Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги аргументує наступним. 21 лютого 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції в Чернівецькій області під актовим записом № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, позивач протягом тривалого часу жодних сімейних відносин з дружиною не підтримує. Кожен з них мають різні погляди на життя. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним, оскільки проживають окремо один від одного. Наразі шлюб існує лише формально, у зв'язку з чим у позовних вимогах просить суд його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позові, проти призначення судом терміну для примирення категорично заперечує та у разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечує відносно заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 21 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції в Чернівецькій області під актовим записом №01. З обставин, наведених у позовній заяві, та які підтверджується матеріалами справи встановлено, що подружжя від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Суд, всебічно та повноцінно дослідивши обставини справи та докази, якими обґрунтовуються підстави позову, даючи їм законну і правову оцінку, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З обставин наведених у позовній заяві судом встановлено, що на даний час шлюбні стосунки фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне сімейне господарство не ведуть та позивач не вбачає можливості примирення та збереження сім'ї. Причиною розпаду подружніх стосунків стало розбіжності характерів та різні погляди на життя. Позивач категорично заперечує проти призначення судом строку для примирення. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved