Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 12 770 грн. 00 коп, вчинений 09.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 4380, посилаючись на те, що 13 серпня 2020 року з Єдиного реєстру боржників йому стало відомо про наявність відносно нього виконавчого провадження № 62730660 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича від 09.04.2020 року, реєстровий номер 4380, відповідно до якого звернуто стягнення на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 12 370,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 3920,00 грн., пені у розмірі 3450,00 грн. Крім того, з нього стягнута плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 400,00 грн. Загальна сума заборгованості за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 09.04.2020 року, реєстровий номер 4380 складає 12770,00 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що в оскаржуваному виконавчому написі він зазначений боржником за кредитним договором №МФ-0731700000091 від 19.02.2017, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», на підставі Договору факторингу № 30/06-17, укладеного 30.06.2017 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». Проте, будь-яких кредитних договорів ані з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», ані з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» він не укладав, кредитних коштів не отримував. 05.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. винесено постанову про стягнення з нього основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1277,00 грн. 06.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на його доходи на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича від 09.04.2020 року, реєстровий номер 4380 щодо здійснення відрахувань з його доходу на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» до виплати загальної суми боргу у розмірі 14533,00 грн. Вважає, що приватний нотаріус Баршацький І.В. вчинив вищенаведений виконавчий напис з порушенням чинного законодавства оскільки, вчиняючи вказаний напис не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» за відповідним кредитним договором. Враховуючи, що кредитний договір ані з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», ані з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» він не підписував, будь-яких повідомлень кредитної установи щодо наявності заборгованості за кредитним договором у період 30.06.2017 - 07.02.2020 до нього не надходило, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В від 09.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі № 4380 щодо стягнення з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості у сумі 12770,00 коп. є таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. . Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршанький І.В. та приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.О. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень на позовну заяву не надали. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису від 09.04.2020, реєстровий номер 4380, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» грошових коштів у сумі 12770 ,00 грн., виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Запропоновано третім особам подати пояснення на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Зобов`язано приватного нотаріуса приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. надати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали копію виконавчого напису вчиненого ним 09.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за №4380, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 09.04.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 4380. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис за р.№6400, на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172 про звернення стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», за кредитним договором №МФ-0731700000091 від 19.02.2017, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», на підставі Договору факторингу № 30/06-17, укладеного 30.06.2017 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МФ-0731700000091 від 19.02.2017 за період з 30.06.2017 по 07.02.2020 в розмірі 12 370,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 3920,00 грн., пені у розмірі 3450,00 грн, а також витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 400 грн. Загальна сума заборгованості 12770 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 . Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків: Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17. Позивач стверджує, що будь-яких кредитних договорів ані з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», ані з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» він не укладав, кредитних коштів не отримував. Його не повідомили, про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, а тому він не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум. Про наявність відносно нього виконавчого провадження з виконання спірного виконавчого напису йму стало відомо з Єдиного реєстру боржників 13 серпня 2020 року. Доказів того, що позивач повідомлялася про вимогу кредитора та документів які свідчать про безспірність заборгованості позивача, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, на вимогу суду не надано. Неповідомлення боржника про вимогу кредитора свідчить про те, що нотаріус не переконався в безспірності заборгованості, та є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Натомість, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені. Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис. Крім того, зі змісту виконавчого напису вбачається, що останній був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, якою було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення переліку документів, новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначене судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на свій території України. Тобто, виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором має спірний характер, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1261,20 грн, в тому числі за подання до суду позовної заяви в розмірі 840 гривні 80 копійок та за подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 420 гривні 40 копійок, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved