overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2016 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про розподіл майна немає. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надала повноваження представнику, який надав заяву про розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2016 року, відповідно до актового запису № 1129, складеного Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 12 вересня 2012 р., в 16 годин 40 хвилин, відповідачка при керуванні \~автомобілем [NUMBER] в с. Мізікевича, ж/м [PERSON], на вул. Центральна допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна», згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АВ/2506212, строк дії якого з 23.12.2011 р. по 22.12.2012 р. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.09.2012 року. Розмір завданих збитків згідно висновку №07/2012 від 02 грудня 2012 року, складеного спеціалістом ЮФ «Авто-Юст», був визначений згідно ст. 29 Закону та склав суму в розмірі 60739,71 грн. в т.ч. ВТВ 3610,71 грн. та ПДВ 9521,50 грн. 60739 грн. 71 коп. 3610 грн. 71 коп. = 57129 грн. 00 коп. 57129 грн. 00 коп. : 1,2 = 47607 грн. 50 коп. (без ПДВ) 57129 грн. 00 коп. 47607 грн. 50 коп. = 9521 грн. 50 коп. На момент вчинення вказаної пригоди відповідач не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля «Ніссан», [PERSON], з метою отримання відшкодування, \~27.02.2012 р. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування отриманої шкоди. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «А» п.41.1. ст.41 Закону, МТСБУ 05 лютого 2013 року здійснило виплату відшкодування потерпілій в розмірі 47607 грн. 50 коп.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 01.06.2016 року. Від цього шлюбу у них дітей не має. Починаючи з 10.07.2016 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримала. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2309 (а.с.4). Від шлюбу у сторін дітей не має. Сторони з 10 липня 2016 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 02.03.2011 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з півтора року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №269 (а.с.8). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони півтора не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 02.09.2011 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з січня 2017 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 02.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1504 (а.с.13). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з січня 2017 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.06.2006 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства, проживають окремо. Основною причиною розпаду їхньої сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного. Окрім того, позивач вказував на те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони із відповідачем не мають наміру зберегти шлюб. Примирення між ними неможливе. У даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Відповідачем [PERSON] відзиву на позов подано не було. Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві позов підтримав, просив розглянути справу у її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №637 (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін є одна дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно наданих суду заяв, примиритись вони не бажають, що підтверджує наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.08.2002 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2016 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що примирення між ними неможливе, просить розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, на примирення не згідна. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 03.08.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №944 (а.с.6). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2016 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.11.2001 року. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2015 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав Пояснив, що їх сім'я розпалася остаточно. Просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 03 листопада 2001 року за №906, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №906 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.3-4). Сторони з 2015 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. За наданий судом термін на примирення сторони не примирились. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 06.05.2006 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2010 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаємоповаги. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з'явилася. У поданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції м.Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №479. Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2010 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 06.09.2012 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з березня 2017 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 06.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1315 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з березня 2017 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу - добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved