Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1997 року, виданого на підставі Розпорядження відділу комунального майна Сумського міськвиконкому №585 від 12.02.1997 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 29.07.2015 року помер батько позивача [PERSON] після чого відкрилася спадщина на його майно, в тому числі частину приватизованої квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] разом з матірю [PERSON] звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] Однак, нотаріус надав розяснення, згідно якого для вчинення нотаріальної дії необхідно виділити за померлим його частку в квартирі, якою він умовно володів. Втім, інші співвласники спірної квартири, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] більше 15 років не проживають у квартирі за вищевказаною квартирою та перебувають за межами України, що ускладнює вирішення питання про визначення частки у квартирі за померлим. Тому позивач просить суд визначити рівні частки співвласників в належній на праві спільної сумісної власності квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], визначивши частку власності [PERSON], який помер 29.07.2015 року, в розмірі 1/7 частини вказаної квартири. Ухвалою суду від 16.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.12.2018 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце судового розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади, а саме веб-сайті суду 05.02.2019 року та 26.02.2019 року https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/ogoloshenia_pro/, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Оскільки позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів від 05.03.1997 року на підставі Розпорядження відділу комунального майна Сумського міськвиконкому №585 від 12.02.1997 року та згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON], [PERSON] Туті Мусаївні, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Адамівні, [PERSON],[PERSON] Хадіжат Набіївні (а.с.7). 29.07.2015 року помер один із співвласників приватизованої квартири [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія І-БП №244613 (а.с.8). Згідно листа державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори [PERSON], на усне звернення з проханням надати розяснення щодо можливості видачі на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлого 29.07.2015 року [PERSON], - для вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) необхідно виділити за померлим його частку в квартирі, якою він умовно володів, що може оформлюватися заявою від співвласників (а.с.11). На даний час інші співвласники, відповідачі по справі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] більше 15 років не проживають у квартирі за вищевказаною квартирою та перебувають за межами України, що унеможливлює їх особисту участь в Сумській міській державній нотаріальній конторі для визначення часток в спірній квартирі. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до положень ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п. 5 постанови Пленуму «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2». За таких обставин, оскільки позивач, як спадкоємець, позбавлений можливості отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом не визначивши за померлим 29.07.2015 року [PERSON] частки, якою він умовно володів у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], беручи до уваги, що частки співвласників у спільному сумісному майні при виділенні чи поділі є рівними, та враховуючи розяснення, викладені в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що частка померлого 29.07.2015 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила 1/7 частини. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved