Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з останньої завдані збитки в розмірі 33915,80 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 22.05.2017 на проспекті Перова, 1 в м. Києві, відбулося зіткнення транспортного засобу марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ЕЙР Експрес», під керуванням [PERSON] та транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» ML 350, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Оскільки у скоєнні ДТП винним визнано [PERSON] і остання не виплатила на вимогу позивача суму страхового відшкодування, ПАТ «Страхова компанія ТОВ «Ейр Експрес» просить задовольнити позов, в заявлений ним спосіб. Крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано моральної шкоди, яку останній оцінює у 15000,00 грн. та яка полягає в моральних стражданнях та хвилюваннях за пошкоджений транспортний засіб та упущену вигоду, яку позивач мав би отримати при ненастанні даного ДТП. Пошкодження автомобіля призвело до порушення звичного для нього способу життя, адже він фактично втратив можливість користуватися своїм автомобілем, змушений пересуватися громадським транспортом, що спричиняє ряд незручностей та проблем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку, а саме: судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2017 на проспекті Перова, 1 в м. Києві, відбулося зіткнення транспортного засобу марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ЕЙР Експрес», під керуванням [PERSON] та транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» ML 350, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винною у вказаній ДТП згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2017 визнано [PERSON] . Таким чином, вина [PERSON] встановлена та не підлягає доказуванню. На даний момент автомобіль «CITROEN BERLINGO», д.н.з. [NUMBER] повністю відремонтований. Ремонт проводився ТОВ «САВІТ-ПРОФ» відповідно до договору №8А від 01.02.217 та акту здачі-прийому робіт (надання послуг) від 25.09.2017. Відповідно до даних документів, вартість ремонту складає 53695,80 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи, що між ПАТ «Київський страховий дім» та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс цивільної відповідальності АК/2241852, та, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, то страховик зобов`язаний відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачу в межах лімітів відповідальності страховика, оскільки настав страховий випадок. Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 11.08.2017 позивач звернувся до ПАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до угоди про визначення розміру та способу здійснення оплати страхового відшкодування по страховій виплаті №712-10362, яка була укладена між позивачем та страховиком від 18.08.2017, сума страхового відшкодування складала 19780,00 грн. 19.09.2017 страховиком було відшкодовано дану суму на рахунок позивача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 33915,80 грн. (53695,80 - 19780,00 грн.). Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про стягнення коштів у розмірі 33915,80 грн. знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Разом з тим не підлягає задоволенню вимога ТОВ «Ейр Експрес» щодо стягнення з [PERSON] 15000,00 грн. моральної шкоди, виходячи з наступного. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов`язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов`язальними. У випадку порушення зобов`язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Тобто, відшкодуванню підлягає моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. В свою чергу, звертаючись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначає, що моральна шкода полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях за пошкоджений транспортний засіб та упущену вигоду, яку позивач мав би отримати при ненастанні даного ДТП. З огляду на зазначене, позивач не посилається на завдання йому моральної шкоди саме у розумінні положень п. 23.1. ст. 23 Закону, будь-яких інших належних та допустимих доказів наявності підстав для відшкодуванням моральної шкоди матеріали справи не містять (як-то закріплення у договорі страхування відповідних умов для відшкодування з цих підстав моральної шкоди). За таких обставин вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є безпідставною. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд покладає на Відповідача обов`язок відшкодувати Позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial