Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.03.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором №04/14 від 14.02.2014 року про надання послуг, який в свою чергу був укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] У звязку з невиконанням боржником [PERSON] зобовязання за договором №04/14 від 14.02.2014 року про сплату грошових коштів в розмірі 60 000 грн., рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] заборгованість в розмірі 60 000 грн. та судові витрати в розмірі 640 грн. [PERSON] не виконує рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року, яке набрало законної сили. На підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних в розмірі 5 404,93 грн. та інфляційні збитки в розмірі 22 122,00 грн., а всього 27 526,93 грн. 23.08.2018 року судом здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області та 13.09.2018 року отримано відповідь щодо місця реєстрації відповідача. 13.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Відповідач право на подання відзиву на позов не скористалась. Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористався. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 26.03.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно умов даного Договору ФОП [PERSON] передав [PERSON] право вимоги грошових коштів за Договором №04/14 про надання послуг від 14.02.2014 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] 14.02.2014 року між ФОП [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) було укладено Договір про надання послуг. Відповідно до п.1.2 Договору базова ціна Договору складає 70\~000,00 грн. і погоджено протоколом узгодження договірної ціни за цим Договором. Відповідно до Акту прийому здачі виконаних робіт від 28.11.2014 року, вартість виконаних послуг складає 60 000,00 грн. та підлягає сплаті відповідно до п.4.1 Договору. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року в справі №200/6517/17 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа фізична особа підприємець [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задоволено, стягнуто з [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] заборгованість за Договором про надання послуг № 04/14 від 14.02.2014 року у розмірі 60000,00 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, а також судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. Рішення набрало законної сили 31.10.2017 року. Відповідачем рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року не виконано. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно із умовами договору та вимогами діючого законодавства. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми. З урахуванням викладеного, положення ст.625 ЦК України регулюють зобов'язальні правовідносини, тобто поширюються на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Положення статті 625 ЦК України застосовується лише до договірних правовідносин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-2491цс15 від 2 березня 2016 року, в постанові №3-133гс17 від 18.10.2017 року. Відповідно до розрахунку позивача, розмір 3% річних за період з 13.08.2015 року по 13.08.2018 року становить 5 404,93 грн., розмір інфляційних збитків за період з 13.08.2015 року по 13.08.2018 року становить 22 122 грн. Відповідачем [PERSON] не спростовано та не заперечено розрахунку позивача. Отже, враховуючи що відповідачем [PERSON] не виконується грошове зобовязання за договором №04/14 від 14.02.2014 року та рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2017 року, чим порушуються права позивача, нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем правомірно, у відповідності до ст.625 ЦК України, сторони перебувають у договірних відносинах, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Окремо суд звертає увагу на те, що 3% річних та інфляційні втрати нараховані позивачем за період як до винесення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська рішення у справі №200/6517/17, так і після постановлення рішення, що не суперечить змісту ст.625 ЦК України, оскільки рішенням суду від 19.10.2017 року питання стягнення інфляційних втрат та 3% річних не вирішувалось. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved