Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 56,8 кв. м та житловою площею 34,4 кв. м в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову позивача не заперечував та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову позивача не заперечувала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер рідний батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Виконком Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області на підставі свого рішення № 332/1 від 14.10.1988 року на ім'я мого батька [PERSON] видав свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 1895 від 22.11.1988 року. Право власності на його ім'я біло зареєстровано КП «МБТІ» м. Нікополь. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами відповідно до змісту вказаного свідоцтва був побудований батьком позивача ще у 1970 році. На даний час вартість вказаного житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до висновку фахівця складає 53412 грн.. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємицями першої черги за законом після його смерті є позивач, його син, його дружина та матір позивача [PERSON], а також діти його померлого [INFO] року брата [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. Позивач та його матір [PERSON] постійно проживали разом з батьком у зазначеному житловому будинку та зареєстровані у ньому. Паспортними даними позивача підтверджується той факт, що він зареєстрований у цьому житловому будинку з 20.10.1992 року і постійно проживав разом з батьком та матір'ю у зазначеному житловому будинку по день смерті свого батька і проживає до сих пір в ньому разом з матір'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивач такої заяви про відмову від спадщини після смерті свого батька не подавав. Таким чином позивач вважає, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] і як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України він, таким чином, придбав право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, що належав його померлому батьку. Матір позивача [PERSON] також має право на частину зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Але вона протягом минулого часу не здійснила ніяких заходів для отримання свідоцтво про право на спадщину і наполягає на тому, щоб позивач сам оформляв спадщину на своє ім'я. Діти померлого брата позивача [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняли: вони не проживали разом з [PERSON] на час його смерті, заява про прийняття спадщини не подавалася і до сих пір вони не здійснювали ніяких заходів відносно заяви з будь - якими вимогами на вказану спадщину. Позивач вважає, що спадщину вони не прийняли, внаслідок чого не придбали ніяких прав на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус звернула увагу на той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок № 1895, виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 22.11.1988 року, не відповідає вимогам закону. Вказане свідоцтво про право власності на житловий будинок не підписано уповноваженими посадовими особами виконкому та не завірено печаттю виконкому. Але право власності на житловий будинок на ім'я померлого батька позивача зареєстровано у КП «МБТІ», що підтверджується підписом та печаттю КП «МБТІ». Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до Глави 13 вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Вищевказане свідоцтво про право власності на житловий будинок не відповідає вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 внаслідок відсутності підпису посадової особи та печатки виконкому. В зв'язку з чим нотаріус роз'яснив позивачу, що йому слід звернутися до суду з вказаним позовом. Таким чином, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса з вище викладеної причини, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Ніякого самочинного будівництво немає, що підтверджується даними Технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] «про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове нерухоме майно» задовольнити та встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 56,8 кв. м та житловою площею 34,4 кв. м в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON].

Outcome: approved