Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив\~\~ стягнути з [PERSON]\~ 201\~730, 00 гривень суму позики за договором від 23.07.2015 року, 4642,55 гривень\~ проценти за користування позикою, 70\~605,50 гривень\~ пені з прострочення повернення позики. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23 липня 2015 року між ними та [PERSON] було укладено договір позики , відповідно до якого він надав відповідачу гроші готівкою в розмірі 201\~730 гривень строком на 3 місяці зі сплатою 24 % річних . Оскільки відповідач суму боргу не повернув, він вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надання оголошення в пресі, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, через що справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено , що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору позики від 23 липня 2015 року , [PERSON] відповідач по справі , отримав від позивача [PERSON] гроші в сумі 201\~730 гривень строком на три місяці до 23.10.2015 року зі сплатою 24 % річних . П. 4.2. договору, укладеного між сторонами передбачено, що у разі порушення терміну повернення суми позики, позичальник зобов»язаний сплатити на користь позикодавця , окрім суми позики, пеню у розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення. Факт отримання відповідачем суми позики, підтверджено розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 6). У вказаний в договорі строк, борг позивачу не було повернуто, чим було порушено його права. Статтею 629 ЦК України встановлено \~обов'язковість договору для виконання сторонами, а за змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, оцінка наданих доказів та встановлених правовідносин , дає суду підстави дійти до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 201\~730 гривень, проценти за період з 24.10.2015 року по 27.11.2015 року в розмірі 4642,55 гривень ( 201730,00 грн. Х 24% / 365дн. Х 35 дн.) , пеню в розмірі 1% за кожен день прострочення за період з 24.10.2015 року по 27.11.2015 року в сумі 70\~605, 50 гривень, згідно розрахунку наданого позивачем, який відповідає вимогам закону . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved