Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з зазначеним позовом, вказавши, що 22 жовтня 2007 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №Д002/ІЖ-407.07.1, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 315000,00 грн., строком погашення не пізніше 22 жовтня 2027 р. включно, зі сплатою 10.9% річних. 21 січня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №7/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. У звязку з невиконанням умов договору та несплатою заборгованості станом на 05.10.2015р. нарахована заборгованість за кредитом на загальну суму 258 668,95 грн., а саме: по основній сумі боргу - 248 650,60 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 10 018,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судовий збір за подання до суду даного позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, про підтримку позовних вимог у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута у відсутності відповідачки при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що по справі є досить даних про права та обовязки сторін, суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №Д002/ІЖ-407.07.1, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 315000,00 грн., строком погашення не пізніше 22 жовтня 2027 р. включно, зі сплатою 10.9% річних, та [PERSON] зобовязався щомісячно до 22 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки рівними частинами в сумі не менше 3229 грн. 98 коп. Відповідно до пункту 6.1 договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобов'язаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно пункту 6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. 21 січня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №7/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати\~\~грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право\~\~грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У відповідності з ч.1 ст.1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Статтями 55 та 124 Конституції України передбачено захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлено юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими, не забороненими законом, засобами. Таким чином позивач, набувши право вимоги по договору про іпотечний кредит №Д002/ІЖ-407.07.1, обґрунтовано скористався вказаним правом, звернувсь до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, у звязку з порушенням останнім вищезазначених умов договору про іпотечний кредит, а саме несплатою платежів належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 та ст. 530 того ж кодексу, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче мас настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість договору, зокрема: «договір є обов'язковим для виконання сторонами». Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом та відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] має заборгованість за договором про іпотечний кредит №Д002/ІЖ-407.07.1 станом на 05.10.2015р. на загальну суму 258 668,95 грн., а саме: по основній сумі боргу - 248 650,60 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 10 018,35 грн. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказ на спростування позовних вимог. Суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані, що відповідач вжив заходів для належного виконання зобовязання за даним договором, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягає стягненню вищевказана сума боргу за кредитом. Суд погоджується із розрахунком, наданим позивачем у своєму позові. З урахуванням положення ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3880,03 грн.

Outcome: approved