Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2019 року, посвідченого Івченко О.П., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим №71 та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2019 року, позивачу належить житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача у вказаному приміщенні зареєстровані: [PERSON] , 1946 р.н., [PERSON] , 1947 р.н., [PERSON] , 1970 р.н. Проте, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу з січня 2015 року не проживає у зазначеному приміщенні, участі у його утриманні не приймає, квартирну плату за комунальні послуги не сплачує, особисті речі у домоволодінні відсутні. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Івченко О.П., за реєстровим №71 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2019 року, [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . За відомостями Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради №16-21/1141 від 04.05.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1946 р.н., [PERSON] , 1947 р.н., [PERSON] , 1970 р.н. Згідно акта від 13.05.2019 року [PERSON] , 1970 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає за вказаною адресою протягом 4 років. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт непроживання відповідача без поважних причин понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved