Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 25.02.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 79. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 25.02.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач вказує, що вони не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними, вони проживають окремо. Позивач також зазначив, що має іншу родину, з якою проживає. Подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим він звертається до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.10.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.10.2020. 30.10.2020 в судовому засіданні задоволено клопотання відповідача та постановлено ухвалу про надання сторонам строку на примирення терміном на шість місяців, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення до 30.04.2021. 05.05.2021 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 25.05.2021. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд встановив, що починаючи з 25 лютого 2011 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис №79. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 25.02.2011. В період шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 14.04.2011, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 10.05.2017 відповідно. Згідно з позовною заявою, спору про місце проживання неповнолітніх дітей між сторонами не має, неповнолітні діти сторін проживають з матір`ю. \~ \~ \~ \~Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя проживає окремо, не підтримує подружні стосунки, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 01.10.2020 позивачу при зверненні до суду з даним позовом було відстрочено сплату судового збору у розмір 840,80 грн. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved