Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 21.12.2020 з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1221881200:04:001:1056, яка розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На підставі розпорядження голови Криворізької райдержадміністрації №234-р від 02.03.2007 [PERSON] виділена земельна ділянка у власність, площею 1,5 га, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221881200:04:001:1056, про що їй були видано державний акт. За життя [PERSON] склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом строк спадкоємці звернулися до нотаріуса з заявами, [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Звернувшись до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримав 23.11.2020 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нотаріусу не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно - земельну ділянку. Оскільки [PERSON] , розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак не набула права власності, оскільки померла [INFO] , позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права на завершення приватизації та одержання державного акту про права власності на земельну ділянку. За клопотанням позивача ухвалою від 22.12.2020 судом витребувана спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 23-55). Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її та позивача відсутністю, позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши копію спадкової справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Як зазначено у довідці, виданій виконкомом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 21.06.2016 № 578, на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї ніхто за вказаною адресою не був зареєстрований та не проживав (а.с.30). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , почав відлік відповідно з дати її смерті та закінчився 04.07.2009. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] спадкова справа відкрита 12.06.2009 за номером у Спадковому реєстрі 47153287 (а.с. 24), матеріали якої досліджено у судовому засіданні (а.с. 23-55). Зі змісту спадкової справи слідує, що за життя [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном, склавши 26.09.2008 та 26.11.2008 заповіти, посвідчені секретарем Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, номер в реєстрі 191 та 230, відповідно. Одним із них, від 26.09.2008, вона заповіла житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . А другим, від 26.11.2008, належну їй земельну ділянку площею 1,5 га, розташовану на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.31, 32). До Криворізької районної державної нотаріальної контори звернулися: 12.06.2009 [PERSON] з заявою про відмову від права на прийняття належної їй частки у спадщині за заповітом на користь [PERSON] ; 12.06.2009 [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом; 14.12.2012 [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом (а.с.25, 26, 27). Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. 04.10.2016 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50). Щодо земельної ділянки, державним нотаріусом 23.11.2020 [PERSON] , як представнику [PERSON] , видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказану земельну ділянку (а.с. 54). При цьому, державний нотаріус виходив з того, що на його запит отримано відповідь з відділу у Криворізькому районі головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №29-4-022-649/105-20 від 28.10.2020, згідно з якої вказано, що у відділі на зберіганні знаходиться два примірники державного акта серії ЯЕ №148769 на право власності на земельну ділянку площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] . Станом на 31.12.2012 у встановленому законодавством порядку вищезазначений державний акт не зареєстрований (а.с.12, 52 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно пунктів «б», «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки в порядку безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц. Встановлені судом обставини свідчать про те, що за життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації, але не завершила його, оскільки на день своєї смерті, [INFO] , не зареєструвала своє право власності на землю, яке виникає з моменту державної реєстрації. Оскільки спадкодавець на момент відкриття спадщини не набув права власності на спадкове майно, то, відповідно, таке право не може спадкуватися. У даному випадку, спадкоємці набувають право саме на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , у порядку спадкування за заповітом набув право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа про право власності на землю, щодо земельної ділянки площею 1,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1221881200:04:001:1056, розташованої на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved