Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором в сумі 134876,06 грн та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 05 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №9/25ДС/0478/2007-Н, згідно умов якого остання отримала від банку невідновлювальну кредитну лінію у сумі 200000 грн на купівлю нерухомості з розрахунку 15,85 % річних за користування кредитом на строк до 04 листопада 2032 року. 26 червня між банком та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно якого позивач набув права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Виконання позичальником своїх зобов`язань забезпечується договорами поруки, укладеними з відповідачем [PERSON] та [PERSON] Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, тому станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 134876,06 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03 вересня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до попереднього розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2015 року цивільну справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 134876,06 грн та судовий збір. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 січня 2018 року скасовано заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року та передано цивільну справу на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року справу прийнято до провадження судді Католікян М.О. та призначено її до розгляді у судовому засіданні. 30 березня 2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , в якому підтверджено, що [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір із банком. Зазначила, що згідно витягу до договору купівлі-продажу прав вимоги, що підписаний позивачем, станом на 26 червня 2013 року фактичний розмір заборгованості за кредитом складав 138114,05 грн. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та дату отримання позичальником та поручителями повідомлення про зміну кредитора за кредитним договором та його нові реквізити. Тому, нею 08 липня 2013 року було здійснено оплату на рахунок попереднього кредитора у сумі 2091,04 грн. Позивач, на її думку, не надав доказів оплати заборгованості позивачем, яким чином вони здійснювались та як нараховувались, тому визначити коли саме позивач вважає, що виник борг та чи є він взагалі не має можливості. В той же час вважає, що позивач не зазначив, коли саме відповідач не виконала свої зобов`язання та коли у позивача виникло право вимагати дострокове виконання договору. Відповідач [PERSON] не отримувала за весь час дії кредитного договору жодної претензії чи вимоги, справно сплачує й досі всі щомісячні платежі за кредитом, тому вважає, що позивач безпідставно звернувся до суду, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року цивільну справу передано на розгляд Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. [INFO] [PERSON] померла (т.1 а.с.194-198). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Книш А.В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2019 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України закрито. 06 березня 2019 року до суду надійшли пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , згідно яких звертає увагу суду, що надані позивачем докази є недостовірними, так як суперечать один одному, а тому, на її думку, суд може брати їх до уваги лише у разі ознайомлення із оригіналами Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги та встановленням фактичного предмету вказаного договору. Таким чином, у разі відсутності у позивача прав вимоги за договорами поруки до [PERSON] є всі підстави у відмові в задоволенні позову в частині вимог до останнього. Стосовно наданого позивачем розрахунку зазначила, що з нього вбачається нарахування відсотків позивачем і на даний час, тобто позивач підтверджує не настання дострокового строку виконання кредитного договору. Згідно наданого розрахунку заборгованість станом на 31 липня 2015 року складала 125482,08 грн, а не 134876,06 грн. Враховуючи це вважає, що суперечливі розрахунки не можуть бути достовірними доказами по справі. Нарахування та стягнення штрафу, як зазначає, також є безпідставним з огляду на ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». В той же час, позивач не зазначив, коли саме відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання та коли у позивача виникло право вимагати дострокового виконання договору. Представник позивача Страшко Л.В. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмові пояснення. Додатково зазначила, що у відповідача [PERSON] дійсно є заборгованість за кредитним договором, яку вона справно та у визначені договором строки сплачує, а тому у позивача відсутні підстави для дострокової вимоги погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того вважає, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Також звертає увагу на те, що позивачем не надано оригінал договору передачі ПАТ «Кредитпромбанк» позивачу права вимоги за договором поруки відповідача [PERSON] , а тому підстави для стягнення з останнього в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором відсутні. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача Страшко Л.В. та представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , а також дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 05 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - АТ «Кредитпромбанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №9/25ДС/0478/2007-Нклн, згідно умов якого остання отримала від банку невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в національній валюті України та в іноземній валюті в межах загальної суми 200000 грн строком до 04 листопада 2032 року з метою купівлі нерухомості, споживчі цілі, у тому числі на купівлю квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в сумі 178500 грн, на споживчі цілі та на страхування предмета іпотеки, сплату комісій за надання кредитів та/або касове обслуговування, страхування життя, сплату комісії, тощо. Відповідно до п.2.4 зазначеного договору процентна ставка за кредитом дорівнює 12,74% річних в національній валюті України. Згідно п.2.6 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є іпотека квартири, загальною площею 51,28 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з іпотечним договором №9/24ДС/0478/І 01/2007-НВСклн від 05 листопада 2007 року. Пунктом 4.1.1 зазначеного договору передбачено, що починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту на купівлю нерухомості, відповідно до п.2.1.1 цього Договору, позичальник зобов`язується забезпечити погашення отриманого кредиту у розмірі не менш ніж 595 грн, шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування зі свого поточного/карткового рахунку грошових коштів у валюті отриманого кредиту на рахунок, вказаний в п.2.2 цього договору, або на умовах, передбачених п.2.9 цього договору, у період з 01 по 10 число включно кожного календарного місяця, таким чином, щоб станом на 11-те число календарного місяця, заборгованість за кредитом не перевищувала визначену у таблиці суму заборгованості. Відповідно до п.4.9 цього договору, позичальник зобов`язується за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.2.4 цього договору від суми простроченого платежу, залежно від валюти кредиту, за яким виникло таке прострочення (т.1 а.с.5-17). На забезпечення виконання позичальником зазначеного договору між АТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] 05 листопада 2007 року було укладено договір поруки №9/25ДС/0478/П 01/2007-НВСклн, відповідно до умов якого останній зобов`язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року (т.1 а.с.18-22). АТ «Кредитпромбанк» свої зобов`язання за кредитним договором №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року виконав (т.1 а.с.23). 26 червня 2013 року між АТ «Кредитпромбанк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого банк відступає права вимоги та передає їх позивачу, зокрема за кредитним договором №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року, укладеним із [PERSON] (т.1 а.с.32-35, 242-243). На поштову адресу позичальника було направлено повідомлення від 04 липня 2013 року про відступлення права вимоги (т.1 а.с.244-248). 26 червня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» передав права вимоги, зокрема за кредитним договором №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року, укладеним із [PERSON] , в забезпечення якого укладено договори поруки №9/25ДС/0478/П01/2007-НВСклн, №9/25ДС/0478/І 01/2007-НВСклн та №9/25ДС/0478/П01/2007-НВСклн (т.2 а.с.13-14). Відповідач [PERSON] сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості, однак не в повному обсязі у зв`язку з чим зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тому станом на 31 липня 2015 року її заборгованість перед кредитором складає 134876,06 грн, в тому числі тіло кредиту - 127925 грн (поточна заборгованість за тілом кредиту в сумі 123760 грн + прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4165 грн), відсотки - 6951,06 грн (т.1 а.с.24, 89-120). Вирішуючи позовні вимоги, судом враховується наступне. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, на підставі договорів та інших правочинів. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. За змістом статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З підпункту 4.1.1. пункту 4.1. кредитного договору №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року вбачається, що позичальник зобов`язується забезпечити погашення отриманого кредиту таким чином, щоб станом на 11-те число календарного місяця, заборгованість за кредитом не перевищувала, зокрема, станом на 11 липня 2015 року 123760 грн (т.1 а.с.7-8). В судовому засіданні встановлено, що станом 31 липня 2015 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитом вже перевищувала 123760 грн, оскільки складала в загальному розмірі 134876,06 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовим рахункам відповідача [PERSON] (т.1 а.с.218-241) Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 134876,06 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 127925 грн (поточна заборгованість за тілом кредиту в сумі 123760 грн + прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4165 грн) та відсотків у розмірі 6951,06 грн. Доводи відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] щодо безпідставного нарахування позивачем штрафу судом до уваги не беруться, оскільки зміст пред`явлених позовних вимог не містить вимоги про стягнення штрафу. Доводи відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] з приводу того, що 08 липня 2013 року відповідачем було здійснено оплату на рахунок попереднього кредитора у сумі 2091,04 грн, через невчасне її повідомлення про заміну кредитора, не впливають на висновки суду. Так з наданих відповідачем [PERSON] та її представником доказів вбачається 08 липня 2013 року відповідачем [PERSON] на рахунок ПАТ «Кредитпромбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено 2081,01 грн., за що нею також було сплачено 10 грн комісії банку за розрахунково-касове обслуговування фізичної особи. Однак з наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовим рахункам відповідача [PERSON] вбачається, що в липні 2013 року за рахунок сплати відповідачем 08 липня 2013 року 2081,04 грн було зараховано в рахунок погашення заборгованості 596,99 грн на рахунок сплати заборгованості та 1484,05 грн на рахунок сплати відсотків, що в сумі й складає 2081,04 грн (т.1 а.с.95,96,218,221). Факт відступлення права вимоги за кредитним договором №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року, укладеним із [PERSON] , в забезпечення якого укладено, зокрема, договір поруки №9/25ДС/0478/П01/2007-НВСклн з відповідачем [PERSON] , підтверджується наданою позивачем нотаріально посвідченою випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги. Таким чином, доводи відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] щодо неможливості стягнення з відповідача [PERSON] в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором судом до уваги також не беруться (т.2 а.с.13-14). Пунктом 6.6. кредитного договору №9/25ДС/0478/2007-Нклн від 05 листопада 2007 року дійсно передбачено право стягувача у разі недотримання позичальником його умов надсилання на адресу позичальника письмового повідомлення-вимоги, де зазначає термін для дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним. Однак позивач скористався своїм правом на звернення одразу до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, що не суперечить діючому законодавству. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить суперечностей, всі суми сплачені відповідачем [PERSON] розподілялися на погашення суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками, однак таких сум на повну сплату щомісячної заборгованості за кредитним договором не вистачало. Та обставина, що позивачем надано розрахунок, в якому, у тому числі, й містяться відомості про наявну заборгованість і по час розгляду справи в суді не свідчить про відсутність дострокової вимоги зі сторони позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечуючи проти позову будь-яких інших доказів суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] з приводу того, що повторна неявка представника позивача до судового засідання є підставою залишення позову без розгляду судом відхиляється, оскільки представник позивача був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, подавав докази та підтримував позовну заяву. Таким чином, враховуючи, що нез`явлення представника позивача в судове засідання, в якому відбулися судові дебати, не перешкоджає розгляду справи та згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України не є підставою для залишення позову без розгляду. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (у редакції станом на час подання позову до суду - 02 вересня 2015 року) за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Позивачем зазначена ціна позову у розмірі 134876,06 грн., а тому під час подання позовної заяви позивачем повинен був бути сплачений судовий збір у розмірі 2023,14 грн. Враховуючи викладене, з кожного з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 1011,57 грн з кожного (2023,14/2).

Outcome: approved