Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим , що позивач є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок. На сьогоднішній день у житловому будинку залишився бути зареєстрованим відповідач [PERSON]. Місце проживання відповідачки в даний час невідоме. Своєю реєстрацією відповідачка чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника житлового будинку на вільне користування, володіння та розпорядження. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просить суд постановити рішення про усунення перешкод позивачу у користуванні житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з»явилася, судом про дату судового розгляду повідомлялася належним чином у встановлений законом порядок . Причина її неявки суду невідома. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.10.2004 року, [PERSON], придбав у власність житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок придбав у [PERSON] на підставі укладеного Договору купівлі -продажу житлового будинку (номер державної реєстрації 8269). Право власності на житловий будинок підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5060207 від 14.10.2004 року (Копія витягу додається.). У травні 2014 року позивачу стало відомо, що у вищезазначеному будинку зареєстрована [PERSON]. Зазначена особа була зареєстрована попередніми власниками, і під час укладення договору купівлі - продажу не була знята з реєстрації. З моменту продажу житлового будинку (з 14.10.2004 року) та по теперішній час [PERSON] жодного дня не проживала у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації підтверджується домовою книгою. До продажу житлового будинку [PERSON] мешкала у будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. 28.05.2014 року квартальною [PERSON] за участю свідків [PERSON] (мешкає [ADDRESS]), та [PERSON] (мешкає [ADDRESS]) було складено акт обстеження. В акті обстеження зазначено, що за адресою [ADDRESS] мешкають [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] по зазначеній вище адресі не проживає з жовтня 2004 року. У зв'язку з реєстрацією відповідача у зазначеному будинку порушується права позивача по володінню користуванню і розпорядженню будинком. Так, позивач не має можливості провести відчудження житлового будинку у зв'язку з реєстрацією відповідача. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке воно здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 , наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою , яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача ( власника) приміщення . З наведеного вище [PERSON] перешкоджає позивачу вільно користуватися , володіти та розпоряджатися своєю власністю. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] своєю реєстрацією у житловому будинку чинить перешкоди позивачу в здійсненні його права власності на вищевказаний житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved