Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивачзвернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до[PERSON] про стягнення процентів та 3% річних, посилаючись на те, що14 жовтня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 15 000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 14 листопада 2015 року; 20 грудня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 5000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 20 березня 2016 року; 28 березня 2016 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 2038 доларів США, 1000 доларів США та 1000 Євро, які відповідач зобов'язувався повернути 05 травня 2016 року, 25 травня 2016 року та 25 червня 2016 року. Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав та не виконує. Позивач в березні надала до суду заяву - розрахунок, в якій зазначила, що загальна сума боргового зобов'язання станом на 19.04.2017 року розмір якої встановлено Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 року становить 793 509 грн. 05 коп. 793509,05/100%*3%/365 (днів у році)*715 (усього прострочених днів)=46632 грн.00 коп. Розмір інфляційних втрат, позивач виходить з наступних розрахунків за період з 19.04.2017 року по 28.02.2019 року становить в розмірі 173369,30 грн. За розпискою від 14.10.2015р. (на загальну суму 15000 доларів США) на суму в національній валюті гривні, що була визначена Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 у сумі 345 897 грн. за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р. Всього за даною розпискою за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р проценти за користування грошовими коштами у розмірі становлять 106512,60 грн. За розпискою від 20.12.2015р. (на загальну суму 5000 доларів США) на суму в національній валюті гривні, що була визначена Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 року у сумі 131214 грн. 50 коп. за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р. Всього за даною розпискою за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р проценти у розмірі становлять 40404,92 грн. За розпискою від 28.03.2016 р. (на загальну суму 2038 доларів США) на суму в національній валюті гривні, що була визначена Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 у сумі 50711 грн. 35 коп. за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р. Всього за даною розпискою за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р проценти у розмірі становлять 15615,51 грн. За розпискою від 28.03.2016 р. (на загальну суму 1000 доларів США) на суму національній валюті гривні, що була визначена Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 у сумі 25112 грн. 50 коп. за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р. Всього за данною розпискою за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р проценти у розмірі становлять 7732,77 грн. За розпискою від 28.03.2016 р. (на загальну суму 1000 євро) на суму в національній валюті гривні, що була визначена Постановою Київського апеляційного суду від 23.01.2019 у сумі 28738 грн. 20 коп. за період з 19.04.2017 р. по 07.02.2019 р. Всього за даною розпискою за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р проценти у розмірі становлять 8849,35 грн. Разом процентів за договорами позики, що оформлені відповідними розписками за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р становить 179115,15 грн. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 11 лютого 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 14 жовтня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 15 000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 14 листопада 2015 року; 20 грудня 2015 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 5000 доларів США, яку відповідач зобов'язувався повернути 20 березня 2016 року; 28 березня 2016 року позивач надала відповідачеві позику в розмірі 2038 доларів США, 1000 доларів США та 1000 Євро, які відповідач зобов'язувався повернути 05 травня 2016 року, 25 травня 2016 року та 25 червня 2016 року. Відповідно до вимог статей 1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув позику ані в установлений договором термін, ані в подальшому. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов'язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, щоПозикодавець має право на стягнення три відсотки річних за період з 19.04.2017 року по 04.04.2019 року від суми грошового зобов'язання із сплати основного боргу, процентів, 3 % річних у розмірі 46632 грн; інфляційні витрати за період з 19.04.2017 року по 04.04.2019 року від суми простроченого грошового зобов'язання із сплати основного боргу, процентів, 3 % річних у розмірі 173369,30 грн., процентів за користування грошовими коштами за період з 19.04.2017 р. по 04.04.2019 р у розмірі 179115,15 грн., З відсотків річних та інфляційних від суми грошового зобов'язання із сплати процентів за користування грошовими коштами у сумі 74607 грн., проценти за користування грошовими коштами за договором позики від 14.10.2015 року за період з 14.10.2015р. по 14.11.2015 р. у сумі 6463 грн.07 коп.; за договором позики від 20.12.2015 року за період з 20.12.2015 р. по 20.03.2016 р. у сумі 7197 грн.; за договором від 28.03.2016 року за період 28.03.2016р. по 25.06.2016р. у сумі 2411 грн. 21 коп.; за договором позики від 28.03.2016 року за період з 28.03.2016р. по 25.05.2016р. у сумі 809 грн. 78 коп.; за договором позики від 28.03.2016 року за період з 28.03.2016р. по 05.05.2016р. у сумі 627 грн. 52 коп., З відсотків річних та інфляційних від суми грошового зобов'язання із сплати судових витрат у розмірі 80 грн., а всього на загальну суму 491312грн.03 коп. . З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору, 4913.12 грн.

Outcome: approved