overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що на початку 2010 року Центральною районною у м.Дніпрі радою було виявлено безхазяйне майно по вул.Столярова,3К, а саме: нежитлова будівля літ.А-1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 79,7 кв.м. Згідно пп.1.4 п.1 Положення проведення обліку безхазяйного нерухомого майна та відумерлої спадщини у місті, затвердженого рішенням міської ради від 21.06.2017 року №51/22, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради є представником міської ради у судах всіх інстанцій по справах про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність та пов’язаних з безхазяйним нерухомими майном, відумерлою спадщиною, з усіма правами, наданими законодавством заявнику, заінтересованій особі, іншим учасникам судового процесу, в тому числі з правом підпису та подання заяв, скарг, клопотань, сплати судового збору. Представництво виникає на підставі цього пункту Порядку, к акту органу юридичної особи та не потребує оформлення довіреностей або інших підтверджуючих повноваження документів. Також позивач зазначив, що ним було здійснено пошук власників нерухомого майна, шляхом подання запитів до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної ради, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області листом від 29.04.2010 року повідомило, що зазначене майно в Єдиному реєстрі об’єктів державної власності не значиться та приватизацію, як об’єктів малої приватизації, регіональне відділення не здійснювало. Дніпропетровська обласна рада листом від 07.08.2012 року повідомило, що об’єкт нерухомого майна по вул.Столярова,3К не належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області. Відповідно до листа КП «ДМБТІ» від 02.02.2010 року право власності на нежитлові будівлі по вул.Столярова,3К не зареєстровано. Згідно розпорядження Дніпропетровського міського голови від 25.06.2012 року №377-р, нежитловій споруді по вул.Столярова була присвоєна адреса – вул.Столярова,3К.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). Вважає, що вказаний розмір аліментів підлягає зменшенню на підставі ст.192 СК України в звязку із зміною сімейного стану - народженням двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також із зміною матеріального стану зарахуванням слухачем курсу початкової підготовки центру післядипломної освіти університету патрульної служби ГУМВС України в Дніпропетровській області. В звязку з цим, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягується з нього за рішенням суду до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року судам розяснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2014 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З наданих позивачем до позовної заяви копій свідоцтв про народження вбачається, що на теперішній на утримання позивача перебуває двоє малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], які народились після ухвалення рішення від 16.12.2014 року про стягнення аліментів з позивача та які також потребують матеріальної допомоги на їх утримання. В звязку з цим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого пояснив, що 10. 01. 2012 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалене рішення, яким з нього було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку на користь його матері [PERSON]. З 25.10.2011 року з заробітної плати позивача утримуються аліменти у вказаному розмірі. 07 липня 2014 року Довгинцівським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] - 17. 07. [INFO] в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. 02 вересня 2014 року Довгинцівським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на її утримання також в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. У звязку з ухваленням усіх вищезазначених рішень, з позивача у сукупності було стягнуто 75 % його заробітної плати. Внаслідок ухвалення цих рішень він поставлений у скрутне матеріальне становище, що погіршує рівень його життя. Просить суд винести рішення, яким зменшити розмір аліментів стягуємих з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] 21. 09. [INFO] з розміру 1 / 4 частина на 1 / 6 частина його заробітку до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, що свою частково змінену позовну заяву підтримує повністю, просить суд розглядати справу за його відсутності Відповідачка, належним чином повідомленая про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 10. 01. 2012 року Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалене рішення, яким з позивача (а.с.4) було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку на користь його матері [PERSON]. (а.с.5). З 25.10.2011 року з заробітної плати позивача утримуються вищезазначені аліменти. 07 липня 2014 року Довгинцівським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] - 17. 07. [INFO] в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно (а.с.6). 02 вересня 2014 року Довгинцівським райсудом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на її утримання також в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку (а.с.7). У звязку з ухваленням усіх вищезазначених рішень, з позивача у сукупності було стягнуто 75 % його заробітної плати. (а.с.8) Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що позовні вимоги позивача відповідають вимогам ст.ст. 182,183 СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого пояснив, що рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 31. 05. 2010 року по цивільній справі № 2-1321/10 з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] -[INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з 03.03. 2010 року. Увесь цей час позивач сплачував вказані аліменти. 18. 09. 2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], від якого в них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Так склалося, що шлюбні відносини з [PERSON] також не склалися, вже деякий час вони мешкають окремо і в зв'язку з цим, [PERSON] звернулася до суду про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON]. 09.04. 2014 року біло винесено рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини заробітку на користь [PERSON] до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з 13.01.2014 року. Враховуючи той факт, що на сьогоднішній час з позивача стягуються аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку одночасно на кожну з двох дочок, що значно погіршує його матеріальний стан, він просить суд винести рішення, яким зменшити розмір стягуємих з нього аліментів на кожну із дочок з 1/ 4 частини на 1 / 6 частину заробітку. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, не заперечує проти того, щоб суд виніс рішення на користь позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, нею до суду було надано заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги позивача відповідачка визнає. Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 31. 05. 2010 року по цивільній справі № 2-1321/10 з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] -[INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з 03.03. 2010 року (а.с.12) Увесь цей час позивач сплачував вказані аліменти. 18. 09. 2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] (а.с.9), від якого в них [INFO] року народилася донька [PERSON] (а.с.10). Так склалося, що шлюбні відносини з [PERSON] також не склалися, вже деякий час вони мешкають окремо і в зв'язку з цим, [PERSON] звернулася до суду про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON]. 09.04. 2014 року біло винесено рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини заробітку на користь [PERSON] до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з 13.01.2014 року. (а.с.13). Враховуючи той факт, що на сьогоднішній час з позивача стягуються аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку одночасно на кожну з двох дочок, що значно погіршує його матеріальний стан. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що позовні вимоги позивача відповідають вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позовній заяві позивач посилалався на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та постійні сварки. Проживають окремо. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні, позов визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 21 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1988 (а.с.3). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в судовому засіданні його фактично уточнив та свої вимоги мотивує тим, що є сином відповідача. В теперішній час позивач навчається в Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» на денній формі навчання. Строк навчання становить з 01.09.2014 р. по 30.04.2018 р. Позивач отримує стипендію та матеріальну допомогу від матері. Відповідач працездатний, в змозі надавати матеріальну допомогу на навчання позивача, тому позивач поросить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 усіх видів його доходів, щомісячно на його утримання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, на стягненні аліментів в розмірі, визначеному позивачем згоден. У відповідності ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про встановлення батьківства. (а.с.9-10) На даний час позивач навчається в Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» на денній формі навчання. Строк навчання становить з 01.09.2014 р. по 30.04.2018 р. (а.с.12) Судом встановлено, що [PERSON] має постійний заробіток та згодний платити аліменти, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/5 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно на утримання позивача, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років на його користь. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якій позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним прав власника жилого приміщення - житлового будинку [ADDRESS] по розпорядженню та користуванню належним йому на праві особистої приватної власності нерухомим майном, визнавши [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є єдиним власником житлового будинку, який він придбав у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом 21.12.2017 року. В даному житловому будинку зареєстрована стороння людина [PERSON], що створює позивачу перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї. У судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи за правилами ст.128-130 ЦПК України був повідомлений належним чином. Тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення - житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач, як власник жилого приміщення, після набуття його у власність не вступав ні в які договірні відносини з відповідачем, і, відповідно, не надавала йому ніякого права на подальше користування чи проживання у належному йому на праві власності жилому приміщенні. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності житлове приміщення, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд. Як зазначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що відповідач не вступав з новим власником, позивачем у справі, в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням, а останній не надавала йому такого права, суд вважає, що є достатні підстави для визнання його особою, що втратив право користування цим жилим приміщенням. За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вимагає визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Свердлова, 23а. В спірному житловому будинку вона проживає з 2002 року, розпоряджається ним, робить поточні ремонти, сплачує необхідні платежі, веде господарство. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України, про що не заперечує представник позивача. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим. Як вбачається із матеріалів позовної заяви між позивачем та відповідачем було укладено угоду, згідно якої позивач купив у відповідача спірний житловий будинок та земельну ділянку, про що той видав письмову розписку, але після укладення угоди змінив місце свого проживання. Позивач проживає у будинку понад 12 років, точне перебування відповідачів позивачу невідоме. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном на протязі десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що враховуючи положення ст.ст. 335 і 334 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду 9 ст. 214 ЦПК). Як було встановлено в судовому засіданні у 2002 році між позивачем та відповідачем була укладена угода купівлі- продажу житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Свердлова, 23а. З того часу позивач проживає в будинку, робить ремонт, поліпшує стан будинку. Позивачем були сплачені відповідачу гроші, що підтверджується розпискою. Позивач проживає у будинку понад 12 років. Тобто понад 12 років позивач відкрито, безперервно володіє вказаним приміщенням. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 5,79 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 035449 після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Через відсутність правовстановлюючих документів позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засіданні не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належними чином. Суд розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [PERSON] померла [INFO]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 5,79 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 035449. А також земельна ділянка розміром 6,1999 га на території [ADDRESS], посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 471680, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2321584000: 04:003:0090. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач, як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved