overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29 березня 2019 року і свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1811428794. Відповідач не виконує свої зобов`язання, має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 107900 грн. 82 коп., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 08 липня 2019 року на 08-40 год. 08 липня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 01.10.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 25.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1811428794. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прави вимоги №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладених між кредитором та боржниками. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання, має заборгованість за кредитним договором на загальну суму\~107900 грн. 82 коп. Відповідно до вимог ст. ст.\~526,\~530,\~1049 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,\~530,\~549-551,\~599,\~624,\~1048-1050,\~1054,\~1055 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~76-81,\~141,\~247,\~263-265,\~280-284 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29 жовтня 2014 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1986 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Новочернещинською сільською радою Сахновщинського району Харківської області, актовий запис № 10. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. На протязі останніх п»яти років вони проживають окремо,спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. В судове засіданні позивач не з'явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати у його відсутності, за задоволенні позовної заяви наполягав. У разі неявки відповідача до судового засідання прохав винести заочне рішення. Відповідачка в судове засідання жодного разу не з'явивилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином,про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи( а.с.28,30), заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1986 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Новочернещинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER],виданого повторно 23 жовтня 2014 року. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на життя,немає згоди з важливих для існування сім»ї питань,що викликало між ними постійні сварки та суперечки. На протязі останніх п»яти років вони проживають окремо,спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна,що є їхньою спільною власністю,на даний час не має. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29 травня 2015 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 27 квітня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], 26 вересня 2013року народження, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Однак він працює,хронічними захворюваннями не страждає,інвалідом,пенсіонером не є. В зв»язку з вищевикладеним позивачка звернулася з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, в розмірі ? частини його заробітку(доходу),але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму,встановленого для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 27 квітня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON],[INFO], батьком якої являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13). Дитина постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що суперечить вимогам ст. 180 СК України. Вищевикладені обставини підтверджуються також матеріалами справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30.05.2016 року з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 14.11.2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON],[INFO],батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Однак він працездатний,хронічними захворюваннями не страждає, інвалідом, пенсіонером не є. В зв»язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, в тому числі з земельного паю, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, в позові прохала справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав справу слухати у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Матеріалами справи встановлено, що з 14.11.2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

позивач звернувся до суду 30 листопада 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 26 січня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з серпня 2015 року, причиною розпаду родини стало різниця характерів, поглядів на сімейне життя. Їх подружні стосунки вичерпали себе. Шлюб між ними носить формальний характер, вони не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 17). Відповідач [PERSON] А.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 16 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2007 року у Червонокостянтинівській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8 копії свідоцтв про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30 січня 2014 року з даним позовом до відповідача про визнання останнього таким, який втратив право користування житловим приміщенням . Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . У лютому місяці 2005 року позивач зареєстрував у вказаній квартирі свого брата, який є відповідачем по справі , але приблизно в серпні 2005 року він забрав свої речі і виїхав до Російської Федерації . Реєстрація відповідача у квартирі за адресою [ADDRESS] не дозволяє позивачу користуватися квартирою за власним розсудом і у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом свого права. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позову з підстав зазначених в позовній заяві, додатково пояснив , що особисті речі відповідача в квартирі за адресою [ADDRESS] відсутні. Відповідач до суду не з'явився, про час та розгляд справи повідомлявся належним чином, суд ухвалив заслухати справу за відсутності відповідача з винесенням заочного рішення у відповідності зі ст. 169 п.4 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з договору купівлі - продажу від 11.08.2004 року, копії технічного паспорту на квартиру ( а. с. 5-8) квартира за адресою [ADDRESS] була придбана відповідачем і належить йому на праві власності . Згідно довідки від 29.01.2014 року з КП «Хімік» відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з позивачем . Допитані судом свідки - [PERSON], [PERSON], кожен окремо суду показали, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований позивач разом зі своїм братом , який є відповідачем по справі , приблизно у 2005 році виїхав до Російської Федерації з того часу не повертався , де він перебуває у Росії їм невідомо . Особисті речі відповідача в квартирі відсутні . Відповідно до ст. 163 ЖК України , у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків , встановлених частиною першою , пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно ст. 71 ЖК України , при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач не мешкає без поважних причин за адресою [ADDRESS] понад шести місяців , тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 71, 72, 127, 130, 163 ЖК України, ст. 405 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду 31 березня 2014 року з даним позовом, посилаючись на те, що нею згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом у 2014 році після смерті матері [PERSON] отримано спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вказаній квартирі з 1995 року зареєстрована відповідач - [PERSON] член сім'ї колишньої власниці будинку , яка в квартирі не мешкає, не бере участь в платежах за комунальні послуги , особисті речі відсутні . Просить визнати відповідача такою, яка втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позову з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, про час та розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом публікації , суд ухвалив заслухати справу за відсутності відповідача з винесенням заочного рішення у відповідності зі ст. 169 п.4 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено , що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2014 року отримала спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] Як вбачається з довідки з ТОВ «Досуг» » ( а. с.8 ) в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] з 1995 року . Допитані судом свідки - [PERSON], [PERSON] кожен окремо суду показали, що позивача знають тривалий час , мешкають неподалеку від неї, відповідача за адресою [ADDRESS] ніколи не бачили , в вказаній квартирі у позивача бували, особисті речі відповідача - [PERSON] в ній відсутні , місцезнаходження її невідомо. Відповідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним права користування і розпорядження своїм майном. Суд вважає , заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 391 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

позивач звернувся до суду 31 березня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що він з 25 березня 2000 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 р. між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка не надає йому матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому він просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частки від її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.16). Відповідач [PERSON]звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 березня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року між ними розірвано (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 8 копія рішення). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнала, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

позивач звернувся до суду 31 серпня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність характерів, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого між ними було втрачено родинні почуття. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, кожен з них веде окреме життя та поновлювати сімейні відносини не збирається, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 12 ). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 13 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 428 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved