Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача та просить визнати недійсним договір № 1-78814 постачання транспортного засобу укладений 23 січня 2018 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП «Експоцентр» в особі [PERSON] , стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП «Експоцентр» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 135 400 гривень, а також понесені судові витрати у розмірі 2058 гривен 80 копійок, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1-78814 постачання транспортного засобу. За умовами вказаного договору ТОВ «Фінгруп Експортцентр» зобов`язалось поставити позивачу автомобіль, а позивач зобов`язався прийняти його та оплатити. Також договором передбачено обов`язок покупця внести передплату за поставку у розмірі 60 400,00 грн. (п. 2.3.1 Договору). Передплату у розмірі 60 400,00 грн. покупцем було внесено у день підписання договору, що підтверджується відповідною квитанцією №0.0.947691426.1 від 23.01.2018. 31.01.2018 року покупцем на поточний банківський рахунок продавця було внесено 75000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією №0.0.952883743.1 від 31.01.2018р. Відповідно до п.3.1 Договору автомобіль передається покупцю протягом 10 робочих днів з моменту надходження автомобіля на склад продавця. Відповідно до п. 5.3 Договору, постачання автомобіля на склад продавця здійснюється протягом 5 робочих днів з дня підписання цього договору. Однак, до теперішнього часу автомобіль позивачу не поставлений, повідомлення про готовність автомобіля до передачі покупцю не надходило. Пунктом 7.4 Договору встановлено, що у разі непостачання автомобіля у передбачений договором строк з вини продавця, останній зобовязаний повернути покупцю фактично сплачені грошові кошти. Таким чином позивач просить визнати недійсним договір 1-78814 про постачання транспортного засобу та стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 135 400 гривень. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог та проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України Так, судом встановлено, що 23 січня 2018 року між сторонами було укладено Договір №1-78814 постачання транспортного засобу. Відповідно до даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити відповідно до умов Договору транспортний засіб (автомобіль) марки КІА SPORTAGE. Вартість даного автомобіля складала 302 000 гривень. Згідно з пунктом 2.3. вищезазначеного договору сплата вартості автомобіля здійснюється покупцем за два етапи: п.2.3.1. покупець здійснює передплату у розмірі 60 400 гривень у день укладання цього договору. п.2.3.2. сплата залишку вартості ціни автомобіля здійснюється покупцем у строк 5 робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність автомобіля до передачі покупцю або згідно додатку № 3. На виконання вимог даного договору мною 23 січня 2018 року позивачем було сплачено на поточний банківський рахунок продавця-товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП « Експоцентр» грошові кошти в сумі 60 400 гривень. 31 січня 2018 року позивачем на поточний банківській рахунок продавця було сплачено грошові кошти в розмірі 75 000 гривень. Відповідно до пункту 3.1 вищезазначеного договору автомобіль передається покупцю протягом десяти робочих днів з моменту надходження автомобіля на склад продавця і направлення продавцем повідомлення покупця. Однак у вищезазначений час автомобіль не було поставлено, представником товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП « Експоцентр» було повідомлено, що автомобіль який позивач мав намір купувати технічно несправний і фірма протягом трьох місяців надасть інший автомобіль, тобто в строк до 7 травня 2018 року . Відповідно до пункту 5.4 вищезазначеного договору - якщо в момент постачання автомобіля на склад продавця виявлені недоліки будуть суттєвими або матимуть непереборний характер , постачальник зобов`язаний замінити товар в найкоротший термін, але не більше дев`яноста робочих днів з моменту виявлення суттєвих недоліків, без додаткової сплати та без подорожання. У вищезазначений строк, автомобіль позивачу не було доставлено, на телефоні дзвінки до офісу товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП « Експоцентр» ніхто не відповідав, двері було зачинено. Позивач 15.05.2018 року звернувся до Хаджибеївського відділу поліції Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього з боку товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП « Експоцентр». 17 травня 2018 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю ФІНГРУП «Експоцентр» позивачем було направлено претензію, з вимогою повернення грошових коштів у зв`язку з невиконанням умов договору, проте станом на час звернення відповіді на адресу позивача не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2 цієї статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Отже, виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем не виконано умови договору, який укладено між сторонами, а згідно п.7.4 договору № 1-78814 договір може бути розірваний у разі не постачання автомобіля у передбачений договором строк з вини продавця, останній зобов`язується повернути покупцю фактично сплачені грошові кошти згідно чинного договору, протягом податкового періоду з моменту отримання письмової вимоги від покупця. Загальними підставами визнання договору недійсним та застосування правових наслідків визнання його недійсним, передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного Договору недійсним, підлягає задоволенню також вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 135 400 грн. 00 коп., сплачених згідно Договору. Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у загальному розмірі 2058,80 грн.

Outcome: approved