Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 02.06.2020 та 12.06.2020 позивачем було перераховано на банківську картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , 5 000 грн. та 4950,00 грн., відповідно проте жодних правочинів між нами не укладалось, жодних товарів чи послуг ним не отримувалось. 19.10.2020 на адерсу [PERSON] направлена вимога, в якій позивач просив відповідача повернути безпідставно отримані кошти, що підтверджується поштовим відправленням № 0105475517810 та отримано відповідачем 23.10.2020. Факт відсутності існування будь-яких договорів укладених між позивачем та відповідачем на виконання яких у позивача наявне зобов`язання з перерахування відповідачу 9 950,00 грн. дає підстави для висновку про отримання грошових коштів без правової підстави, а відтак відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у сумі 9 950,00 грн. та на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 101,84 грн. та судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, повідомив, що відповідачем частково повернуто позивачу кошти в сумі 4 999,00 грн., просить врахувати судом вказану оплату. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованому повідомленні про вручення з відміткою працівника пошти, відзив чи будь-яких інших заяв до суду не направив, а тому суд розглядає справу без участі останнього. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] перерахував на картковий рахунок № [NUMBER] кошти на суму 5 000,00 грн. одержувач [PERSON] та 12.06.2020 року кошти на № [NUMBER] в сумі 4950,00 грн. одержувач [PERSON] , відповідно до дублікату квитанцій № 2989470746020844 та № Р24А386419614С95635. В ході розгляду справи позивачем долучено виписку по картці [PERSON] від 24.11.2021 №VULVCJK4E5ETO10J про перерахування на його рахунок суми 4 999,00 грн. та зазначає, що саме відповідачем сплачено вказану суму. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. При цьому суд виходить із того, що між сторонами у справі відсутні договірні правовідносини щодо зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, власником яких відповідач не є, а тому отримані ним грошові кошти є незаконно набутими та підлягають поверненню позивачам у спосіб, передбачений положеннями статті 1212 ЦК України. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що кошти отримані відповідачем без достатніх правових підстав, оскільки стороною відповідача не доведено і судом не встановлено наявності між сторонами правовідносин, які б слугували передбаченою законом підставою для набуття відповідачем прав на грошові кошти, а тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем повернути отримане майно, яке є безпідставно набутим. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевказане, з урахуванням сплаченої відповідачем [PERSON] суми в розмірі 4999,00 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 4951,00 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 101, 84 грн. та на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial