Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що з 1997 року по 2017 рік перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано 02.03.2017 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області. За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали житловий будинок №95 по вул.Князева в с.Олександрівка Білозерського району Херсонської області за договором купівлі-продажу від 30.04.2002 року, який був оформлений на відповідачку. Позивач зазначив, що відповідачка добровільно не бажає поділити вказане майно, а тому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Олександрівка, вул.Князева, буд.95. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила проводити розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані на підтвердження позовних вимог докази з точки зору їх допустимості та достовірності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 1997 року. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02.03.2017 року шлюб між ними розірвано. 30.04.2002 року відповідно до договору купівлі-продажу АЕІ №998606 [PERSON] придбала домоволодіння з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Олександрівка, вул.Князева буд.95. Державна реєстрація права власності відбулася 19.03.2010 року, що підтверджується витягом Херсонського бюро технічної інвентаризації за № 25630999. Власником вищевказаного житлового будинку розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Олександрівка, вул.Князева буд.95, зазначено [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 24.03.2010 року. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки спірний об'єкт є спільним майном подружжя, в якому має бути визнано за кожною зі сторін право власності на зазначене майно в рівних частках - по 1/2 його частині без їх поділу в натурі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved