Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 08.10.2014 р. між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії № тп6814ао, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого [PERSON] , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», н/з [NUMBER] . 10.08.2015 р., о 22-й год., по вулиці Гагаріна 70, у смт. Дубове, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Toyota», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Volkswagen», н/з [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Ухвалою Тячівського районного суду від 23.09.2019 р. було встановлено вину [PERSON] у вчиненому ДТП 10.08.2015 р. та закрито кримінальне провадження відносно нього у зв`язку зі спливом строків давності. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. На основі рахунку № ВИР0001704 від 31.08.2015 р. було складено страховий акт № 1.003.15.11602/VESKO1967 від 16.09.2015 року, розрахунок страхового відшкодування та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 85707.69 грв., що підтверджується платіжним дорученням № 196184 від 17.09.2015 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність перед третіми особами при використанні транспортного засобу «VOLKSWAGEN Jetta», н/з [NUMBER] , була застрахована в СК «Альфа-Гарант» за полісом № А14507579 з лімітом відповідальності 50000 грв. та розміром франшизи 500 грв. Відповідач, як особа відповідальна за завдану шкоду повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди 85707.69 грв. та сумою страхової виплати за полісом АІ 4597579 - 49490 грв., розмір такої різниці складає 36217.69 грв. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить справу розглянути в його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду причини неявки про дату, час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2015 р., о 21.35 год., [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п.п. 1.10., 12.3., 12.4. та 12.9. «б» Правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Jetta», н/з [NUMBER] , з пасажирами [PERSON] , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, та [PERSON] , який сидів на задньому пасажирському сидінні, рухаючись в смт. Дубове, по вулиці Гагаріна, напроти будинку № 70 по правій смузі руху у напрямку с. Калини, перевищив безпечну швидкість руху, несвоєчасно застосував гальмування, не впорався з керуванням та допустив зіткнення у праву бокову частину автомобіля марки «SKODA OCTAVIA COMBI», н/з Чеської Республіки [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на задню частину припаркованого на вулиці автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», н/з [NUMBER] , що належить [PERSON] , у результаті чого [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвалою Тячівського районного суду від 23.09.2019 р. дії [PERSON] було кваліфіковано за ст. 286 ч. 1 КК України, та на підставі ст. 49 КПК України звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Вказана ухвала набрала законної сили 07.10.2019 року. 08.10.2014 р. між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (назву змінено 2006.2019 р. на ПАТ «Страхова компанія «АРКС») та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії № тп6814ао, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого [PERSON] , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», н/з [NUMBER] . 10.08.2015 р. [PERSON] , повідомив страхувальника про настання події, що має ознаки страхового випадку та подав заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», н/з [NUMBER] , № 1046/15 від 08.09.2015 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 102321.66 грв. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 14.09.2015 року, страхового акту № :1.003.1511602 / VESKO19672 від 16.09.2016 року та платіжного доручення № 196 184 від 17.09.2015 року, [PERSON] здійснено виплату на суму 85707.69 грв. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами у зв`язку з використанням транспортного засобу «VOLKSWAGEN Jetta», н/з [NUMBER] , була застрахована в СК «Альфа-Гарант» за полісом № А14507579 з лімітом відповідальності 50000 грв. та розміром франшизи 500 грв. Рішенням господарського суду м. Києва від 12.03.2020 року з ПАТ «Страхова компанія «Альфа Грант» на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» стягнуто грошові кошти у розмірі 49490 грв., витрати по сплаті судового збору та за надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на 07.11.2015 року) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 22.1. цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦПК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати заподіяну ним шкоду позивачу, згідно викладених вище вимог Закону. Так [PERSON] , будучи відповідальним за завдану шкоду повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди 85707.69 грв. та сумою страхової виплати за полісом АІ 4597579 - 49490 грв., розмір такої різниці складає 36217.69 грв. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням - 36217.69 грв. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені при сплаті судового збору у сумі 2102 грв. За таких обставин,

Outcome: approved