Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаною позовною заявою, в якій просить вселити його в квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що з 31.07.1998 року він з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі, який був розірваний відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2014 року. Від сумісного шлюбу в них народились діти [PERSON] Кумар, [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є співвідповідачем по справі. В період шлюбу сторонами у справі була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована на відповідача -[PERSON] та двох дітей, в тому числі й відповідача по справі [PERSON], по 1/3 частини за кожним. В зазначеній квартирі позивач зареєстрований з 29.06.2004 року та по теперішній час. 16.12.2016 року прийшовши до дому, позивач не зміг потрапити до квартири , так як [PERSON] змінила замки, у звязку з чим позивач звернувся до поліції. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовних вимог та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що проживання позивача та [PERSON] є неможливим оскільки позивач влаштовує постійні сварки та скандали, принижує відповідача, застосовує до неї фізичне насилля та навмисно пошкоджує майно. Крім того, представник зазначила, між позивачем та відповідачем [PERSON] шлюб був розірваний, а отже позивач перестав бути членом родини [PERSON], у звязку з чим вважає позовні вимоги незаконними та не обґрунтованими. Крім того, представник зазначила, що на теперішній час на розгляді в Комінтернівському районному суді м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особистої власності на вищевказану квартиру. Відповідач [PERSON]М заперечувала проти позову, доводи свого представника підтримала та просила в задоволенні позову відмовити Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши доводи представників сторін по справі та відповідача [PERSON] , допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач по справі та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 року, який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2014 року, був розірваний ( а.с.7-8) Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку від 28.02.2017 року , позивач по справі з 29.06.2004 року зареєстрований в [INFO]. Вказана квартира є приватизованою та крім позивача в квартирі зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], а також неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6) Згідно листа Начальника Слобідського відділу ГУНП в Харківській області від 25.12.2016 року, що був адресований на адресу позивача, вбачається , що останній звертався до Слобідського відділу ГУНП із заявою та йому було відмовлено у внесення даних , що містяться у його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ( а.с.5) В судовому засіданні представники сторін по справі, а також відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнали факт придбання спірної квартири в період шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також той факт що право власності на спірну квартиру було зареєстровано на відповідачів [PERSON] та [PERSON], та неповнолітнього [PERSON], тобто по 1/3 частки за кожним із співвласників. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі приходиться їй колишнім зятем та в період подружнього життя та і після розірвання шлюбу позивач бив [PERSON], а також свою доньку [PERSON]. Крім того, позивач виганяв з дому [PERSON], у звязку з чим остання в листопаді 2016 року, змінила замки на вхідних дверях. Чи зверталась [PERSON] з приводу побоїв до правоохоронних органі свідку не відомо. Відповідач [PERSON] також в судовому засіданні не заперечувала проти того, що вона змінила замки на вхідних дверях квартири, з метою перешкоджання позивачу мешкати в спірній квартирі. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача [PERSON] та його представника, стосовно того, що у звязку з розірванням шлюбу позивач не є членом родини [PERSON], а отже не може проживати в спірній квартирі , з наступних підстав . Відповідно до ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або рішення суду. Статтею 9 ЖК України встановлено , ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченим законодавством. Згідно ч. 1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім»ї власника будинку ( квартири), належать особи, зазначені в частині 2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку ( квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними , виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки суду не надано доказів щодо звернення відповідача [PERSON] до правоохоронних органів з приводу її побиття та побиття доньки позивачем по справі, суд не може прийняти до уваги заперечення з цього приводу відповідача [PERSON] та пояснення свідка [PERSON] Враховуючи, що позивач по справі є зареєстрованим в спірній квартирі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вселення позивача до спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved