Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача із наданням в подальшому уточненої позовної заяви про визнання права власності на 23/100 часток домоволодіння по вул. М.Василевського,20 в м.Миколаєві- в порядку спадкування за заповітом. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 5 квітня 2004 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийнята у дар 37/200 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в м.Миколаєві по вул.М.Василевського,20. Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.04.2013 року змінено ідеальні частки співвласників домоволодіння №20, що розташоване за адресою:м.Миколаїв, вул.Маршала Василевського, наступним чином: [PERSON] з 37/200 часток на 23/100 часток; [PERSON] з 163/200 на 77/100 часток. За час свого життя, 24 грудня 2014 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого зробила розпорядження, що все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось на день її смерті, та взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Відповідно до Довідки ММБТІ, власниками зазначеного домоволодіння станом на 28.12.2012 р.є: [PERSON]-163/200-свідоцтво про право на спадщину за законом /09.06.1999//5-2277/, договір купівлі-продажу/29.12.2006//1917/, договір купівлі-продажу /22.10.2010//1892; [PERSON]-37/200 договір дарування /05.04.2004//850/[PERSON] приватний нотаріус ММНО. 05.01.2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки зазначеного вище домоволодіння. При зверненні до нотаріуса, позивачу 04.03.2016 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.04.2013 року змінено частку домоволодіння, але спадкодавця при житті право на зміну часток не зареєструвала. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №173/2015. Відповідно до ст. 392 ЦПК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved