Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], просив суд стягнути з останнього суму відшкодування шкоди у розмірі 10016,44 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.08.2009 між ІП «Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (попередня назва - ВАТ «СК «ПЗУ Україна») був укладений договір страхування транспортних засобів №Кіt 011497, предметом якого є страхування автомобіля «Volkswagen Jetta» д/н [NUMBER]. 08.05.2010 в м. Києві на бул. Перова-Кібальчича, 27 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Jetta» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] 21.05.2010 постановою Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 11.08.2010 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 10016,44 грн. Для врегулювання спору в позасудовому порядку позивач звертався до відповідача з регресними вимогами, однак жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку відповідача не було здійснено. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 8 травня 2010 року о 16:50 годині в м. Києві, по бул. Перова - вул. Кібальчича, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Фольксваген» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Фольксваген» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДПС 4 взводу 3 батальйону полку ДПС підпорядкованого ВДАІ з обслуговування Дніпровського району м. Києва, довідкою ВДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ ГУ МВС України №8615466, актом огляду транспортного засобу (ТС). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Судом також встановлено, що 12.08.2009 між ІП «Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (попередня назва - ВАТ «СК «ПЗУ Україна») був укладений договір страхування транспортних засобів №Кіt 011497, предметом якого є страхування автомобіля «Volkswagen Jetta» д/н [NUMBER]. Водій [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових правовідносинах з ІП «Кока-Кола Беверджиз Україна Лімітед», що вбачається з подорожнього листа службового легкового автомобіля серії АБК №105361. 11 травня 2010 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування авто (КАСКО), з якого також вбачається, що транспортний засіб «Фольксваген» д/н [NUMBER] є застрахованим в ЗАТ «Міська страхова кампанія» (договір страхування ОСЦПВВНТЗ серії ВЕ №3042713). Згідно звіту СПД [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу №317/05/10 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д/н [NUMBER] складає 11344,44 грн. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч.3 п.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту №UA2010051100013/L42/01 від 04.06.2010 пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Jetta» д/н [NUMBER] визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 8552,70 грн. Також на підставі страхового акту №UA2010051100013/L42/02 від 05.08.2010 страхувальнику проведено виплату відшкодування в розмірі 1463,74 грн. Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 8552,70 грн та 1463,74 грн ІП «Кока-Кола Беверджіз Лімітед», що підтверджується платіжним дорученням №7052 від 11.06.2010 та платіжним дорученням №9223 від 11.08.2010. Відповідно до пп.ґ п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.05.2010, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10016 грн 44 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми сплаченого судового збору 229 грн 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved