Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 5000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що за час шлюбних відносин у сторін народився син. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Будь-яких домовленостей з цього питання сторони не дійшли. Відповідач приймає мінливу участь в утриманні дитини. Просить врахувати матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я та відсутністю відомостей про перебування на його утриманні інших осіб, а також стан здоров`я дитини. З урахуванням вимог норм ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити повністю. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 05 липня 2021 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 30 липня 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Клопотань про відкладення судового засідання не надійшло. Суд враховує обставину неподання відповідачем відзиву на позов та думку представника позивача щодо можливості розгляд у справи у відсутності сторін, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження /арк. спр. 7/. Дитина проживає із матір`ю, про що стверджує позивачка у позовній заяві. Така обставина не оспорюється відповідачем, а тому приймається судом до уваги. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд прийшов переконання, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує матеріальне становище дитини, яку повністю утримує позивачка, матеріальне становище відповідача та відсутність обставин для звільнення його від обов`язку утримування дитини, до досягнення нею повноліття. Бере до уваги стан здоров`я дитини, який є незадовільними, та стан здоров`я батька. Наявність у відповідача на праві спільної часткової власності нерухомого мана. Приймає до уваги аргументи позивача про участь батька в утриманні дитини, яка є мінливою та має періодичний характер. Таким чином, суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацію грошової суми у відповідності до закону. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. ст. 141, 181, 182 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві поряд із загальними нормами права. Суд приймає аргументи позивачки, що наведені останньою як на підстави для стягнення аліментів, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягає захисту, шляхом задоволення позову повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 908,00 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved