Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № DN81AR12610007 від 17 грудня 2007 року, відповідач отримав у відповідача кредит у розмірі 42136,11 грн.. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти, проценти за користування ними не повертає, у звязку з чим, станом на 13 січня 2016 року виникла заборгованість в сумі 16254,04 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7540,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 566,11 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1240,00 грн., а також заборгованість по пені 6907,62 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по договору кредиту 16254,04 грн. та судовий збір 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством \~порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 42136,11 грн. з кінцевим терміном повернення 16 грудня 2014 року. Відповідно до п. 2.2.2. Кредитного договору позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. Зі змісту п.7.1 Договору вбачається, що відповідач зобовязувався здійснювати погашення за кредитом, сплачувати проценти (9,6% річних) та комісію (0,5% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля) щомісячними платежами з 17 по 21 число, в сумі 665 грн. 37 коп.. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 13 січня 2016 року відповідач порушив умови кредитного договору, останній платіж зробив 31 березня 2014 року і має прострочену заборгованість за кредитом 7540,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 566,11 грн., заборгованість по комісії 1240,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, Позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від простроченого платежу за кожен день прострочення. Враховуючи, що відповідач порушив встановлені строки платежів, з нього, відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, має бути стягнена пеня в розмірі 6907,62 грн. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved