Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] в с. Рівне Путивльського району помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ «Сейм» на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, він прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на ці обставини, просив визнати за ним право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а витрати по справі покласти на нього. Позивач у підготовче засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у підготовче засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в підготовче засідання не з'явилася, про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, пояснень щодо позову не направила. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Рівне Путивльського району Сумської області помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. Як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 99/2018 від 17.07.2018. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ «Сейм» на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно позивач не може, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього, що вбачається з листа нотаріуса від 17.07.2018. У той же час, згідно листа Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумської області від 09.08.2018, у відділі зберігається оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) від 05.09.1996 серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів СЗАПТ «Сейм», хоча за життя і не отримав відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель вказаного товариства, тому з урахуванням вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що віннабув право на зазначену земельну частку (пай), яке було успадковане позивачем, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивачка просила не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved