Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] , без надання їй іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що квартира [ADDRESS] , відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Маріуполя. Згідно з копією ордеру на житлове приміщення за [NUMBER] від 28.02.2000р. вищевказана квартира надавалася [PERSON] на право заняття квартири у порядку обміну житлового приміщення. Згідно інформації, [PERSON] помер [INFO] . На теперішній час мається заборгованість по квартирній платі в розмірі 3283,97 гривень. Згідно з актом обстеження житлового приміщення від 12.12.2019р. складеного у присутності мешканки [PERSON] встановлено, що квартиронаймач [PERSON] помер та знятий з реєстрації 15.08.2017р. у зв`язку зі смертю. Особовий рахунок на квартиру не переоформлювався, зареєстрованих осіб немає, квартира неприватизована, відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Маріуполя. На час перевірки у квартирі мешкає [PERSON] , [INFO] яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Оскільки відповідачці [PERSON] , не видавався ордер на вселення в квартиру, також з нею не укладався договір найму на квартиру , відповідачка займає спірну квартиру без належних правових підстав, у зв`язку з чим позивач просить суд виселити відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS] , без надання їй іншого жилого приміщення. Також просить суд стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року було відкрито спрощене провадження, справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова кореспонденція надіслана на адресу реєстрації та проживання відповідача повернулася до суду за закінченням строків зберігання. Разом із тим, вживши всі можливі заходи виклику відповідача, та виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] та зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ордеру на житлове приміщення ( обмінний) № [NUMBER] від 28 лютого 2006 року, [PERSON] на підставі указу Управління міського майна від 20 лютого 2006 року за № 1-0, надана квартира [ADDRESS] , на склад сім`ї - 1 людина. ( а.с.6) Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , був [PERSON] . Знятий з реєстрації 15 липня 2017 року. ( а.с.7) Згідно довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Знятий з реєстрації у зв`язку з його смертю 15 серпня 2017 року. Згідно довідки Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) № 16.4-3-75 від 15 січня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 15 липня 2017 року було зроблено відповідний актовий запис № 1164. ( а.с.9) Під час перевірки 12 грудня 2019 року, квартири [ADDRESS] , в складі комісії головного спеціаліста відділу обліку та приватизації житлового фонду управління міського майна департаменту по роботі з активами міської ради - Романюк М.В., майстра технічної ділянки ЖКП «Азовжитлокомплекс» - [PERSON] , було встановлено проживання в зазначеній квартирі громадянки [PERSON] , [INFO] , яка має іншу адресу реєстрації а саме: [ADDRESS] , про що було складено відповідний акт обстеження жилого приміщення від 12 грудня 2019 року. Існує заборгованість по квартирній платі в розмірі 3283,97 гривень. Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя, в квартирі [ADDRESS] , з 19 березня 2004 року, зареєстрована [PERSON] , [INFO] . ( а.с.11) Згідно ст. 43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, надаються жилі приміщення в порядку черговості. Відповідно ст. 58 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення є ордер. Згідно ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією та наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідач не звертався до виконавчого комітету з заявою щодо постановки його на квартирний облік, як такий, що потребує в поліпшенні житлових умов. Ним не набуто ні право користування, ні право власності на спірне житлове приміщення відповідно до норм діючого законодавства. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19 березня 2004 року по теперішній час, та зберігає за собою право користування зазначеною квартирою. Частиною першою статті 109 ЖК Української РСР визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною третьою статті 116 ЖК Української РСР передбачено, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Викладені обставини свідчать про те, що відповідач займає квартиру [ADDRESS] протиправно, без правових підстав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже, як свідчать матеріали справи, відповідачка [PERSON] не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи по суті і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорювала підстави позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2102,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved