Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 01 грудня 2015 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2500,00 грн. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти, проценти не повертає, у зв'язку з чим, станом на 16 лютого 2017 року виникла заборгованість в сумі 15667,58 грн., яка складається із тіла кредиту - 4991,87 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1433,82 грн., пені - 8019,62 грн., а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована складова), та 722,27 грн. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 15667,58 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 01 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 3,6 % на місяць. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил передбачено, що банк має право змінити тарифи, збільшувати або зменшувати розмір кредитного ліміту. Протягом строку кредитування розмірі кредитного ліміту відповідача збільшено. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. З умов кредитування вбачається, що позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами, до 25 числа місяця, що слідує за обліковим, у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн.. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 16 лютого 2017 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за тілом кредиту - 4991,87 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1433 грн. 82 коп. Зі змісту ч.2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно ст. 1048 цього Кодексу. Аналогічні положення містяться в п.2.1.1.4.2, п. 2.1.1.4.6. Умов та Правил. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та Правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобов'язань, сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. Крім того, згідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил, в разі непогашення суми простроченого кредиту на суму більше 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню, відповідно до п. 2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил, штраф: 500 грн. (фіксована частина) та 722 грн.27 коп. (процентна складова) та пеня в сумі 8019,62 грн.. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн..

Outcome: approved