Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частину земельної ділянки, частину житлового будинку та виділ частки із спільного майна, що є у спільній частковій власності в окремий об'єкт, так як у позасудовому порядку позивач позбавлена такої можливості. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити за наявними матеріалами справи з врахуванням висновку експерта. В судовому засіданні відповідачі не заперечили проти поділу майна згідно висновку експертизи. Від третіх осіб: КП «БТІ та МБ в Полтавському районі» та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області до суду надійшли заява про розгляд справи без участі їх представників, не заперечили проти заявлених вимог, при прийнятті рішення поклались на розсуд суду. В судове засідання інші учасники судового розгляду не з'явились з невідомих суду причин будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: п.1) визнання права. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] року померла мати позивачки, - [PERSON], після іі смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складалося з : житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться по [ADDRESS] та належали померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Кротенківської сільської ради Полтавського району та області 28.01.2005 року. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель , що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кротенківською сільською радою Полтавського району 16.01.1998 року за №906. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 лютого 2006 року, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-146, позивач [PERSON] та її брат, [PERSON], успадкували після смерті матері, - [PERSON], по 5/24 частини кожний спадкового майна у вигляді житлового будинку з надвірними побудовами та по 11/24 частині приватизованої земельної ділянки загальною площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходяться в [ADDRESS] Полтавського району і області. Також встановлено, що на 1\\2 частину житлового будинку з надвірними побудовами було видане свідоцтво про право власності на ім'я батька спадкоємців, - [PERSON], чоловіка померлої [PERSON], та на 1/12 частину (обов'язкову частину) житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування після [PERSON] Судом також встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2006 року нотаріусом не були визначені розміри часток спадкоємців у праві спадкування на земельну ділянку, які складають по 11/24 частині кожному відповідно до розрахунку - (1 - 1/12 =11/12:2 = 11/24). Право власності на 5/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями зареєстровано за позивачкою [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2007 року. Судом встановлено, що [INFO] року помер, - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на 7/12 частин ( 1\\2 + 1/12) житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] Полтавського району та на 1\\12 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Спадщину прийняли спадкоємці: [PERSON] та її брат, [PERSON] Позивач, [PERSON], 29 листопада 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] на спадкове майно - 7/24 частин житлового будинку з надвірними будівлями, яка в цілому складається в цілому з : житлового будинку А-1 з прибудовою «а» загальною площею 57,4 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, погрібу а2 , гаражу Б, сараю В, сараю в, сараю в1, сараю в2, погрібу вЗ, погрібу вхідного Г, сараю Д, гаражу Е, вбиральні Ж, навісу тимч. З, сраю тимч. І, душу тимч. К, колодязю №1, воріт, хвіртки, огорожі №2-3. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\12 частину земельної ділянки не видавалося , так як [PERSON] за життя не отримав державний акт на право власності на землю. Після померлого батька, [PERSON], спадкоємці його діти: [PERSON] та [PERSON], також не отримували державні акти на право власності на землю в порядку спадкування після померлої матері, - [PERSON] Крім того, [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 частини житлового будинку після смерті батька, [PERSON] Таким чином, частка [PERSON] та частка її брата [PERSON] у спільній частковій власності складає: по 1/2 частині житлового будинку і господарських будівель, та по 1/2 частині (0,12 га) земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в [ADDRESS]. Згідно Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 03.01.2012р., встановлено, що [INFO] року помер брат позивачки, - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина та до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого, [PERSON] звернулися відповідачі: дружина померлого - [PERSON] і дочка, - [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину вони не отримували. Також встановлено, що підставою звернення до суду з даним позовом для позивача стали непорозуміння з відповідачами з приводу подальшого користування та розпорядження спільним спадковим майном і позивач виявив бажання виділити реально її частину житлового будинку і земельної ділянки в окремий об'єкт нерухомого майна з метою уникнення подальших непорозумінь, а також з метою захисту своїх прав, так як бажає нести витрати по утриманню майна, яке належить лише їй та визначитися зі сплатою податків, отримання субсидій, та інших соціальних пільг. Оформити розподіл майна у позасудовому порядку для позивача не представилося можливим в зв'язку з тим, що відповідачі не оформляють свої права на спадщину, неможливо оформити і зареєструвати право власності на земельну ділянку, так як своєчасно ці права не були оформлені та зареєстровані спадкоємцями по справі. Крім того, в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 01.02.2006 року, виданим Полтавською районною державною нотаріальною конторою, не зазначена частка [PERSON] у спадкуванні земельної ділянки після [PERSON], що позбавляє можливості позивачу отримати витяг з Державного реєстру прав власності на земельну ділянку. В спадковому будинку зареєстровано місце проживання позивача [PERSON] та вона фактично користується будинком і несе всі витрати по його утриманню. Відповідачі в будинку не проживають і не приймають участі в його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно п. б, г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини. Згідно ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати | виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з і іншими учасниками, які вимагають виділення (...). Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, судом встановлено, що визнання за спадкоємцями як за співвласниками, права власності на спадкове майно у відповідності до їх часток, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] Полтавського району і області в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує законних прав та інтересів інших осіб, оскільки ст. 81 ЗК України встановлює, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Житловий будинок А-1 загальною площею 57,4 кв.м складається з : кухні 1-1 пл. 11,4 кв.м, кімнати 1-2 пл.7,3 кв.м, кімнати 1-3 пл.20,5 кв.м, веранди 1-4 пл.4,8 кв.м, веранди 1-5 пл. 5,4 кв.м, веранди 1-6 пл. 8,0 кв.м. Прибудова «а» (веранда) до житлового будинку розміром 8,90 х 2,80 м була збудована в 1995 році, фактично була перебудована існуюча раніше веранда. Дозвіл на реконструкцію веранди батьки не отримували, а тому в технічному паспорті на житловий будинок, виданому 31.07.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» зазначена як збудована самовільно. Також зазначений як самовільно збудований гараж Б розміром 4,02 х 8,33 м , 1993 року забудови. Відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудови. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Як встановлено, реконструкцією веранди поліпшено її стан та внаслідок чого невідбулося зміни її цільового призначення. Гараж Б збудований без порушень інтересів інших осіб. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5, не може бути застосовано правила статті 376 ЦК України при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо). Суд, вважає за можливе узаконити реконструйовану частину будинку, а саме: веранду, так як вона є приналежністю до будинку і виконує функції по обслуговуванню будинку, та гаражу Б. Згідно Висновку № 67-16 судової будівельно-технічної експертизи від 17.11.2016 року, встановлено, що: - по першому питанню, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] складає 249 604,00 грн. (двісті сорок дев'ять тисяч шістсот чотири); - по другому питанню, прибудова літ. «а» в складі приміщень: веранди 1-4 площею 4.80 м2, веранди 1-5 площею 5.40 м2, веранди 1-6 площею 8.00 м2, що розташовані по [ADDRESS], Полтавського району та Полтавської області відповідає вимогам ДБН в частині об'ємно-планувального рішення та придатна для подальшої експлуатації; - по третьому питанню, в дослідній частині судової будівельно-технічної експертизи запропоновано один варіант розподілу будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS], Полтавського р- ну., Полтавської обл. в частках 1/2 та 1/2 з урахуванням самочинно побудованої прибудови літ. «а». По запропонованому варіанту розподілу житлового будинку вказано які переобладнання необхідно здійснити; - по четвертому питанню, в дослідній частині судової будівельно-технічної експертизи запропоновано один варіант розподілу земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], Полтавського р- ну., Полтавської обл. в будівель. Також встановлено, що згідно Висновку № 67-16 судової будівельно-технічної експертизи від 17.11.2016 року, різниця часток при такому поділу буде складати 3524 грн. При такому поділу будівель, реальними частками співвласників будуть: -у першого співвласника - 12/25 (98714/204476); -у другого співвласника - 13/25 (105762/204476). Щоб виконати даний варіант поділу, необхідно здійснити наступні перепланування та переобладнання в будинку: Закласти дверний отвір із кухні 1-1 площею 11.4 м2 в кімнату 1-3 площею 20.5 м2. Розібрати перегородку між верандою 1-4 площею 4.8 м2 та верандою 1-5 площею 5.4 м2. Об'єднане приміщення переобладнати під кухню. Веранду 1-6 площею 8.0 м2 використовувати як кухню, кухню 1-1 площею 11.4 м2 використовувати як кімнату. Улаштувати додатковий дверний отвір із веранди 1-5 площею 5.4 м2 на вулицю. Обладнати виділені частини будинку самостійним опаленням та електропостачанням. Провести реконструкцію системи газопостачання з встановленням лічильників в межах виділених частин, залишивши підземну частину мережі в спільному користуванні. Вказане переобладнання необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будів'ельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт». Враховуючи встановлені судом обставини які підтверджені належними доказами по справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити відповідно до варіанту розподілу зазначеного у Висновку № 67-16 судової будівельно-технічної експертизи від 17.11.2016 року, узгодженої сторонами в судовому засіданні. Відповідно вимогам ст. 215 ЦК України при винесення рішення суд зобов'язаний вирішити питання судових витрат по справі. Згідно висновку експертизи домоволодіння оцінено в 249 604,00 грн., що складає 2 496,04 грн. судового збору, з яких позивачка сплатила 669,50 грн., тому враховуючи, що за позивачкою визнається 13/25 часток в праві власності (52%), їй необхідно доплатити на користь Держави за свою частку 628,44 грн. судового збору (2 496,04х52%=1297,94-669,50=628,44). Окрім цього позивачка понесла витрати за проведення експертизи в сумі 3 800.00 грн., тому з відповідачів необхідно стягнути на її користь, з врахуванням часток 912,00 грн. з кожної (3800х52%=1976, 3800-1976=1824:2=912). На підставі вищевказаного відповідно до ст. ст. 15, 16, 218, 220, 316, 328, 334, 373, 364, 392 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1278 ЦК України ЦК України,

Outcome: approved