Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 26 березня 2011 року, та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, який розташований за адресою: вул. Центральна (колишня назва Леніна), №10, с.Калчева, Болградський район, Одеська область. Державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.20). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.3-5), а також подав окрему заяву про розгляд справи без його участі (а.с.29). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.20). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без їх участі, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.24). Згідно ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст..1217 ЦК України). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. 26 березня 2011 року померла [PERSON], запис акта про смерть № 14 від 28.03.2011 року, складений Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, на підставі якого видано свідоцтво про її смерть серії І-ЖД № 259858 (а.с.7). За час свого життя [PERSON] здійснила розпорядження на випадок своєї смерті: все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], посвідчивши заповіт 05.09.2008 року у секретаря Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.8). Заповіт не змінювався і не скасовувався, є чинним (а.с.9). Таким чином, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: вулиця Центральна(колишня назва Леніна), № 10, с. Калчева, Болградський район, Одеська область. Спадкоємець за заповітом [PERSON], позивач по справі на день смерті\~спадкодавця не був зареєстрований та не проживав в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується відміткою в паспорті позивача, та довідкою міської ради (а.с.6,11). Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом 31 січня 2018 року звернувся до державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи, та отримав свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.10, 34-92). Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в звязку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно (а.с.16). На підставі розпорядження [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від №17.02.2016 за №5 вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральна (а.с.26). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України) Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно положень ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого по вулиці Центральна, № 10 в с. Калчева Болградського району Одеської області. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved