Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] 11 березня 2012 року о 16 годині , керуючи транспортним засобом автомобілем Шкода д.н. [NUMBER] на перехресті по вулиці Депутатська-бульвар Вернадського, рухаючись по другорядній дорозі , не надав перевагу автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснилось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23.03.2012 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [PERSON], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 14\~200 гривень. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з відповідною заявою до якої було додано поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У звязку з вказаним на підставі Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вони здійснили виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11\~833,33 , що підтверджується копією платіжного доручення. Додатково понесли витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 гривень та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 811 гривень, а тому на підставі вимог статті 1191 ЦК України просили суд стягнути з відповідача понесених витрат на суму 12\~644,33 гривень та по сплаті наданої правової допомоги 2000 гривень. У судове засідання позивач свого представника не направив, подав лист з проханням слухати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, подав письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено,що 11 березня 2012 року о 16 годині , [PERSON], керуючи автомобілем Шкода д.з. АІ 2733 ВІ на перехресті по вулиці Депутатська-бульвар Вернадського, рухаючись по другорядній дорозі , не надав перевагу автомобілю [PERSON] д.з. СА 2812 АА під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснилось зіткнення між двома автомобілями, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.16.11 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23.03.2012 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. ( а.с. 5) Відповідно до полісу №АВ/2629723 від 02.01.2012 року громадянка [PERSON] уклала з ПРаТ «Провідна» поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Предметом укладеного полісу було страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля [NUMBER]. ( а.с. 4) 09.04.2012 року водій [PERSON] звернулась до позивача з письмовою заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу під час ДТП. ( а.с. 3) 04 травня 2012 року на підставі платіжного доручення №2167 позивач перерахував грошову суму 11\~833,33 гривень як страхове відшкодування громадянці [PERSON] ( а.с.6) Як слідує зі звіту №724-У з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику [PERSON] транспортного засобу [PERSON] д.з. СА 2812 АА визначено розмір завданого ДТП збитку в сумі 14\~200 гривень. ( а.с.8-9) Відповідно до статті 22 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до статті 34 зазначеного Закону Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до статті 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. За вимогами статті 36 вищевказаного Закону у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Таким чином, позивач виконав покладені на нього обовязки по відшкодуванню шкоди передбачені Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою , має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, судом встановлено, що винним у дорожньо-транспортній події яка мала місце 11 березня 2012 року постановою Святошинського районного суду міста Києва визначено водія [PERSON]. Позивач по справі здійснив відшкодування шкоди відповідно до полісу №АВ\\2629723, виплативши потерпілому від ДТП грошове відшкодування в сумі 11\~833,33 гривень, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується стягнення витрат на послуги аварійного комісара в сумі 811 гривень, то суд вважає, що оскільки МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у сумі 811 гривень, що підтверджено листом №12868/3-2-05 від 29.05.2012 року і про це був повідомлений офіційно відповідач, вказану сума також має бути стягнута. Проте, що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2\~000 гривень, то суд у задоволенні вказаної вимоги має відмовити виходячи з вимог Закону України « Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року. Так, згідно ч.1 ЗУ «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особа, яка надавала правову допомогу, у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як слідує з Додаткової угоди №141 до Контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року укладеної між позивачем та ФОП [PERSON] замовником було передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені МТСБУ 19 справ ( список додано). Проте, витрати на правову допомогу за формування доказової бази, складання позовної заяви та подання позову не підлягають відшкодуванню, оскільки не передбачені вищевказаним Законом України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved