Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,2400 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем померлого за заповітом, він спадщину прийняв. Державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений та виданий після смерті [PERSON] Дані обставини перешкоджають оформленню спадкових прав. Просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,2400 га, кадастровий номер [NUMBER] призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. До початку розгляду справи представник позивача подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив визнати за позивачем право на одержання у власність 1/2 частини земельної ділянки площею 3,2400 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, право на яку мав померлий [PERSON] В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, голова адміністрації надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника адміністрації. Представник відповідача Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 листопада 2010 року Зеленьківською сільською радою Миронівського району Київської області. Позивач та його брат [PERSON] є спадкоємцями померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим 12 квітня 1995 року секретарем виконкому Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області та зареєстрованим в реєстрі під номером 18 в рівних частках. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 26752751 від 20 квітня 2011 року, який зберігається в матеріалах спадкової справи, даний заповіт є чинним. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, звернувшись 20 квітня 2011 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Встановлено, що померлому на підставі розпорядження Миронівської РДА № 369 від 30 червня 2011 року передано у власність земельну ділянку площею 3,2400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], копія якого додана до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 05 грудня 2011 року за № 322290001001497. Державний акт був виготовлений та виданий на ім'я [PERSON] після його смерті. Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса Вашеки С.В. № 100/02-14 від 05 лютого 2016 року та матеріалами спадкової справи померлого [PERSON] № 139/2011. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Отже, оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування можливо лише у разі, якщо є документ, який підтверджує зазначене право власності. Виданий державний акт на право власності на земельну ділянку не можна розцінювати як такий, що відповідає вимогам закону. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки спадкоємець померлого [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. За позивачем в порядку захисту його спадкових прав необхідно визнати право на одержання у власність 1/2 частини земельної ділянки, право на яку мав померлий [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 328, 373, 1216, 1218, 1223, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 158 ЗК України,

Outcome: approved