Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 22301,81 грн та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем укладено кредитний договір № 349л від 20.01.2012 та додаткові угоди до нього. Також між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було укладено договори добровільного страхування кредитів. З додатку до вказаних договорів добровільного страхування кредитів вбачається, що укладені між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» і відповідачем договір та додаткові угоди віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26937,25 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» направила ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаними договорами. Позивачем на підставі заяви було складено страховий акт № 332кр від 14.07.2021 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 22301,81 грн. Враховуючи, що до позивача перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з викликом сторін на 19.11.2021. 19.11.2021 судове засідання відкладено до 15.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак остання до судового засідання повторно не з`явилася, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзив на позовну заяву не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до такого. Суд встановив, що 20.01.2012 між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] був укладений кредитний договір №349л, відповідно до якого КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 6000,00 грн строком на 24 місяці з 20.01.2012 по 20.01.2014 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Згідно з Додатком №1 до кредитного договору №349л від 20.01.2012 позичальнику [PERSON] встановлено графік розрахунків з встановленням щомісячної суми платежу у розмірі 394,00 грн протягом 24 місяців. Відповідно до п. 1 додаткової угоди до кредитного договору № 349 Л від 20.01.2012, укладеної 21.05.2013 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі - кредитор) та [PERSON] (далі - позичальник), сторони домовилися доповнити розділ 1 кредитного договору пунктом 1.3. наступного змісту: «1.3. Кредитор на підставі рішення Кредитного комітету № 823 від 20.05.2013 додатково надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених цим кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 5500,00 грн строком на 24 місяці з 21.05.2013 по 21.05.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних.» З п. 1. додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 349Л від 20.01.2012, укладеної 06.02.2014 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] вбачається, що сторони домовилися доповнити розділ 1 кредитного договору пунктом 1.4. наступного змісту: «1.4. Кредитор на підставі рішення Кредитного комітету №1003 від 05.02.2014 додатково надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених цим кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 2900,00 грн строком на 24 місяці з 06.02.2014 по 06.02.2016 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних.» Фактичне надання відповідачу вищевказаних кредитних коштів, підтверджується платіжними дорученнями: № 568 від 20.01.2012 на суму 6000,00 грн, № 9968 від 21.05.2013 на суму 5500,00 грн та № 14803 від 06.02.2014 на суму 2900,00 грн. Суд встановив, що 01.02.2012, 01.06.2013 та 31.03.2014 між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» (далі - страхувальник, вигодонабувач, кредитор) та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі - страховик), укладено договори добровільного страхування кредитів № 4, № 12 та №03 відповідно. Згідно з п. 1.2 договорів предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Відповідно до п. 1.3 договорів страховик здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та страхувальником, згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком (додаток №1 до Договору страхування). Підпунктом 2.1. договорів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. У відповідності до п.п. 4.4.6 договорів страховик зобов`язаний протягом 5 робочих днів після отримання від страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 5.7. договорів до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке страхувальник має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Згідно із п. 5.8 договорів після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. У відповідності з Додатками № 1 до вищевказаних договорів добровільного страхування кредитів кредитний договір № 349Л від 20.01.2012 та додаткові угоди до цього договору, укладені між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26937,25 грн. З наданої КС «Українська кредитна спілка» виписки з рахунку відповідача вбачається, що остання свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами належним чином не виконувала, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 22301,81 грн. 13.07.2021 КС «Українська кредитна спілка» звернулася до позивача з заявою № 472 щодо здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку, пов`язаного із неповерненням відповідачем суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни. Згідно з страховим актом № 332кр від 14.07.2021 страхова сума, яка підлягає сплаті страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія» внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків перед КС «Українська кредитна спілка» за отриманим кредитом відповідно до кредитного договору № 349Л від 20.01.2012 становить 22301,81 грн, що було перераховано ПрАТ «Українська страхова компанія» на рахунок КС «Українська кредитна спілка» платіжним дорученням № 765 від 14.07.2021. Крім того на виконання вимог п. 5.8 вказаних вище договорів добровільного страхування кредитів Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 531 від 16.07.2021 про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 349Л від 20.01.2012 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на суму 22301,81 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до п. 16 ч. 4 ст. 6 вищевказаного Закону до видів добровільного страхування може належати, зокрема, страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування відповідачем страховику грошових коштів у межах фактичних витрат за договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту. В даному випадку відповідач прострочила виконання зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в сумі 22301,81 грн, яку вона мала сплатити на користь кредитодавця. Разом з тим ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договорів добровільного страхування кредитів № 4 від 01.02.2012, №12 від 01.06.2013 та № 03 від 31.03.2014 обов`язки і виплатило страхове відшкодування в рахунок погашення заборгованості відповідача, у зв`язку із чим до цього страховика перейшло право вимоги у межах фактично виплаченої суми відшкодування. Доказів, які б підтверджували помилковість розрахунку кредитодавцем суми боргу позичальника, до суду надано не було. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія» слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] та користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22301,81 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved