Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 056-89-08, згідно якого відповідач одержала кредит в сумі 15 000 грн., які остання зобов'язалася повернути у термін до 15 вересня 2011 року. Відповідно п. 4,6 кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно, в строк до 10 числа місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Згідно п. 4,5 договору відповідач повинен був погашати кредит двома шляхами: в касу кредитної спілки або на поточний рахунок кредитної спілки - через банк, однак відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала в результаті чого станом на квітень 2014 рік утворилась заборгованість в розмірі 21 624 грн., а саме 15 000 грн. сума боргу та 6 624 грн. індекс інфляції, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з*явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено в судовому засіданні, 15 вересня 2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 56-89-08, згідно якого відповідач одержала кредит в сумі 15 000 грн. /а.с. 5/, що підтверджується видатковим касовим ордером /а.с. 9/, які остання зобов'язалася повернути у термін до 15 вересня 2011 року. Стаття 526 ЦК України, передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно п. 4,6 кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно, в строк до 10 числа місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Згідно п. 4,5 договору відповідач повинен був погашати кредит двома шляхами: в касу кредитної спілки або на поточний рахунок кредитної спілки - через банк. В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого станом на квітня 2014 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 21 624 грн. з яких 15 000 грн. боргу та 6 624 грн. індекс інфляції. В зв*язку з неповерненням відповідачем грошових коштів позивач просить суд на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача борг з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов*язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Індекс інфляції - це показник який, характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Індекс інфляції з жовтня 2008 року по квітень включно 2014 року склав 6 624 грн. (15 000- 144,16% :100% = 21 624,00 грн.) Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість станом на квітня 2014 року в розмірі 21 624 грн., а саме: 15 000 грн. сума боргу, 6 624 грн. індекс інфляції. Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved