Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд: визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], що знаходиться в житловому будинку А-2 в порядку спадкування за Законом після смерті батька [PERSON], [INFO], померлого 24 вересня 2008 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2007 року померла [PERSON] [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], а також на квартиру [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями першої черги по Закону на відкриту спадщину являються [PERSON] та [PERSON], котрі в свою чергу належним чином оформили спадщину на квартиру [ADDRESS] і кожен отримав свідоцтво про право на спадщину за Законом, виданим 05 вересня 2008 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. 24 вересня 2008 року [PERSON], з яким проживала позивач [ADDRESS], помер. Позивач своєчасно звернулась до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори та 26 березня 2009 року одержала свідоцтво про право на спадщину за Законом після померлого [PERSON] на ? частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Серед спадщини [PERSON] є також ? частина квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1994 року, посвідченою 7-ю [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-2317 та зареєстровано в КП ДМБТІ. [PERSON] та [PERSON] не оформили належним чином спадщину після померлої [PERSON] 10 вересня 2010 року позивач одержала дублікат Договору купівлі-продажу від 21 вересня 1994 року, але в КП ДМБТІ позивач його не зареєструвала, для реєстрації позивач звернулася до реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції. Рішенням державного реєстратора від 11.02.2013 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації, оскільки за померлими особами реєстрація прав на нерухоме майно Законом не передбачена. На запит нотаріуса реєстраційна служба надала інформацію щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно на квартиру №3 будинку№7 по вул..Артема в м. Дніпропетровську за померлою [PERSON] Наявність реєстрації права власності за померлою підтверджується довідкою КП ДМБТІ від 12.03.2013 року. Позивач вважає, що має право на ? частину зазначеної квартири після смерті [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON]Г, але не зміг її оформити. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач та його представники заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач не прийняв у спадщину спірну квартиру, а тому вважає себе неналежним відповідачем, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному зясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що регламентовано ст.11 ЦПК України. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] [INFO], є дочкою [PERSON], померлого 24 вересня 2008 року. В свою чергу, матірю [PERSON] є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження від 23.02.1952 року, зареєстроване в книзі реєстрації актів про народження під №20 в Просянському РАЦС. 15 квітня 2010 року виконавчий комітет Просянської селищної ради Покровського районну Дніпропетровської області видав свідоцтво про смерть [PERSON], котра померла 11 серпня 2007 року. 27 вересня 2008 року відділ реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області видав свідоцтво про смерть [PERSON], котрий помер 24 вересня 2008 року. Відповідно до договору купівлі продажу ВРА № 158203 від 21 вересня 1994 року, [PERSON] придбала квартиру №3, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул..Артема №7. 12.03.2013 року Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації [PERSON] обласної ради надав державному нотаріусу Третьої [PERSON] Державної нотаріальної контори [PERSON] лист №2013, в якому зазначив, що на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі міститься відомості про право власності за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого Сьомою ДДНК, за реєстром №6-2317. 11 лютого 2013 року Реєстраційна служба [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області видала рішення №330217 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою [PERSON] від 24.01.2013 року, мотивуючи це тим, що жодними нормами законодавства не передбачено реєстрацію речових прав на нерухоме майно за померлими особами. 20 листопада 2004 року [PERSON] склала заповіт ВВО № 030993 у котрому зазначила, що усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, які їй належать на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідала повністю [PERSON]. Цей заповіт посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Покровського району нотаріального округу Дніпропетровської області 12 листопада 2004 року. 25.05.2006 року [PERSON] склала заповіт у котрому зазначила, що усе належне майно [PERSON], де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідала повністю [PERSON], [INFO] Цей заповіт посвідчено [PERSON], секретарем селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Частиною 1 ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч 1 ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст.1220 ЦК України визначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що [PERSON] є сином [PERSON], за якою, відповідно листа [PERSON] міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON] обласної ради закріплено право власності за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого Сьомою ДДНК, за реєстром №6-2317, та зважаючи на те, що померлий батько позивача [PERSON] спадщину у вигляді вказаної квартири по вул..Артема, 7 кв.3 не прийняв, відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на спірну квартиру не видавалось, суд доходить висновку про безпідставність предявлених позовних вимог до відповідача, оскільки по смерті [PERSON] спадщина на спірну квартиру не відкривалась, так як останній її не успадкував (не прийняв). Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача та не відшкодовувати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed