Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та ПАТ «КБ «Південкомбанк» 10.06.2013 р. укладено договір банківського вкладу №12891 Д-59Ф. Згідно умов договору позивач передав банку, а банк прийняв грошову суму вкладу в розмірі 6000 доларів США. Відповідач не здійснив передбачені договором дії про повернення банківського вкладу позивачеві. У зв’язку з цим просить суд стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» 6000 доларів США за депозитним вкладом №12891Д-59Ф від 12.06.2013 року. Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в яких просить розглядати справи за його відсутності, в позові просить відмовити. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, та враховуючи заяви сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. 10.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу №12891Д-59Ф (а.с. 9). Згідно п.1.1 умов договору позивач передав банку, а банк прийняв грошову суму вкладу в розмірі 6000 доларів США (шість тисяч доларів США). Згідно п.1.1. банк взяв на себе зобов'язання повернути банківський вклад 15 червня 2014 року. Відповідачем відкритий вкладний рахунок № 2638.2.044653.001. 12.06.2014 року позивач письмово звернувся до відповідача про повернення банківського вкладу повністю та беззастережно в зв'язку з тим, що йому необхідні грошові кошти для придбання речей домашнього вжитку, але не має змоги отримати грошові кошти в зв'язку з тим, що відповідач не повертає вклад всупереч умов договору, який був підписаний між позивачем та відповідачем - ПАТ «Південкомбанк» (а.с.6,7). Відповідач не здійснив передбачені договором дії про повернення банківського вкладу позивачеві на протязі п'яти днів з моменту звернення. Пунктом 6.1. договору банківського вкладу передбачено, що за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань по цьому договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України, у вигляді пені 0.01 % за кожен день прострочення повернення вкладу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Загальний порядок залучення банками України та філіями іноземних банків в Україні грошових коштів (як у національній, так і в іноземній валюті) або банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх поточні, вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положеннями про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ № 516 від 03 грудня 2003 року. Відповідно до п.2.4 Положення за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняли від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установленим договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання відповідач має сплатити позивачу суму інфляційних втрат та три відсотки річних. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved