Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі,однак наразі шлюбні стосунки припинені . Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина проживає з нею . Відповідач не в повному обсязі виконує досягнуті домовленості щодо сплати аліментів . З огляду на те, що відповідач є приватним підприємцем , має у приватній власноссті нерухомість , транспортний засіб, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову . Відповідач позов визнав частково. Не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 1800,00 гривень щомісячно, вказавши що вказана сума відповідатиме його можливостям надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд, вислухавши вступне слово відповідача , дослідивши письмові докази , наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2013 року. Згідо свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO], батьком дитини є [PERSON] - відповідач по справі , а матір»ю є позивачка [PERSON]. На теперішній час малолітня дитина проживає з матір»ю , що відповідачем не оспорюється . Крім того, відповідач не оспорював, що він інших утриманців не має, є приватним підприємцем, однак зазначив, що наразі не має можливості сплачувати аліменти у сумі визначеною позивачкою через скрутну економічну ситуацію. Також , суд приймає до уваги, що за змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Разом з тим, в обгрунтування позовних вимог щодо матеріального стану відповідача [PERSON] не надано жодного доказу. При вирішення вказаної справи, суд виходить з вимог ч 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» не може бути меншим ніж 746,00 гривень. Враховуючи вищенаведене , з урахуванням вимог ч.1 ст. 182 СК України , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково , визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1800,00 гривень щомісячно , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . При цьому суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 с. 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 гривень щомісяячно. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає моливостям відповідача надавати матеріальну допомогу .

Outcome: partial