Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: 27.04.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6300 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати кредит та погашати відсотки за користування кредитом щомісяця, але дану вимогу не виконав. Загальна заборгованість відповідача станом на 12.02.2014 року становить 13642,17 гривні, яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 6187,60 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4750,70 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1578,05 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 625,82 гривень. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити борг. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак залишив суду заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить суд розглянути справу у його відсутність та у зв'язку з повторною неявкою відповідача постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився, але повістки неодноразово направлялись за адресою його місця проживання, зареєстрованому в установленому порядку, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про участь в справі і дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: - згідно заяви від 27.04.2010 року [PERSON] була надана кредитна картка Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; - відповідно до розрахунку [PERSON] станом на 12.02.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 13642,17 гривні, яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 6187,60 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4750,70 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1578,05 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 625,82 гривень. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦКУ встановлено, що 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ст. 530 ч.1 ЦКУ зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 610 ЦКУ встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦКУ). Суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності до нарахованої відповідачу неустойки за цим договором у вигляді штрафів згідно п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: фіксованої частини штрафу в сумі 500 гривень та процентної складової штрафу в сумі 625,82 гривень , тому що відповідно до вимог ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України строк позовної давності за неустойкою (пеня, штраф) за несвоєчасне виконання зобов'язань встановлений 1 рік. Судом, згідно наданого розрахунку, встановлено, що прострочка по кредиту у [PERSON] виникла 02.10.2011 року, про що було відомо позивачу і він мав право скористатися своїм правом, а на момент звернення до суду з позовом (01.04.2014 року) закінчився передбачений ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України строк позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, у зв'язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6187,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4750,70 грн. та заборгованості за користування кредитом в сумі 1578,05 грн., що разом становить 12266,35 гривень. В решті позову відмовити. Відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при звернені до суду по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача .

Outcome: partial