Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є рідним батьком [PERSON] [INFO], але в свідоцтві про народження позивач не значиться батьком, оскільки на час народження дитини позивач не перебував в шлюбі з матірю дитини та відомості про батька зазначено зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України. На даний час мати дитини, яка є відповідачем по справі, - перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, а тому позивач просить суд визнати його батьківство відносно малолітнього [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, без зміни прізвища дитини. В судовому засіданні позивач та його представник, згідно довіреності в справі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 28.11.2016 року позовні вимоги не визнавала, хоча й ствердила факт батьківства позивача щодо її сина [PERSON], а в судовому засіданні 13.12.2016 року позов визнала. Третя особа по справі не направила до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що малолітній [PERSON] народився 27.05.2009 року . Його батьками в свідоцтві про народження значаться [PERSON] та [PERSON], про що свідчить, також, копія актового запису про народження № 1013 від 18.06.2009 року, здійснений відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області. Встановленим є те, що відомості про батька дитини внесені в актовий запис про народження [PERSON] на підставі заяви матері дитини, тобто відповідності до ст. 135 СК України. Сторони ствердили, що проживали однією сімєю з 2007 року по кінець 2012 року. Тобто, дитина [PERSON] народився під час проживання сторін однією сімєю. Зазначене відповідач визнала, а також, [PERSON] ствердила, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], але через зайнятість позивача на роботі та за відсутності зареєстрованого між сторонами шлюбу, позивач не був записаний батьком дитини. Позивач в судовому засіданні пояснив, що проживав тривалий час однією сімєю з відповідачем, у них народився син [PERSON], який знає, що його батьком є позивач. Дитина називає позивача батьком, вони постійно спілкуються, але останнім часом відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, налаштовує дитину проти нього, вимагає кошти на утримання дитини, що й змусило позивача захищати свої права щодо свого сина в судовому порядку. Відповідач суду ствердила, що [PERSON]. є біологічним батьком її сина, але відповідач категорично заперечувала офіційно встановлювати його батьківство стосовно її дитини, оскільки позивач належно не турбувався про неї та дитину, не надавав матеріальної допомоги, вона сама утримувала сина, а отже, вважала раніше, що позивач не має жодних прав стосовно її сина. На даний час відповідач не заперечила, що позивач має право бути записаним батьком її сина. Встановленим є те, що позивач піклується про дитину, виявляє бажання спілкуватися з сином, разом відпочивати, можливо за межами України, для чого було переймається його життям та здоровям, не систематично, але надає матеріальну допомогу на утримання дитини та бажає в подальшому приймати активну участь в житті сина. На запит суду відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківський міськрайонний відділ ДРАЦС надав копію запису про народження [PERSON] та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ЕКО № 194571-194572 від 07.12.2016року. З наданої інформації вбачається, що підставою запису відомостей про батька була вказівка матері дитини. Тобто, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 2,3,4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. По справі не призначалася судово-медична експертиза, так як в судовому засіданні відповідач ствердила факт кровного споріднення позивача [PERSON] з дитиною [PERSON], а також, встановленим є те, що запис про батька дитини 18.06.2009року. в книзі записів народжень була проведена за вказівкою матері [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що заявлені позивачами вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судові витрати позивач просив залишити за собою. На підставі ст.ст. 121,128,134,135, 141СК України,

Outcome: approved