Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за кредитним договором № 11242465000 у розмірі 708 408,38 грн. та судових витрат, посилаючись на такі обставини. 26.10.2007 року позивач та [PERSON] уклали зазначений договір, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 60 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 26.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. [PERSON] ухиляється від належного виконання прийнятих на себе кредитних зобовязань, в частині своєчасного погашення заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, з наслідками визнання ознайомлені. Вказані заяви прийняті судом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1 [NUMBER], згідно з умовами якого останньому надані у кредит грошові кошти у сумі 60 000,00 доларів США, строком повернення до 26.10.2028 року. В забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку квартиру, загальною площею 43,7 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно з п. 1.3 зазначеного договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених в кредитному договорі. Умовами п. 1.4 договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не здійснював оплату кредиту, відсотків та комісій за його користування у звязку з чим утворилась заборгованість, розмір якої на дату подачі позовної заяви року складає 708 408, 38 грн. Вказані обставини справи визнані сторонами, тому у відповідності зі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачами не було, вони порушили вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приймаючи заяви відповідачів про визнання позову, суд бере до уваги, що визнання ними позову не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обгрунтованим та стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути державне мито та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved