, суду не надано також розрахунку витрат на правову допомогу, а тому в задоволенні цих вимог позивача належить відмовити. Необгрунтованими є вимоги про відшкодування 227 грн. за ксерокопіювання документів, оскільки нормами діючого законодавства стягнення таких витрат не передбачено. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача в сумі 5564 грн.10 коп. суд виходить з наступного. За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вказано вище в рішенні, умовами укладеного між сторонами договору передбачено обов'язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок незадовільного санітарного утримання території або неналежного надання послуг. Доказів щодо неналежного надання послуг відповідачем та спричинення в зв'язку з цим шкоди життю чи здоров'ю позивача, в судовому засіданні надано не було. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» /зі змінами/ роз'яснено, що саме позивач має зазначити, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив при визначенні її розміру та якими доказами це підтверджується. А саме ці обставини позивачем не доведені. Необгрунтованими є посилання в частині відшкодування моральної шкоди на Закон України «Про захист прав споживачів» та ст.1167 ЦК України. Так, згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я продукцією. Ст.1167 ЦК України регулює деліктні правовідносини, тоді як позивач посилається на те, що моральну шкоду йому заподіяно внаслідок невиконання умов договору, тобто, між сторонами мають місце договірні відносини. А тому з врахуванням всього вищенаведеного суд вважає за необхідне відмови також в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди. Серед інших вимог позивач просить суд зобов'язати відповідача видати йому довідку про реєстрацію місця проживання його дитини [PERSON] та завірену належним чином форму «А» для отримання його донькою посвідчення потерпілої дитини від наслідків аварії на ЧАЕС, представник відповідача не заперечує того, що саме ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд» має видати позивачу такі довідки, але у їх видачі відмовлено в зв'язку з тим, що позивач не виконує належним чином умови договору і має заборгованість перед відповідачем за надані послуги. В матеріалах справи є копії звернень позивача до прокуратури, до органів міліції, до органів місцевого самоврядування за період з 13.09.2013 року по вересень 2014 року з приводу відмови у наданні довідки відповідачем форми «А» та копії відповідей на його звернення /а.с.22-56/. Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст.27 цього Закону, до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать в т.ч. і неповнолітні діти, які проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Як встановлено судом, [PERSON] 2009 р.н., вона проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої належить м. Біла Церква, не менше трьох років, тобто, вона належить до категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи дітей. Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою КМ України від 20.01.1997 року № 51. Згідно п.10 цього Порядку видача посвідчень проводиться обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, посвідчення видаються - на підставі довідки встановленого зразка (додатки N 3-10) та відповідного подання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що позивач до уповноваженого органу по питанню видачі посвідчення потерпілої дитини для його доньки [PERSON] [PERSON] не звертався, уповноваженим органом йому не було відмовлено у прийнятті документів його доньки для отримання відповідного посвідчення, доказів з цього приводу суду не було надано. А тому необґрунтованими суд вважає вимоги позивача щодо відшкодування за рахунок відповідача витрат на харчування доньки позивача [PERSON] в ДНЗ № 16 «Пролісок» за період з вересня 2013 року по листопад 2014 року в сумі 820 грн.03 коп. /а.с.30-36/, оскільки належних доказів того, що ці витрати понесені з вини відповідача, суду не надано. Щодо отримання документів, з приводу яких позивач звертався до відповідача, то суд вважає, що відповідач, якому делеговано такі повноваження, чого не заперечував і начальник ДП ЖКВ ТОВ «Екобуд», зобов'язаний видати позивачу витребовувані ним документи щодо реєстрації його доньки [PERSON] [PERSON] , оскільки видача таких довідок не поставлена в залежність від наявності у позивача заборгованості перед відповідачем за надані житлово-комунальні послуги, таких доказів представником відповідача суду не надано. А тому суд вважає за можливе зобов'язати відповідача видати позивачу довідку про реєстрацію місця проживання його дитини [PERSON] та завірену належним чином форму «А». Вимоги до відповідача надати документи на земельну ділянку, з якої складається прибудинкова територія будинку [ADDRESS] та надати документально підтверджені витрати на утримання будинку [ADDRESS] за період з жовтня 2011 року по листопад 2014 року позивачем в суді взагалі не обґрунтовано. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 243 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial