Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 20.11.2016р. народилась [PERSON], яка на даний час перебуває в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку «Сонечко» та знаходиться на повному державному утриманні як дитина, позбавлена батьківського піклування. Мати дитини, [PERSON], покинула її в пологовому будинку, життям, станом її здоровя не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не піклуються про доньку, що свідчить про ухилення матері дитини від виконання батьківських обовязків. Запис про батька дитини в актовому записі про її народження та свідоцтві про народження вчинений на підставі ч.1 ст.135 СК України. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] та стягнути на користь Запорізького обласного спеціалізованого будинку «Сонечко» на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. В судове засідання представник позивачане прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки не\~ повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та представника третьої особи. Крім того, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, суд вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.\~ Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані\~виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд встановив, що 20.11.2016р. в КУ «Пологовий будинок № 9» народилась [PERSON]. Згідно з медичним свідоцтвом про народження від 21.11.2016р. № 1188, мати [PERSON] є [PERSON]. Згідно з актом закладу охорони здоровя та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя від 21.11.2016р. [PERSON] покинула дитину. Зі слів [PERSON] вона є безробітною, мешкає за адресою: [ADDRESS], інших родичів не має. З метою вирішення щодо реєстрації народження дитини у органах ДРАЦС, спеціалістами відділів по Хортицькому та Заводському районів служби (управління)у справах дітей були вжитті заходи щодо зясування відомостей про батьків або інших родичів дитини за вищевказаною адресою. Вжитті заходи не дали результату. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], 20.11.2016р.н., державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно рішення виконавчого комітету ЗМР від 19.12.2016р. № 816/13 «Про влаштування малолітньої [PERSON] до ЗОСБ «Сонечко», малолітня була влаштована на повне державне утримання як дитина, позбавлена батьківського піклування. Згідно повідомлення служби (управління) у справах дітей ЗМР від 06.01.2017р. № 003 малолітня [PERSON], 20.11.2016р.н., 05.12.2016р. за № 1004 поставлена на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківським прав. Згідно рішення виконавчого комітету ЗМР від 23.01.2017р. № 37/3 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківських піклування» [PERSON], 20.11.2016р.н., був наданий відповідний статус. Згідно з актом про невідвідування малолітньої [PERSON], 20.11.2016р.н., виданим ЗОСБ «Сонечко» від 26.05.2017р. № 903, малолітня перебуває у закладі з 14.02.2017р. За час її перебування у закладі дитину ніхто не відвідував, станом здоровя, умовами виховання, утримання, потребами дитини не цікавився. Письмових, усних запитів про дитину від матері чи інших зацікавлених осіб на адресу закладу не надходило. Матеріально мати дитину не підтримує. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, покинула дитину у пологовому будинку, з нею не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, батьківського піклування не виявляє, що, на думку суду, є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], 20.11.2016р.н. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] на користь ЗОСЗ «Сонечко», на повному утриманні якого перебуває дитина. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки, враховує вимоги ст.182 СК України, зокрема, вік, стан здоровя та матеріальне становище дитини дитина до 1 року, здорова, перебуває на утриманні державного закладу, рухомого чи нерухомого майна на праві власності немає, а також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів - здорова, працездатна, відомостей про офіційне працевлаштування, наявність інших неповнолітніх дітей та утриманців в матеріалах справи немає. Виходячи виключно з інтересів дитини, враховуючи принцип розумності та справедливості, а також те, що розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, з урахуванням усіх істотних для даної справи обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2017р. і до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 640,00грн. та за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 640,00грн., а всього 1280,00грн.

Outcome: approved