Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2021 року у справі № 739/1283/20 розірваний шлюб між ним та відповідачкою. Згідно з рішенням суду визначено місце проживання спільної малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Відповідачка разом з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . З моменту розірвання шлюбу між батьками існує спір щодо участі батька у вихованні сина. Сторонам не вдалося спільно вирішити питання щодо участі у вихованні дитини [PERSON] батька. В зв`язку з тим, що позивач бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні, розвитку, соціальній адаптації свого сина, а [PERSON] чинить перешкоди у здійсненні ним батьківських обов`язків щодо дитини, [PERSON] змушений звернутися до суду із позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди та встановити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином, а саме: надати дозвіл на побачення кожної суботи (в неможливості в суботу - в неділю) за попереднім повідомленням матері, з 12.00 год. до 18.00 год. без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька; проведення спільного відпочинку разом з сином протягом 20 днів в серпні кожного року (за домовленістю з матір`ю - в іншій літні місяці); відвідування сина за місцем його проживання в святкові дні та день його народження. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Наполягає, що жодних перешкод у спілкуванні позивача з сином не чинила. Просить судовий збір з неї не стягувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги, а саме щодо третьої вимоги, просить суд встановити відвідування сина за місцем його проживання в святкові дні та в день його народження з 12.00 год. по 14.00 год., або в інші часи за попередньою домовленістю з матір`ю. Представник позивача адвокат Костюченко В.К. в судовому засіданні підтримав думку позивача. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Дьома Н.І. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 31 грудня 2021 року розірвано. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 31 грудня 2021 року визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Дитина проживає разом з матір`ю. Вказана обставина визнавалась учасниками справи, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК країни доказуванню не підлягає. Згідно акту обстеження умов проживання позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання позивача задовільні, у квартирі чисто, повітря свіже, речі впорядковані. Продукти харчування в наявній кількості. Є достатня побутова техніка. Є окрема спальня кімната з меблями для занять дитини, художня література для виховання та розвитку дитини. Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 29 червня 2021 року № 124 затверджено висновок виконавчого комітету Новгород-Сіверської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування щодо визначення способів участі батька [PERSON] , [INFO] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно якого за доцільне визначено час та спосіб для спілкування з дитиною таким чином: систематичне побачення кожної суботи місяця з 10.00 години ранку до 16.00 години вечора з можливістю перенесення на неділю за місцем проживання батька без присутності матері за попередньою домовленістю з нею. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ради України 27 лютого 1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідачка визнала позов повністю, але наполягає що не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Відповідно до ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] та встановити спосіб участі батька у вихованні дитини. Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків. Суд вважає, що запропонований виконавчим комітетом Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, графік спільних побачень батька з сином необхідно змінити. Враховуючи, що позов відповідачем визнаний повністю, що в свою чергу не суперечить чинному законодавству, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] : надати дозвіл на побачення кожної суботи (в неможливості в суботу - в неділю) за попереднім повідомленням матері, з 12.00 год. до 18.00 год. без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька; проведення спільного відпочинку разом з сином протягом 20 днів в серпні кожного року (за домовленістю з матір`ю - в іншій літні місяці); відвідування сина за місцем його проживання в святкові дні та день його народження з 12.00 год. по 14.00 год., або в інші часи за попередньою домовленістю з матір`ю. Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці родинних зв`язків. Суд звертає увагу, що вказаний порядок спілкування батька із сином може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду. У разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved