Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суд у м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] , про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 12211 грн. 81 коп., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП «Водоканал», на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», громадяни зобов`язані робити оплату за послуги за централізоване водопостачання і водовідведення щомісяця, окремо від інших платежів. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Однак, станом на 28.02.2019 року відповідачі оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення не вносили у повному обсязі, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість в сумі 12211 грн. 81 коп. Відповідачі дотепер не погасили заборгованість, яка числиться за ними, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за примусовим стягненням. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту воду в розмірі 12211 грн. 81 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, з заявою про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не звертались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал», однак не вносять вчасно оплату за надані послуги в зв`язку з чим станом на 28.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі12211 грн. 81 коп. Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за вказані послуги проводиться окремо від інших комунальних послуг. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач зобов`язаний робити оплату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації, у встановленому розмірі і вчасно. Починаючи з 01.03.2014 року по 28.02.2019 року за користування послугами за воду та послуги каналізації на особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] , нарахована заборгованість у розмірі 12211 грн. 81 коп. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. Згідно ч. 1 статей 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,одиниця виміру обсягу спожитих споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Згідно ч. 4 ст. 23 та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання та водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою - комунальних послуг. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданих до суду матеріалів вбачається, що відповідачі не відмовлялися від вказаних послуг, а отримували їх щомісячно. Оскільки зобов`язання відповідачів сплатити борг за вказаний період не припинено, то існує заборгованість, яка підлягає стягненню. Тобто, з урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що споживачі належним чином не виконували свої обов`язки по сплаті вартості послуг за централізоване водопостачання і водовідведення, у зв`язку з чим станом на 28.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12211 грн. 81 коп., що підтверджується наданими до позову письмовими доказами. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в розмірі 12211 грн. 81 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved