Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 07 лютого 2007 року та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з 1/6 частини житлового будинку загальною площею 149,6 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м. з господарськими будівлями погріб літер-Б, гараж літер-В, сарай літер-Г, навіс літер-Д, сарай літер-Е, дворові споруди №1-4, розташованого за адресою: вул. Шкільна (колишня назва вул. Радянська), № 116, с. Оріхівка, Болградський район, Одеська область. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивачу було відмовлено нотаріусом в оформлені спадкових прав, що стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.30, 34). В позовній\~ заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2-3). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області,\~ до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщена\~ відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.33). Позовні вимоги визнала\~ у повному обсязі, просила\~ розглянути справу без їх участі, про що надала відповідну заяви до суду (а.с.35). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом\~ встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 116 по вулиці Шкільна (колишня назва вул. Радянська) в с. Оріхівка Болградського району Одеської області на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: голова двору [PERSON], її син [PERSON], його дружина [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/6 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується\~ довідкою\~ № 1561 від 03.10.2016 року, виданою [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.9) про склад і тип двору (відповідно до особового рахунку № 535 погосподарської книги № 7), технічним паспортом (а.с.11-13), випискою з погосподарської книги №7 [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 03.10.2016 року № 253 (а.с.8). 07 лютого 2007 року померла [PERSON]\~ (запис акту про смерть № 8 від 08.02.2007 року, складений [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області) та видано свідоцтво про її смерть серії І-ЖД № 096779 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/6\~ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 116 по вулиці Шкільна (колишня назва вул. Радянська) в с. Оріхівка Болградського району Одеської області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], посвідченим секретарем Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області від 01.02.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 42, є [PERSON], позивач по справі (а.с.7). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом 22 жовтня 2016 року звернувся до державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON]. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно (а.с.27). За повідомленням Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 19.11.2016 року за № 2291/01-16 спадкова справа до майна померлої 07.02.2007 року [PERSON] не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК не зявлялись (а.с.32). Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом\~ своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 1/6\~ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по вулиці Шкільна (колишня назва вул. Радянська), № 116\~ в с. Оріхівка Болградського району Одеської області. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved