Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 22 лютого 2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] укладено договір № 999-00039964/1 про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою заборгованості 25 000 грн. зі сплатою 19% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення овердрафту до 21 лютого 2016 року. 22 лютого 2013 року між банком та позичальником укладений договір № 999-00039964 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 17 жовтня 2013 року виникла заборгованість в сумі 34 879 грн. 59 коп., про що було повідомлено відповідача. Однак заборгованість до сьогоднішнього дня не погашена. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 34 879 грн. 59 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено в судовому засіданні, 22 лютого 2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] укладено договір № 999-00039964/1 про надання кредиту, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику за допомогою платіжної картки Visa у готівковій чи без готівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (Овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язався своєчасно погашати овердрафт, сплачувати 19% за користування кредитом. Максимальна заборгованість позичальника за кредитом встановлена в сумі 25 000 грн. Дата остаточного повернення овердрафту до 21 лютого 2016 року. /а.с.6-10/. В подальшому 22 лютого 2013 року між банком та відповідачем укладено договір № 999-00039964 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa, відповідно до якого банк зобов'язався відкрити на ім'я клієнта та обслуговувати поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 999-00039964, оформити та надати клієнту платіжну картку /а.с.13-16/. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, що підтверджується виписками з особового рахунку [NUMBER] /а.с.19-21/. В зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань по договору № 999-00039964/1 про надання кредиту від 22 лютого 2013 року, станом на 17 жовтня 2013 року виникла заборгованість в сумі 34 879 грн. 59 коп. /а.с.18/, яка складається з: - 25 000 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 079, 59 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; - 3 600 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 3 200 грн. - штрафні санкції. Відповідач повідомлявся про необхідність погашення заборгованості шляхом надіслання на адресу відповідача листа-претензії /а.с.22-23/. Однак заборгованість на сьогоднішній день не погашена. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за договором № 999-00039964/1 про надання кредиту від 22 лютого 2013 року заборгованість в сумі 34 879 грн. 59 коп. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved