Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на проживання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона являється власником квартири [ADDRESS]. Крім позивача, в зазначеній квартирі зареєстрований її онук [PERSON], [INFO] Разом з тим, відповідач протягом останніх десяти років не проживає за місцем реєстрації і не виявляє бажання користуватися даною квартирою, в десятирічному віці переїхав на постійне проживання до Республіки Італія та в подальшому отримав громадянство цієї країни. Реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати право власності відносно належного майна, крім того, призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг із розрахунку на всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, в тому числі і на відповідача, який житлово-комунальними послугами не користується, залишив квартиру добровільно, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Позивач та представник позивача, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв`язку із постійним проживанням в Республіці Італія, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Форми № 3 від 15.06.2016 № 3673, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», крім позивача, в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Разом з тим, відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації і не виявляє бажання користуватися даною квартирою. Відповідно до даних паспорту [NUMBER], [PERSON], [INFO] є громадянином Республіки Італія, що також підтверджується безпосередньо заявою від самого відповідача, який на даний час мешкає у вказаній країні. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати право власності відносно належного майна. Відповідач не знявся з реєстрації, що призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається протягом шести місяців. Оскільки Відповідач то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, оскільки відповідач у квартирі Позивача тривалий час не проживає, але значиться зареєстрованим у ній, а отже втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв'язку з чим, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання є обґрунтованими підлягають задоволенню. Роз'яснити позивачу, що згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved