Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що 27.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/29/762, згідно умов якого позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 25 000 доларів США строком до 27.10.2026 року. В забезпечення виконання кредитного договору 31.10.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано житловий будинок, який розташований: [ADDRESS], який належить [PERSON] Обтяження нерухомого майна було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, проте з листа відповідача-1 позивачу стало відомо, що виконавчою службою було накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення на виконання рішення суду про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «Надра», в тому числі й на майно, яке знаходиться в іпотеці у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Позивач вважає, що арешт майна, що перебуває у нього в заставі, не має належних правових підстав і є таким, що порушує права позивача, як заставодержателя, у зв'язку з чим просить суд скасувати арешт, накладений згідно постанови від 12.03.2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на майно, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен банк Аваль» - житловий будинок, який розташований: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Гребенюк Т.М., 27.10.2006 року за реєстровим номером № 1980, зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації 27.10.2006 року в реєстрову книгу № 25 за реєстровим номером № 287, реєстраційний № 15567601 та стягнути з відповідачів на свою користь судовий збір в сумі 1378,00 грн. Представник позивача надав суду заяву, якою позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Представник третьої особи - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС головного ТУЮ надав суду заяву, якою просив проводити слухання справи без його присутності, при вирішенні питання поклався на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без її участі, заперечень проти позову не має. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне: Згідно кредитного договору № 014/29/762, укладеного 27.10.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 25 000 доларів США строком до 27.10.2026 року. В забезпечення виконання кредитного договору 31.10.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано житловий будинок, який розташований: [ADDRESS], який належить [PERSON] Обтяження нерухомого майна було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а саме: у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. за виконавчим листом № 2-176/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ УКБ «Надра» боргу в сумі 487 409,39 грн. було накладено арешт на все майно в межах суми стягнення, що належить боржнику [PERSON] Відповідно до ст. 54 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в разі звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент накладення арешту - 12 березня 2014 року, передбачено, що майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Вивчивши наявні по справі докази, з урахуванням того, що суду надано достатньо доказів того, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є заставодержателем спірного майна, арешт накладено державним виконавцем після укладення договору застави, а отак позивач має переважне право на задоволення за рахунок заставного майна, а накладений державним виконавцем арешт фактично позбавляє ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» цього права. Тому зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення даного позову. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved