Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що 06.02. 2007 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого за всіма правами та обовязками є АТ ОТП Банк був укладений Кредитний договір № CNL-0BB/005/2007, який складається із двох частин, які нероздільно пов»язані між собою. Згідно з умовами Кредитного договору № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 45 000,00 доларів США із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99 річних на строк до 05.02.2017 року. Позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] порушує умови Кредитного договору № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року та свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 17.03.2014 року у відповідача [PERSON] існує заборгованість в розмірі 16 550,72 доларів США, що еквівалентно 158 898,50 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та 100 664, 40 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 16 550,72 доларів США, пені за прострочення виконання зобов»язань в розмірі 100 664, 40 грн. Позивач вказував на те, що відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та відповідачем [PERSON] Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року в розмірі 16 550,72 доларів США, що еквівалентно 158 898,50 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, та 100 664,40 грн., що разом складає 259 562,90 грн., а також просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 595,63 грн. Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2015 року подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд стягнути відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року станом на 09.07.2015 року в розмірі 16 550,72 доларів США, що еквівалентно 363 648,46 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 1 134 302,49 грн., що разом складає 1 497 950,95 грн., а також просила стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вищевказані збільшені позовні вимоги позивача, та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року станом на 09.07.2015 року в сумі 1 497 950,95 грн., а також просила стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. Відповідач [PERSON], та його представник [PERSON] до суду не зявилися, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про зупинення провад ження по справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, оскільки [PERSON] 08.04.2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ подано касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року про скасування ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 25.12.2015 року про зупинення провадження у справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 01.06.2016 року представнику [PERSON] [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі. Заслухавши пояснення представника позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 06.02.2007 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк був укладений Кредитний договір № CNL-0BB/005/2007, який складається із двох частин, які нероздільно повязані між собою, згідно п. 1 частини № 1 Кредитного договору. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 45 000,00 доларів США із сплатою фіксованої процентної ставки 13,99% річних. Кредит було надано на споживчі цілі і датою остаточного повернення кредиту було визначено 05.02.2017 року. [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (п. 2 частини № 1 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобовязання, визначені у Кредитному договорі (зокрема в п. 4 частини № 1 Кредитного договору та п. 1.4. частини № 2 Кредитного договору). Відповідно до п.1.1 частини №2 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього Договору, а Позичальник приймає кредит, зобов»язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов»язання, як вони визначені у цьому Договорі. Згідно з п.1.5.1. частини №2 Кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором. За порушення прийнятих на себе зобов»язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів та користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов»язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобовязань за кожний день прострочки, що передба чено п. 4.1.1. частини № 2 Кредитного договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторо на /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зо бов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. В ст. 549 ЦК України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні було встановлено, що ЗАТ ОТП Банк повністю виконав умови вказаного Кредитного договору № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року та надав [PERSON] кредит в сумі 45 000 доларів США, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] порушує умови Кредитного договору № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року, які викладені в п.п. 1.1., 1.5.1 частини № 2 Кредитного договору. Невиконання Позичальником умов Кредитного договору, на підставі п. 1.9.1. частини №2 Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобовязань за кредитом у Позичальника. Судом встановлено, що [PERSON] з умовами Кредитного договору № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року був ознайомлений при укладенні вказаного Кредитного договору, підписав вказаний договір і отримав кредитні ресурси в обумовленій договором сумі, але умови Кредитного договору порушив, що підтверджується матеріалами справи. Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Згідно до нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, затвердженої рішенням загальних зборів акціонерів від 23.04.2009 року ПАТ ОТП Банк є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства ОТП Банк. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України Публічне акціонерне товариство ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та відповідачем [PERSON] Наведене підтверджується копією договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року та копією витягу з Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року. Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В ст. 1077 ЦК України вказано, що за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ ОТП Банк 15.11.2010 року за №42-2-1/162461 та 16.11.2010 року за №42-2-1/164535 направляло поштою [PERSON] письмове повідомлення про те, що ПАТ ОТП Банк відступив право грошової вимоги по договору про надання кредиту №CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року ТОВ ОТП Факторинг Україна відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року укладеного між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна. Наведене підтверджується копіями письмових повідомлень та копіями поштових описів вкладення в цінний лист. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна перейшли всі права Публічного акціонерного товариства ОТП Банк щодо права вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року. Із розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що станом на 09.07.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором № CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 16 550, 72 доларів США, що еквівалентно 363 648, 46 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку, а також із пені за прострочення виконання зобов»язань в розмірі 1 134 302, 49 грн. Всього станом на 09.07.2015 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року складає 1 497 950,95 грн. Крім вказаного, 05.11.2013 року за вих. №2528 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направляло [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року в якій пропонувало [PERSON] достроково виконати боргові зобов»язання за вищевказаним кредитним договором та сплатити залишок заборгованості за кредитом 16 550,72 доларів США. Наведене підтверджується копією досудової вимоги від 05.11.2013 року за вих. №2528 та копією опису вкладення в цінний лист. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №CNL-0BB/005/2007 від 06.02.2007 року в сумі 363 648, 46 грн. - заборгованості за кредитом, що еквівалентно 16 550, 72 доларів США. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 636,48 грн. судового збору. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] являється військовослужбов цем, учасником АТО, та учасником бойових дій, що підтверджується копіями відповідних документів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що [PERSON] має бути повністю звільнений від сплати пені, яка нарахована позивачем саме в особливий період, шо підтверджується розрахунком позивача. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задо воленні його позову в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача пені за прострочення виконання зобов»язань в розмірі 1 134 302, 49 грн. Крім вказаного, позивачу також необхідно відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача 17,52 грн. судового збору за безпідставністю. На підставі вищевикладеного, та ст.ст. 509,512,514,524,526,533,549,610,611,1049, 1050,1054,1077,1082 ЦК України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

Outcome: partial