Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського районута просив суд встановлення факт належності спадкового майна спадкодавцю та визнати за ним право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті рішенням Кілійського районного суду його позов про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною було повністю задоволено та встановлено факт належності житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] та визнано за позивачем, право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Однак, [PERSON] , заповідала позивачу й присадибну земельну ділянку площею 0,0782 га. Після звернення до нотаріуса про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на це майно. Зважаючи на зазначене, для вирішення цього питання, позивачу необхідно звертатися до суду. Позивач надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 275, [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до заповіту, складеного та посвідченого секретарем Виконавчого комітету Приморської сільської ради 23.03.2012 р., [PERSON] заповідала [PERSON] належне їй майно - житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка). Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/1532/19 від 23.10.2019 р. позов [PERSON] в інтересах [PERSON] , третя особа: [PERSON] до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задоволено повністю. Встановлено факт належності житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , який складається з: А - житлового будинку (загальною площею 62,5 кв. м., житловою площею 28,7 кв.м.), 1960 року побудови, літ. Б - сарая, 1960 року побудови, літ. В - вбиральні, 1986 року побудови, літ. Г - літньої кухні, 1965 року побудови, № 5 - басейну, 1965 року побудови, № 6 - басейну, 1965 року побудови. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 195882, виданого 09.04.1999 року на підставі рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 13 жовтня 2009 року № 495-V-ІІ, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0782 га, розташованої в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, кадастровий номер 5122383000:02:001:0489. Як вбачається з листа-роз`яснення від 20.05.2020 р. № 261/02-14/, Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області на підставі звернення [PERSON] діючого від імені [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] роз`яснила, що не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому видача свідоцтва про право на спадщину неможлива. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки, площею 0,0782 га [PERSON] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved