Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 29.05.2015 року в с. Мала Антонівка Білоцерківського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки Іж Юпітер-5 без н.з., під керуванням відповідача по справі [PERSON] та автомобіля [NUMBER], [NUMBER] був пошкоджений. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. На момент скоєння пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована, тому за заявою власника пошкодженого автомобіля МТСБУ проведено відшкодування шкоди на суму 8 875,06 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 8 875,06 грн., та суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2015 року в с. Мала Антонівка Білоцерківського району сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2015 р. визнано [PERSON], на підставі ст.124 КпАПУ його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., наведене підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2015 року. Згідно висновку про вартість, який міститься у звіті № 200 від 23.07.2015 р. про визначення вартості матеріального збитку заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу, збиток складає 9 570,07 грн. Відповідно до наказу № 4610 від 14.09.2015 року, [PERSON] отримав від МТСБУ 8 875,06 грн., за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, Постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КупАП набрала законної сили, а отже саме [PERSON] відповідно до положень ст.1188 ЦК України зобовязаний відшкодувати збитки власнику транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER], спричинені внаслідок пошкодження цього автомобіля. Судом встановлено, що на момент ДТП відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини. Також встановленим є те, що 19.08.2015 року власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] звернувся МТСБУ з заявою про виплату відшкодування шкоди в результаті пошкодження в ДТП належного йому транспортного засобу, оскільки договори страхування, відповідно до яких страховики могли б відшкодувати спричинені збитки, відсутні, що підтверджується заявою потерпілого від 19.08.2015 р. Відповідно до наказу по МТСБУ від 14.09.2015 року за № 4610 та на підставі наданих заявником документів було прийнято рішення про перерахування на розрахунковий рахунок [PERSON] 8 875,06 грн., за шкоду заподіяну в результаті ДТП, а на підставі платіжного доручення від 15.09.2015 року за № 4610рв вказану суму коштів було перераховано. Тобто, МТСБУ визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти та звертається до суду з вказаним позовом і просить відшкодувати за рахунок відповідача в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 8 875,06 грн. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 40 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. Згідно п .41.1 «а» ст.41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону, передбачено, що МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену пошкодженням належного йому автомобіля шкоду в розмірі 8 875,06 грн., позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. А тому з врахуванням наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу зазначену вище суму коштів. Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація», при цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права /зокрема, ст.1191 ЦК/, а також ст. 38 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобовязанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. В даному випадку спірні правовідносини витікають не з договору майнового страхування, а зі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому зворотна вимога МТСБУ є саме регресом, який врегульовано нормами ст.1191 ЦК України та нормами ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України, за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 1 600 грн.

Outcome: approved