Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що він згідно з договором з ОСББ «Ренесанс» від 28.02.2010р. є управителем ЖК «Ренесанс» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Розваги,27. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і зобовязаний вносити плату за надані Управителем послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак відповідач неналежним чином виконує свій обов'язок, вносить плату в меншому розмірі, ніж нараховано, у зв'язку з чим за період з 31.08.2015р. по 27.04.2017р. утворилась заборгованість в сумі 8498,28грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8498,28грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Ухвалою суду від 05.06.2017р. відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено попереднє судове засідання, запропоновано відповідачу в строк до 21.09.2017 року надати письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що їх підтверджують. 19.08.2017р. надійшли письмові заперечення відповідача на позов, в яких він позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити і зазначив, що позивач не вказав на підставі якого договору він здійснював нарахування плати, визначив розмір заборгованості та з чого вона складається. В 2012р. між ним та позивачем дійсно було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, згідно з яким вінзобовязаний оплачувати надані послуги, виходячи з тарифу 5,34грн. за 1 кв.м., який був затверджений ОСББ «Ренесанс» 18.02.2010р. Він вважає вказаний договір чинним до теперішнього часу, оскільки жодних повідомлень від позивача про розірвання цього договору не отримував. Він регулярно вносить плату позивачу за надані послуги, виходячи саме з цього тарифу, і заборгованості у нього немає. Нарахування позивачем плати, виходячи з тарифу 7,96грн. за 1 кв.м., вважає безпідставним, оскільки такий тариф ОСББ «Ренесанс» в установленому законом порядку не затверджувався. Крім того, є незаконним включення у складі тарифу 5,34грн. за 1 кв.м. компенсації орендної плати земельної ділянки в сумі 0,24грн. за 1 кв.м., оскільки згідно рішення Антимонопольного комітету України від 30.11.2016 року №17-рш по справі №02/09-16, дії ТОВ «СПС-Інвест» по безпідставному включенню компенсації орендної плати за землю до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визнані незаконними, зобов'язано ТОВ «СПС-Інвест» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом виключення компенсації з землю із тарифу на утримання будинків і споруд таприбудинкових територій, проте виключення із тарифу 5,34 грн/м.кв. компенсації за оренду землі та здійснення перерахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги. Однак, такий перерахунок до теперішнього часу позивачем не здійснений. Також звертає увагу, що згідно з умовами укладеного між ними договору,споживач зобов'язаний компенсувати Виконавцю, тобто позивачу, витрати по сплатіелектроенергії, води, стоків за показаннями відповідних лічильників. Але до позову не додано документів, які б підтверджували обсяги спожитої ним електроенергії та води івідповідно розмір компенсації, яку він повинен внести позивачу. Також зазначив, що позивач безпідставно нараховує податок на додану вартість на послуги з утримання будинків та прибудинкової території, оскільки ОСББ «Ренесанс» є неприбутковою організацією і немає статусу платника ПДВ, відтак сплата цього податку не передбачена кошторисом видатків у складі тарифу 5,34грн. за 1 кв.м. 30.01.2018р. до суду надійшли письмові пояснення відповідача, в яких він зазначив, що доданий позивачем до позову проект договору № 17/072/1 від 01.01.2016 року не відповідає типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», оскільки містить в собі умови щодо компенсації витрат Виконавця, повязаних із утриманням домашніх тварин, сплати паркувального збору, компенсації за централізоване постачання холодної води та водовідведення,електропостачання, які до послуг з утримання будинків та прибудинкової території не відносяться. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межамибудинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з ст.12,13 цього ж Закону за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Відносини з управління регулюються договором, укладеним між об'єднанням і управителем. Згідно з ч.1 ст.22 вказаного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори. Ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно з ст. 16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальнихпослуг є:власник,споживач, виконавець, виробник. Згідно з ст.20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Згідно з ст.32 Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ.Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обовязковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Згідно з ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Відповідно до пп. 14.1.178. Податкового кодексу (ПК) України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; Згідно ст. 180 ПК України, до платників податку на додану вартість (ПДВ) відноситься будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу. Згідно ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп. 14.1.185 ст. 14 Кодексу). Не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених пунктом 133.4 Податкового кодексу України. Суд встановив, що з 05.06.2006 року ТОВ «СПС-Інвест» є платником податку на додану вартість. 18.05.2007 року між ТОВ «СПС-Інвест» та Запорізькою міськоюрадою на підставі рішення десятої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради від28.03.2007 року №55/12 укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого Запорізькаміська рада надає, а ТОВ «СПС-Інвест» приймає в строкове платне користування земельнуділянку для розташування оздоровчо-житлового комплексу за адресою: м. Запоріжжя,вул.Розваги, б.27. Позивач є забудовником житлового комплексу «Ренесанс» за вказаною адресою (арк.10-12). 18.08.2009 року 14 (чотирнадцятьма) співвласниками будинкувласниками квартир №: 1, 3, 6, 8, 14, 15, 19, 28, 33, 39, 42, 43, 44, 45, 4, 5, 9-12, 20-25, 27, 29, 31, 32, 34-37, 40, 41, 46, 48 у м.Запоріжжі прийнято рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ренесанс», протокол №1 установчих зборів ОСББ «Ренесанс».(арк. 16-19) 18.02.2010 року загальними зборами ОСББ «Ренесанс» прийнято рішення про залишення частини житлового комплексу на балансі попереднього балансоутримувача -ТОВ «СПС - Інвест» та укладання з ним договору про управління ЖК «Ренесанс» (арк.. 17-18).Крім того, цими же загальними зборами було затверджено «Кошторис ОСББ «Ренесанс» на 2010 рік», який діє до затвердження нового кошторису і згідно з яким щомісячний платіж з утримання будинку та прибудинкової території для власників житла розраховується з тарифу 5,34 грн. за 1 м.кв. площі квартири. Пунктом 11 видатків Кошторису передбачено платіжу розмірі вартості послуг керуючої компанії,який становить 1,13 грн. на місяць,і якийвключено у тариф 5,34 грн/м.кв. (арк.. 20-24). 28.02.2010 року між позивачем як Управителем та ОСББ «Ренесанс» як Замовником укладено Договір про надання послуг з управління ЖК «Ренесанс». (арк.. 25-27). За умовами п.1 цього [PERSON], Управитель зобов'язується надавати Замовникові послуги з управління ЖК «Ренесанс» для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов'язані з управлінням об'єктом. Згідно п. 2 вказаного [PERSON], в управління передається Житловий комплекс «Ренесанс» зі всіма будинками та спорудами розташованими на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розваги, буд. 27. Будинки та споруди ЖК «Ренесанс» які будуть збудовані в майбутньому згідно з планом забудови приймаються управителем в управління автоматично після введення їх в експлуатацію без будь-яких погоджень та підписання додаткових документів. Пунктом 3 цього [PERSON] передбачено, що оплата за надані управителем послуги буде сплачуватися співвласниками мешканцями ЖК «Ренесанс» щомісячно в сумі 1,13 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири та/або приміщення. Вказана сума включена до кошторису, який затверджений загальними зборами ОСББ 18.02.2010 року. Окрім того, п. 9.7. [PERSON], позивачу, як Управителю, надано право отримувати на поточний банківський рахунок плату від мешканців обєкта за надані житлово-комунальні послуги. 12.03.2011року Замовником передано, а Управителем прийнято в управління об'єкти нерухомого майнажитлового комплексу «Ренесанс» за адресою: м. Запоріжжя, вул.Розваги, 27 згідно з актом про передачу майна в управління до [PERSON] про надання послуг з управління ЖК «Ренесанс» від 28.02.2010 року, а саме, котеджі літ. Я4-3, Я5-3, Я6-3, Я7-3 (арк.28-29). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.12.2012р. приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON]., реєстровий №14701, є власником квартири [ADDRESS] (арк.14-15) 18 грудня 2012 року між ТОВ «СПС-Інвест» як Виконавцем та відповідачемДемяненко В.А. як Споживачем, укладено Договір №017/072 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (арк..45-49). Згідно з п.1 цього [PERSON] його предметом є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №27 (літ.Я5 -3) по вул. Розваги у м.Запоріжжі, а Споживачем - забезпечення своєчасної компенсації витрат на послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених цим [PERSON]. В п. 5 [PERSON] Сторонами погоджено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, платежі вносяться не пізніше, ніж до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пп.1 п.11 [PERSON] передбачено, що Споживач зобов'язаний компенсувати вартість послуг в установлений цим [PERSON] строк. Відповідно до п.20 [PERSON] він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2012 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. З 22.12.2014 року ОСББ «Ренесанс» включене до реєстру неприбуткових організацій (арк. 95). Згідно довідки ТОВ «СПС-Інвест» №174 від 10.05.2017р. станом на 10.05.2017р. за [PERSON] обліковується заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 8498,28грн (арк. 57). 10.05.2017р. поштовим відправленням №6911403278836 позивачем направлено відповідачу [PERSON] №1/72 про сплату вказаної заборгованості протягом семи календарних днів з моменту її отримання та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 30 квітня 2017 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та розрахунковою квитанцією (арк..58-61). Згідно з ст. 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які Він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач подає докази разом з позовною заявою, відповідач - разом з поданням відзиву на позов. Через поважність причин неподання доказів в ці строки суд може встановити додатковий строк для їх подання. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З'ясувавши всебічно, повно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв'язку і достатності, а також їх належність, допустимість, достовірність, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «СПС-Інвест». Так, судом достовірно встановлено, що відповідач є власником квартири № 72 в багатоквартирному житловому будинку (котеджі) літ. Я5-3, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Розваги, 27.При цьому, власникам житла в цьому житловому будинку (котеджі) на праві спільної сумісної власності належать загальні приміщення, споруди тощо, і вони зобов'язані приймати участь в їх утриманні. В березні 2011 року, на виконання умов [PERSON] про надання послуг з управління ЖК «Ренесанс» від 28.02.2010 року, ОСББ «Ренесанс» передало котедж Літ Я5-3 в управління ТОВ «СПС-Інвест»у складі обєктів нерухомого майна ЖК «Ренесанс», надавши право отримувати плату від власників житла за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, судом встановлено, що між сторонами в 2012 року було укладено договір № 017/072 від 18.12.2012 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій зі строком дії до 31.12.2012 року з можливістю його щорічного продовження у разі відсутності за місяць до закінчення дії цього договору письмової заяви однієї із сторін про його розірвання. За твердженням позивача, листом від 30 листопада 2015 року (за місяць до 31 грудня 2015 року) він повідомив відповідача про розірвання [PERSON] №17/072 від 18.12.2012р. з 01 січня 2016 року, а такожвін направив01.12.2015 року відповідачулистом від 30.11.2015 року пропозицію укласти новий Договір № 17/072/1 від 01.01.2016 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території шляхом підписання проекту договору і його повернення ТОВ «СПС-Інвест»,що підтверджується Реєстрами на відправлення рекомендованих листів від 30.11.2015 року та 01.12.2015 року відповідно. Разом з тим, відповідач категорично заперечив факт отримання повідомлення про розірвання договору та пропозиції укласти новий договір, пояснивши, що надані позивачем реєстри на відправлення рекомендованих листів відносяться до регулярних щомісячних вимог позивача про оплату послуг. Абзацом восьмим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником. З аналізу зазначеної норми вбачається, що реєстри рекомендованих листів, засвідчені штампом поштового відділення є доказом надання послуг поштового зв'язку, проте вони не дають можливості суду перевірити вміст поштового відправлення. Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. Зогляду на викладене та з урахуванням вимог ст.ст. 77, 80 ЦПК України,належним доказом надісланнявідповідачу відповідно до умов п.20 [PERSON] № 017/072 від 18.12.2012 року повідомлення про розірвання вказаного договору та пропозиції укласти новий договір на нових умовах, є опис вкладення разом з розрахунковим документом. Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердженнявідповідача (розписка, штамп про отримання, тощо) проотримання вказаних документів. Судом встановлено, що на момент розгляду справи новий письмовий Договір № 17/072/1 від 01.01.2016 рокупро надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладений, а Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 017/072 від 18.12.2012р. року є чинним в силу того, що його розірвання не відбулось в порядку, передбаченому пунктом 20 вказаного договору. При цьому, судом встановлено, що окремих договорів між мешканцями житлового комплексу та КП «Водоканал», ВАТ «Запоріжжяобленерго», підприємствами, що надають послуги з вивезення твердих побутових відходів не укладалось, а відповідно до п.25 [PERSON] про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території№ 017/072 від 18.12.2012 року Споживач зобов'язаний щомісячно компенсувати Виконавцю витрати до по сплаті електроенергії, води, стоків за показаннями відповідних внутрішньо квартирних лічильників. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначає Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (надалі - Порядок). Вказаний Порядок поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до пункту 2 Порядку, тарифи розраховуються окремо за кожним будинком, залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно - гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з Порядком до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Послуг) відносяться: - Прибирання прибудинкової території; - Прибирання сходових кліток; - Вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); - Прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; - Технічне обслуговування ліфтів; - Обслуговування систем диспетчеризації; - Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації; - Дератизація; - Дезінсекція; - Обслуговування димових та вентиляційних каналів; -Технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; - Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); - Поливання дворів, клумб і газонів; - Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; - Експлуатація номерних знаків на будинках; - Освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; - Енергопостачання ліфтів. Відповідно до пункту 25 Порядку, вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку), власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг. Таким чином, укладення з 01 січня 2016 року Договору№ 17/072/1 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової територіїне є обов'язком відповідача, оскільки запропонований позивачем договір не відповідає типовому договору і містить інші послуги (повязані із утриманням домашніх тварин, сплатоюпаркувального збору, компенсацією за централізоване постачання холодної води та водовідведення,електропостачання), які мають надаватись на підставі окремих договорів. Крім того, суд враховує, що відповідач фактично не заперечує факту надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за [PERSON] №17/072 від 18.12.2012р. та свого обов'язку щодо компенсації витрат на електроенергію, водопостачання та водовідведення. Таким чином, факт надання позивачем відповідних послуг і відповідно обов'язок відповідача оплатити їх є доведеним. Разом з тим, позивач в порушення вимог ст.12,13,81,83 ЦПК України не надав суду жодних належних, допустимих, достовірних доказів, які б підтверджували розмір заборгованості відповідача перед ним в сумі 8498,28грн., яку він просить стягнути за цим позовом. Зокрема, позивачем не здійснено і не надано суду детального розрахунку заборгованості із чітким зазначенням помісячно нарахованих та фактично сплачених сум (виходячи з обов'язку споживача оплачувати надані послуги щомісячно) та суми боргу помісячно і наростаючим підсумком. Враховуючи заперечення відповідача щодо розміру щомісячного нарахування за період із 01.01.2015 року по 30.04.2017, визнання обома сторонами факту внесення відповідачем певних сум, суд вважає, що саме такий детальний розрахунок є доказом наявності заборгованості за певний період у певному розмірі, що в свою чергу, є істотною обставиною для вирішення даної справи. При постановленні рішення суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що розмір заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2017р. (арк..62), оскільки наданий суду акт не підписаний відповідачем, отже ним не узгоджений, що виключає доведеність визнання ним боргу в певній сумі, з нього неможливо встановити конкретні суми, які помісячно нараховувались позивачем за певний перелік наданих послуг, та суми, які сплачувались відповідачем. На думку суду, такий акт не є належним доказом розміру заборгованості у випадку невизнання позову відповідачем в таких справах. У випадку підписання такого акту обома сторонами він може підтверджувати лише факт визнання споживачем своєї заборгованості чи її відсутності. Крім того, з урахуванням заперечень відповідача, суд вважає, що позивач не довів правомірність нарахування помісячної плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, починаючи з 01.01.2016р., виходячи з тарифу 7,96грн., як він зазначив в позовній заяві. При цьому, в інформації про нараховані платежі зазначені інші тарифи. Як встановлено судом, тариф для здійснення власниками квартир в ОСББ «Ренесанс» щомісячного платежу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території був затверджений загальними зборами первісно в лютому 2010р. і становив 5,34грн. за 1 кв.м. В рішенні про затвердження цього кошторису було вказано, що він діє до затвердження нового кошторису. Однак, відомості про затвердження загальними зборами ОСББ нового кошторису з іншим тарифом, у зв'язку з чим кошторис з тарифом 5,34грн. за 1 кв.м. втратив би дію, суду не надані. До того ж, судом встановлено, що позивач дійсно надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території в ЖК «Ренесанс». Ним, зокрема, були укладені договори: №8257 від 08.02.2007р. з КП «Водоканал» про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, №13500 від 01.04.2016р. з ВАТ «Запоріжжяобленерго» про постачання електричної енергії, №12/12 від 01.01.2012р. з ТОВ «Екотехнологічна компанія «Гранік» на вивіз твердих побутових відходів, № А-132/14 від 01.12.2014р. з ТОВ «Екотехнологічна компанія «Гранік» про оренду контейнерів для твердих побутових відходів. При цьому, ОСББ «Ренесанс» не продає послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканцям багатоквартирних будинків (котеджів) ЖК «Ренесанс», а є замовником вказаних послуг у позивача, тобто членські внески ОСББ «Ренесанс»у вигляді грошових коштів від мешканців в розмірі тарифу 5,34 грн. за 1 кв.м. не підпадають під об'єкт оподаткування податком на додану вартість, оскільки вони не є оплатою операцій з постачання товарів чи послуг, щоотримуютьсямешканцями ЖК «Ренесанс» від ОСББ «Ренесанс», а лише на підставі договору про управління ЖК «Ренесанс» від 18.02.2010 року спрямовуються на рахунок позивача, який відраховує із них належну йому плату в розмірі 1,13 грн./кв.м. від загальної суми оплати за послуги, а також відшкодовує здійснені ним необхідні витрати, пов'язані з управлінням об'єктом, після чого залишок коштів повертається на рахунок ОСББ «Ренесанс» для накопичення. Також, доводи представника позивача про можливість ТОВ «СПС-Інвест» самостійно змінювати вказаний тариф суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» затвердження кошторису, балансу, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників належить до виключної компетенції загальних зборів ОСББ «Ренесанс». А за умовами укладеного між ОСББ «Ренесанс» та позивачем [PERSON] управління від 28.02.2010 року останній не може самостійно змінювати розмір плати і вносить відповідні пропозиції Замовнику. Таким чином, виходячи із завдань цивільного судочинства, його основних принципів, суд не знаходить законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 8498,28 грн., у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed