Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, в якому просить суд Визнати двокімнатну квартиру, розташовану на третьому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, буд.№21, кв.№23, особистою приватною власністю [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останнім судові витрати. В обґрунтування своєї позовної заяви вказав, що п'ятого серпня 2000 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2014 року розірвано. В період перебування у шлюбі, а саме: 20.11.2012 року, ним за договором купівлі-продажу квартири, за особисті кошти, було набуто у власність двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак вважає, що вищевказана квартира є його особистою приватною власністю, оскільки згідно свідоцтва на право власності на житло №Д584 від 25.11.2005р. йому, його матері [PERSON], його батькові [PERSON] та його братові [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира №118, що знаходиться в буд.33 по вул. Лісового м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. За життя його батько, [PERSON], склав заповіт, відповідно до змісту якого належну йому 1/4 частину кв.№118 буд.33 по вул. Лісового м. Кривого Рогу він заповів йому. Двадцять другого січня 2012 року його батько помер. На підставі вищевказаного заповіту він успадкував 1/4 частину зазначеної квартири, яка належала його батькові за життя, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.10.2012р. Двадцятого листопада 2012 року ними, тобто ним, його матір'ю та братом, було вирішено продати належну ним на праві власності квартиру [ADDRESS]. З огляду на зміст п. 4 договору купівлі-продажу квартири від 20.11.2012 року, квартира [ADDRESS] була продана ними за 180 700,00 (сто вісімдесят тисяч сімсот) гривень, які ними були отримані від продавця до підписання цього договору. Зважаючи на той факт, що його частка у проданій квартирі складала 1/2, грошові кошти від продажу зазначеної квартири були отримані ним у розмірі 90 350,00 ( 180 700,00 / 2 = 90 350,00) гривень. Отримавши вищезазначені грошові кошти від продажу квартири [ADDRESS], ним того ж дня була набута у власність спірна Квартира за ціною 62 000,00 гривень. Зазначені грошові кошти отримані Покупцем від нього до підписання цього договору. Тобто, враховуючи розмір грошових коштів, отриманих ним від продажу квартири [ADDRESS], що дорівнює 90 350,00 гривень, та вартість спірної Квартири 62 000,00 гривень, вбачається, що він, у відповідності до змісту п.3) ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, набув за час шлюбу у власність Квартиру за особисті кошти, а тому вважаю її своєю особистою власністю. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд зустрічну позовну заяву за відсутності його та його представника. Зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за зустрічним позовом [PERSON] без її участі. При вирішенні позову покладалась на розсуд суду, лише в частині стягнення судових витрат з неї просила відмовити в звязку з її скрутним матеріальним становищем, про які відомо зустрічному позивачу. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що позивач за зустрічним позовом перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за зустрічним позовом з 05.08.2000 року по 01.12.2014 року (а.с. 62). За період перебування у шлюбі позивачем за зустрічним позовом [PERSON] 20.11.2012 року була придбана квартира [ADDRESS] (а.а.с. 69-70, 71). Відповідно до положень ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Так в судовому засіданні позивачем за зустрічним позовом [PERSON] були надано свідоцтво на право власності на житло №Д584 від 25.11.2005р., відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира №118, що знаходиться в буд.33 по вул. Лісового м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.а.с. 63-64) . Відповідно до заповіту, [PERSON], належну йому 1/4 частину кв.№118 буд.33 по вул. Лісового м. Кривого Рогу заповів [PERSON] ( а.с. 65), на підставі якого [PERSON] успадкував 1/4 частину зазначеної квартири (а.с. 66). 20.11.2012 року квартира [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була продана за 180\~700, 00 гривень, що підтверджується договором купівлі продажу (а.с. 67-68). 20.11.2012 року [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] (а.с. 69-70). Таким чином, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні повністю доведено, що квартира [ADDRESS] набута ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто і тому суд приходить до висновку про задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так позивачем за зустрічним позовом [PERSON] при зверненні до суду з зустрічним позовом до [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 1\~645 (одна тисяча шістсот сорок пять) гривень 53 копійки (а.с. 57). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved