Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь виплаченої застрахованій особі суми страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Національна акціонерна страхова компанія „Оранта в особі Малиновського районного відділення Одеської обласної дирекції НАСК „Оранта (надалі за текстом - страховик) з [PERSON] (надалі за текстом страхувальник) 19 березня 2008 року уклала договір страхування транспортного засобу за №2008/34/1903-ТЗ. Обєктом страхування за цим договором є автомобіль марки „ВАЗ 21154-110-20, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі застрахований автомобіль). 28.03.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом марки „ВАЗ 2105, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП застрахованому автомобілю завдано шкоди, розмір якої визначений у 2 244,04 гривень. [PERSON] є винним у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси встановлено порушення відповідачем п. 10.3 [PERSON] дорожнього руху та відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 18.04.2008 року страховик виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 1 532,04 гривень. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика перейшло право вимоги щодо виплаченої страховику вказаної суми, втім, відповідач не задовольнив цю вимоги у добровільному порядку. Відповідач в судове засідання не зявилася неодноразово, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у звязку з її неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених позивачем письмових доказів. [PERSON] є страхувальником за договором №2008/34/1903-ТЗ від 19 березня 2008 року страхування транспортних засобів, укладеного з Національною акціонерною страховою компанією „Оранта в особі Малиновського районного відділення Одеської обласної дирекції НАСК „Оранта. За умовами цього договору обєктом страхування є транспортний засіб автомобіль марки „ВАЗ 21154-110-20, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], а страховим випадком вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким серед інших є дорожньо-транспортна пригода. 28.03.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], відповідача по цій справі, який керував автомобілем [NUMBER]. Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2008 року встановлено порушення відповідачем п. 10.3 [PERSON] дорожнього руху, який при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався з права в попутному напрямку, в результаті чого сталося зіткнення. Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до обставин ДТП, встановлених зазначеною постановою судді, 28.03.2008 року о 12:00 на вулиці Ядова в м. Одесі громадянин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], при перестроюванні не надав перевагу автомобілю, який рухався з права в попутному напрямку, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті цього транспортні засоби отримали пошкодження. Означена постанова суду набрала законної сили і не була оскаржена. 28.03.2008 року страхувальник [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК „ОРАНТА із заявою про виплату страхового відшкодування, якій присвоєно реєстраційний номер №8/674. 04.04.2008 року з участю страхувальника та спеціаліста страхової компанії був проведений огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу марки „ВАЗ 21154-110-20, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], про що складено протокол огляду. Внаслідок аварійного пошкодження застрахованого транспортного засобу власнику-страхувальнику було завдано матеріальну шкоду у розмірі 2244,04 грн., що підтверджується калькуляцією та висновком авто-товарознавчого дослідження № 8/647 від 10.04.2008 року. При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведення огляду пошкодженого транспортного засобу від 04.04.2008 року, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. В результаті ДТП застрахованому автомобілю завдано шкоду, розмір якої визначений у 2244,04 гривень, згідно результатів звіту про авто-товарознавче дослідження та ремонтних калькуляцій. Сума страхового відшкодування, що підлягає до виплати згідно із розрахунком розміру страхового відшкодування, становить 1532,04 гривень. Страхова компанія ВАТ НАСК „ОРАНТА на підставі страхового акту № 8/674, листа Головного офісу НАСК „ОРАНТА від 18.04.2008 року № 138-1/31-25/299, виплатила вигодонабувачу страхувальника ВАТ КБ „НАДРА, суму страхового відшкодування у розмірі 1532,04 гри., що підтверджується платіжним дорученням № 187 від 13 травня 2008 року. Згідно ст. 27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене позивач ВАТ НАСК „ОРАНТА має право вимагати від відповідача не тільки повернення виплаченого страхового відшкодування, а також відшкодування матеріальних витрат від знецінення грошових коштів в наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позивачу. Інфляційне збільшення та три відсотки річних на суму боргу у розмірі 1532,04 грн., розраховується за період з 13.05.2008 року до 23.04.2009 року починаючи з дати виплати страхового відшкодування, тобто з дати коли відповідно ст. 27 Закону України „Про страхування, у НАСК „ОРАНТА виникло право вимоги до винної особи. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу дорівнює 222,15 грн., а розмір трьох процентів річних від простроченої суми 43,57 - грн., згідно розрахунків. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху є основною причиною пошкодження застрахованого майна, яке належить страхувальнику, а інші обставини пригоди не можуть бути розцінені як причини завдання шкоди, а лише як такі обставини, що сприяли його виникненню або збільшували негативні наслідки, суд визнає відповідача винним у завданні шкоди страхувальнику та, враховуючи виплату останньому страховиком, позивачем у цій справі, суми страхового відшкодування, інфляційне збільшення суми боргу, три відсотки річних, вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved