Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує \~тим, що 05.07.2012 помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 0,07 га на території Линівської сільської ради Путивльського району, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 00996. За життя померлий склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачу та [PERSON], його рідному брату, який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняв спадщину у строк, визначений судовим рішенням, приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 278/2016, позивачем оформлено частину спадкового майна, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,07 га, розташовану на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, при цьому поклавши судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, заперечень проти позову не мала. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, 05.07.2012 в с. Линове Путивльського району помер [PERSON], батько позивача (а.с. 7, 11). Спадщину позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв шляхом подачі приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини у строк, визначений судовим рішенням, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 278/2016, також в судовому порядку за ним визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька (а.с. 12, 13-14). До спадкового майна також входить і земельна ділянка загальною площею 0,07 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 00996 від 20.10.1997 (а.с. 39). Разом з тим, приватним нотаріусом в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на неї, що вбачається з листа від 10.05.2017 (а.с. 15). Вказаний державний акт втрачений, що вбачається з копії обяви до газети від 21.04.2017 (а.с. 17). При цьому, згідно даних «Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Линівської сільської ради» значиться запис за № 8 про отримання [PERSON] державного акту серії СМ № 00996 від 20.10.1997, другий примірник якого відсутній, що вбачається з листа відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 29.03.2017 № 31-28-99.1-170/2-17 (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення.\~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved