Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/3251/30844/74, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі\~7000 дол. США 00 центів строком до 19.12.2026 року., а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14% річних, комісії згідно умов та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Перед укладенням та підписанням договору позичальник 18.12.2006 року звернувся до банку із заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі №1 «Відомості про кредит» власноручно зазначив відповідну суму кредиту, яку має отримати та обрав валюту\~долар США. Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами. Надання кредитних коштів проводилось шляхом перерахування всієї суми кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит у сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. 25.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. здійснено виконавчий напис № 5877, яким встановлено звернення стягнення на заставне нерухоме майно [PERSON] , а саме на Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] . З дати здійснення виконавчого напису заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена не була. У зв`язку з неналежним виконанням виконавчого напису та умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позивач просить стягнути з відповідача 3 % за невиконання грошового зобов`язання за період з 04.11.2017 року по 03.11.2020 року за кредитним договором №014/3251/30844/74 від 20.12.2006 року у розмірі 1171, 09 доларів США. \~ \~ \~ Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду вказаної справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/3251/30844/74, за яким банк надав відповідачу кредит у сумі 7000,00 доларів США зі сплатою 14 % річних за користування кредитом та кінцевою датою повернення 19.12.2026 року включно (а.с.11). Відповідно до п. 3.1 умов кредитного договору\~кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредитних коштів проводилось у відповідності до пункту 3.2 договору, проводилось шляхом перерахування всієї суми кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Отже, позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 9.1 умов, кредитний \~договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків, штрафів та пені). Всупереч вимогам п.п.1.3., 5.1 умов договору, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а тому позивач, відповідно до п.6.5 умов кредитного договору, звернувся із заявою до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису. 25.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. здійснено виконавчий напис № 5877, яким встановлено звернення стягнення на заставне нерухоме майно [PERSON] , а саме на Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] . За рахунок отриманих коштів від реалізації майна, у спосіб, встановлений нормами ЗУ «Про виконавче провадження» задовольнити вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/3251/30844/74 від 20.12.2006 року у розмірі 6624,87 доларів США заборгованість за кредитом, 155,16 доларів США проценти, 276,97 доларів США пеня. Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до \~статті 625\~ЦК України \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність виконавчого напису про задоволення вимог кредитора, який боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, встановлено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Враховуючи вищезазначене, позивач правомірно вимагає стягнення з [PERSON] 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 04.11.2017\~року по\~03.11.2020\~року за\~кредитним договором\~№014/3251/30844/74\~від 20.12.2006\~року у\~розмірі 1171,09 доларів США, для обґрунтування такої суми додано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7). Відповідно до постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц встановлено, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 16.01.2019\~року у\~справі № 373/2054/16, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved