Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому зазначив, що у вересні 2021 року йому повідомили про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у розмір 6909,95 грн. Вказані відрахування здійснюються на підставі заяви про примусове виконання рішення Пологівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро) по виконавчому провадженню №66748478 від 09 вересня 2021 року. Виконавче провадження ВП №66748478 відкрито на підставі виконавчого напису №34877, вчиненого 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. [PERSON] вважає, що виконавчий напис №34877 від 11 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки: 1) приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного позивачкою виконавчого напису в порушення вимог ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат», та ст.20 Закону України «Про заставу» не перевірив та не встановив безспірність заборгованості; 2) [PERSON] не мав будь-яких правовідносин з ТОВ «Фінпром маркет», не укладав з цим товариством кредитних договорів, договорів позики тощо, зазначене товариство будь-яких претензій щодо наявної заборгованості не висувало; 3) позивач наполягає, що приватним нотаріусом Остапенком Є.М. в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» і пунктів 1.1, 1.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України оскаржуваний виконавчий напис вчинений у строк понад три роки з дня виникнення права вимоги і без надання стягувачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №34877, вчинений 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість в розмірі 6909,95 грн. Учасники справи завчасно належним чином були повідомлені судом про місце, дату і час судового засідання. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, просить судове засідання провести без його участі без застосування засобів технічної фіксації. Щодо поданого директором ТОВ «Фінпром Маркет» клопотання про врегулювання спору у мировому порядку шляхом сплати частини суми заборгованості, то він, позивач, заперечує проти задоволення такого клопотання і такого вирішення справи. Директор ТОВ «Фінпром Маркет» [PERSON] 21 жовтня 2021 року на адресу суду надіслав заяву про визання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України), в якій зазначив, що ТОВ «Фінпром Маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за №34877 від 11 травня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України). У зв`язку з вищевикладеним просить суд: задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінпром Маркет» в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за №34877 від 11 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454,00 грн., а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227,00 грн. Директор ТОВ «Фінпром Маркет» [PERSON] 21 жовтня 2021 року на адресу суду надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому відповідач повідомляє суд, що у разі сплати позивачем коштів у сумі 1243,79 грн. на рахунок ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 11 жовтня 2021 року частина заборгованості, а саме у розмірі 5666,16 грн., буде списана, а заборгованість за кредитним договором №357/702854 від 15 березня 2007 року та виконавчим написом №34877 вважатиметься такою, що погашена в повному обсязі. 21 жовтня 2021 року директор ТОВ «Фінпром Маркет» [PERSON] на адресу суду надіслав клопотання про надання додаткового терміну для виконання ухвали суду, в якому просить надати додатковий термін для опрацювання та виконання ухвали суду, а саме надання документів та/або їх копій. Начальник Пологівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) С.А.Малачинська 04 жовтня 2021 року надала суду відгук на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2021 року по справі №324/1566/21, в якій зазначила, що справу за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Фінпром маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Пологівський районний відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить розглянути без представника Пологівського РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) та винести рішення на розсуд суду. 18 жовтня 2021 року директор ТОВ «Фінпром Маркет» [PERSON] на адресу суду надіслав на виконання ухвали суду копії документів: виписку з рахунку [PERSON] ; копію кредитного договору №357/702854 від 15 березня 2007 року (не посвідчений нотаріально); копію графіка погашення суми кредиту по кредитному договору№357/702854 від 15 березня 2007 року; копію заявки-анкети на отримання споживчого кредиту; копію довідки про доходи [PERSON] ; копії меморіальних ордерів; копію паспорта громадянина України [PERSON] ; копію договору №14/12/2020-ФМ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14 грудня 2020 року та Додатку №1 №14/12/2020-ФМ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14 грудня 2020 року. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про наявність спору в суді і про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суд не повідомив, письмові докази суду не надав без зазначення причин цьому. За ч.1 ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. 21 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про врегулювання спору за участю судді. Виходячи зі змісту заяви, поданої відповідачем до суду 21 жовтня 2021 року, суд дійшов висновку, що відповідач не визнає фактично позовні вимоги позивача [PERSON] , а визнає їх частково за певних умов, які позивачем визнані неприйнятними. У зв`язку з зазначеним, а також оскільки позивач не надав своєї згоди на врегулювання спору за участю судді, врегулювання спору за участю судді не здійснювалося. Оскільки керівник відповідача звернувся до суду з заявою про визнання позову [PERSON] і про врегулювання спору за участю судді, суд вважає, що підстав для постановлення у справі заочного рішення нема відповідно до вимог ст.280 ч.1 ЦПК України, оскільки в даному випадку відсутнє одночасне існування чотирьох умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням рішення на підставі наявних у справі доказів і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача і третіх осіб, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №34877, яким Остапенко Є.М. пропонує стягнути з [PERSON] не виплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор» відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, за кредитним договором №357/702854 від 15 березня 2007 року, укладеним між первісним кредитором - Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та [PERSON] . Пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет», стягнути з [PERSON] за період з 13 грудня 2020 року по 11 травня 2021 року включно, суму у розмірі: 6859,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 6909,95 грн. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Манжели А.В. від 09 вересня 2021 рокуна підставі вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса відкрито виконавче провадження. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, якою було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а, отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24 березня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на переконання суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11 травня 2021 року року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих позивачем суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також що ТОВ «Фінпром Маркет» виконало вимоги закону в частині повідомлення боржника не менше ніж за 30 днів до до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, чим було порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Суд вважає за необхідне зазначити строк дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 17 вересня 2021 року, відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України. Оскільки при подачі позову і при подачі заяви про забезпечення позову позивач не сплачував судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», з чим погодився суд при відкритті провадження у справі, виходячи з судової практики, яка склалася при розгляді цивільних справ даної категорії, суд

Outcome: approved