Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 30.05.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, позичальник зобовязувався погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконав, станом на 03.11.2016 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 15 829,51 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту -1324,08 грн., заборгованості по процентам -7563,45 грн., заборгованості за пенею та комісією-5712,00 грн., штраф /фіксована частина/-500 грн., штраф /процентна складова/-729,98 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду даної справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання також не зявився, через канцелярію суду надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій просив суд застосувати при вирішенні спору строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову, також надав письмові пояснення, де вказав на те, що кредит погасив ще в 2008 році. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ЗАТ «Акцент-Банк» та відповідачем 30.05.2008 року було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1700 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2 % на місяць на залишок заборгованості /24 % річних/, щомісячна комісія за кредитне обслуговування складає 3,5 %, що стверджується копіями вказаних документів. Як зазначено в заяві позичальника, він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування банку. Він згодний з тим, що ця заява разом із Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши дану заяву відповідач підтвердив, що між ним та ЗАТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 03.11.2016 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає: 1324,08 грн.- заборгованість за кредитом, 7563,45 -грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 5712,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф /фіксована частина/, 729,98 грн. - штраф /процентна складова/, всього 15 829 грн.51 коп. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту /у тому числі простроченого кредиту та овердрафту/, оплатити винагороду банку. Як передбачено п.8.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. В п.2 Умов і правил надання банківських послуг визначено терміни: мінімальний обовязковий платіж -це розмір боргових зобовязань держателя картки, що щомісячно належить вносити держателю протягом строку дії картки. А відповідно до п.5.4 Правил користування платіжною карткою, строк погашення процентів за кредитом щомісячно за попередній місяць. Також згідно п.3.1 Умов, для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає картки, вид та строк дії яких визначено в заяві і в памятці клієнта. Як вбачається з копії заяви, доданої до позову, в ній зазначено номер картки та дату відкриття карткового рахунку -30.05.2008 року, строк дії картки не вказано, а памятку клієнта банком до позовної заяви не додано. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які були запропоновані банком і викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, відповідач був ознайомлений з цими документами, погодився з ними, на що сам вказав в підписаній ним заяві, а отже договір між сторонами є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач в письмовій заяві просить суд застосувати при вирішенні спору строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. При цьому суд виходить з наступного. Будь-яких доказів щодо строку дії картки відповідача, суду не надано. Але автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом України в постанові по справі № 6-127цс14 від 22.10.2014 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кошти на погашення кредиту відповідачем вносилися останній раз 12.11.2008 року, після цього жодних операцій з використанням платіжної картки не відображено. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу. Така правова позиція була неодноразово викладена Верховним Судом України, зокрема у постановах № 6-154цс15 від 30.09.2015 року, № 6-698цс15 від 10.06.2015 року, № 6-127цс14 від 22.10.2014 року, № 6-116цс13 від 06.11.2013 року. Отже, оскільки за умовами вказаного вище договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами /щомісячний мінімальний платіж/, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Як вказано вище, останні кошти позичальником вносилися на поповнення рахунку в листопаді 2008 року, тобто, з січня 2009 року для кредитора починається перебіг строку позовної давності. Згідно копії Реєстру вимог /а.с.21/, позивач звернувся до суду з позовом 30.11.2016 року, тобто, з пропуском строку позовної давності. Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 № 055448, 24.09.2009 року проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в звязку зі зміною найменування юридичної особи. Проаналізувавши все вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні даного позову, оскільки вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed