Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.05.2006року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням умов зобовязань за кредитним договором станом на 31.08.2015року утворилася заборгованість у сумі 117802,76грн. Оскільки рішеннями судів заборгованість за кредитом стягнута, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача суму донарахованих відсотків у звязку з невиконанням зобовязань у сумі 25955,73грн., штрафи за невиконання зобовязань у сумі 1797,79грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Крім того, просить стягнути суму витрат, понесених ним для опублікування оголошення у пресі у сумі 272,70грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням думки представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що відповідно до укладеного договору від 16.05.2006р. [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту у сумі 25000грн. зі сплатою за користування кредитом в розмірі 2,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.15. Зазначені обставини також були встановлені рішеннями Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 23.11.2010року та Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.05.2011року, що набрали законної сили, та у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню (а.с.6-8). Згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» клієнту [PERSON] (картрахунок 4149625303042418 від 16.05.2006), що міститься на а.с. 14, кредитний ліміт змінювався (а.с.14). Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.05.2011року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за вищезазначеним кредитом у сумі 455458,04грн., яка складається з 24461,37грн. заборгованість за кредитом, 20446,67грн. заборгованість за процентами, 750грн. - комісія (а.с.8). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що після постановлення рішення суду від 31.05.2011року боржником [PERSON] жодних платежів не здійснювалося, у звязку з чим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» продовжив нарахування відсотків, розмір яких станом на 31.08.2015року складає 25955грн.73коп. ( а.с. 9-13). Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок абореального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Крім того, у відповідності до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.19зв.) при порушенні строків сплати будь-яких зобовязань більш ніж на 120 днів Клієнт зобовязався сплатити штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості, тобто 500грн. + 1297,79грн. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved