Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем даного майна за заповітом. В 2014 році він звертався до Третьої Житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 69,3 м2 та прибудинкові споруди (сарай, літня кухня та криниця) як за спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 січня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду заяві вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача Новоборівської селищної ради в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.05.2003 року. Відповідно до повідомлення Третьої Житомирської державної нотаріальної контори №1358/01-16 від 28.08.2014 року спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Ягодинської сільської ради №486 від 17.06.2014 [PERSON] фактично прийняв спадщину у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] , шляхом розпорядження належними померлій особистими речами в червні 2003 року. Технічний паспорт на будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,3 м2 з прибудинковими спорудами (сарай, літня кухня та колодязь), виготовлений на [PERSON] . Згідно постанови Третьої Житомирської державної нотаріальної контори №1357/02-31 від 28.08.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до відповіді Хорошівської державної нотаріальної контори від 18.01.2021 року та інформаційної довідки №63196398 від 16.01.2021 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена 28.08.2014 року за №88/2014, спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] та розпорядився нею. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved