Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 27 січня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав та зобов'язався повернути в термін до 01.06.2011 року грошові кошти в сумі 50 000,00 дол. США, про що свідчить розписка. Відповідач до даного часу зобов'язання по договору позики не виконав, хоча позивач неодноразово вимагав повернення коштів. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 570 400,00 грн. (еквівалент 50 000,00 доларів США), а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно позичав вказану суму, однак внаслідок кризи не зміг її повернути в повному обсязі, а повернув лише 15 000,00 доларів,однак доказів щодо повернення у нього не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов'язань. Між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, про що свідчать розписка, згідно якої відповідач отримав грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США. Вказана обставина не заперечується відповідачем. Відповідач зобов'язався повернути позику до 01.06.2011 року. У визначений строк борг повернений не був, про що свідчить наявність оригіналу розписки у позивача. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 1049,1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, сума неповернутої позики складає 50000,00 доларів США, що станом на момент звернення до суду за курсом НБУ становить 570 400,00 гривень. Суд не бере до уваги твердження відповідача про часткове погашення боргу, оскільки жодних належних та допустимих доказів щодо цього відповідач не надав. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved