Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу за мобілізацією 25.02.2015 року Енергодарським ОМВК Запорізької області. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 26.02.2015 року № 35 солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення. 16.06.2015 року солдат [PERSON] без поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта [NUMBER] . Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 28.07.2015 року № 13-РС солдат [PERSON] був виведений за штат в розпорядження командира військової частини польова пошта [NUMBER] у зв`язку із самовільним залишенням військової частини польова пошта [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 03.04.2017 року № 76 солдат призваний під час мобілізації [PERSON] у зв`язку із самостійним прибуттям 01.04.2017 року до військової частини був зарахований на всі види забезпечення з 03.04.2017 року. Під час шикування особового складу та перевірки особистих речей по прибутті до підрозділу 01.04.2017 року у солдата [PERSON] , регулювальника відділення охорони комендантського взводу військової частини польова пошта [NUMBER] , була виявлена нестача інвентарного речового майна, яке було ним отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації, про що на ім`я командира військової частини надійшов рапорт від командира комендантського взводу сержанта [PERSON] . На підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 03.04.2017 року № 161 з метою встановлення причин та умов, що сприяли втраті військового майна, встановлення ступеня вини посадових осіб, було проведено службове розслідування за фактом відсутності інвентарного речового майна у військовослужбовця призваного під час мобілізації солдата [PERSON] . Під час службового розслідування встановлено, що регулювальник комендантського взводу солдат [PERSON] під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби по накладній та в результаті незадовільного відношення до його збереження, самоусунення від контролю за його збереженням вказане вище майно було ним втрачено. Відповідно до довідки-розрахунку речової служби від 06.04.2017 року з урахуванням термінів експлуатації сума для відшкодування вартості майна у солдата Денисенка складає: рюкзак Польща (1 шт.), ремінь брючний (1 шт.), ремінь поясний (1 шт.), пряжка металева із символом України (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), мішок спальний утеплений (1 шт.), рушник бавовняний (2 шт.), куртка Канада (1 шт.), штани Канада (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), шапка феска трикотажна (1 шт.), білизна натільна (1 шт.), білизна тепла (1 шт.), фуфайка з д/р Польща (1 шт.), рукавиці Польща (1 пара), берци Канада (1 пара) всього 17\~228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 56 коп. [PERSON] було притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну з його вини державі на суму 17228,56 грн. на підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 10.04.2017 року № 35 та акту службового розслідування від 10.04.2017 року вх. № 26/51. [PERSON] був ознайомлений з вищевказаним наказом, свою провину визнав та відшкодував частину заборгованості на суму 2352, 21 грн. Згідно мобілізаційного розпорядження від 13.01.2015 року № М-3Т, яке має гриф обмеження доступу, дійсне найменування військової частини [NUMBER] на час дії особливого періоду в країні було змінено на умовне найменування військова частина польова пошта [NUMBER] . На даний момент умовне найменування військової частини польова пошта [NUMBER] згідно розпорядження змінено на військова частина [NUMBER] . Просять стягнути з [PERSON] на користь Військової частини [NUMBER] \~\~14876,35 грн. майнової шкоди та судові витрати по справі. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.04.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення . У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 24.04.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Крім цього, у матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. А тому, враховуючи вищевказане, у відповідності до ч.8 ст.278 та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (на даний час [NUMBER] ) № 76 03.04.2017 року солдата [PERSON] призначеного на посаду регулювальника відділення охорони комендантського взводу та зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення (а.с. 4). Відповідно до ордеру на отримання майна № 2193 за [PERSON] рахувалось речове майно, а саме: рюкзак Польща (1 шт.), ремінь брючний (1 шт.), ремінь поясний (1 шт.), пряжка металева із символом України (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), мішок спальний утеплений (1 шт.), рушник бавовняний (2 шт.), куртка Канада (1 шт.), штани Канада (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), шапка феска трикотажна (1 шт.), білизна натільна (1 шт.), білизна тепла (1 шт.), фуфайка з д/р Польща (1 шт.), рукавиці Польща (1 пара), берци Канада (1 пара) на загальну суму 17\~228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 56 коп. (а.с.7). Факт отримання майна солдатом [PERSON] та його втрата підтверджується накладною № 158/547 від 06.04.2017 року, ордером на отримання майна № 2193, поясненнями відібраними 07.04.2017 року під час проведення службового розслідування ( а.с.6,7, 8). На підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 10.04.2017 року № 35 та акту службового розслідування від 10.04.2017 року вх. № 26/51. [PERSON] було притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну з його вини державі на суму17\~228 (сімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 56 коп. (а.с.9-10, 11-12). Позивач зазначає, що [PERSON] частково сплатив кошти в сумі 2352,21 грн. за отримане ним речове майно, що підтверджується платіжним дорученням від 10.05.2017 року № 222 (а.с.13). Згідно довідки № 21/1013 від 22.12.2017 року про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] за заподіяну шкоду перед військовою частиною [NUMBER] складає 14\~876 (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 35 коп. (а.с. 14). На підставі Указу Президента України № 115/2016 від 25.03.2016 року, наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 13.04.2017 року № 85 солдат [PERSON] був звільнений з військової служби в запас (а.с.15). Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995(далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Відповідно до ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212\~ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду державі, військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак при цьому, в силу вимог ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду вищенаведеного, позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів обставини на які посилався, як на підставу своїх вимог. При цьому, всупереч вимогам наведених вище норм процесуального закону, відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростували доводи позивача. Оскільки колишній військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів повинен відшкодувати державі - Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] кошти за отримане ним речове майно, строки носіння якого не закінчилися, несплачених після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 14\~876,35 грн., яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1600 грн. судового збору, котрі понесені позивачем і підтверджуються платіжним доручення № 135 від 22.12.2017 року (а.с.20).

Outcome: approved