Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, і просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду, до досягнення дітьми повноліття. Пояснив суду, що з 2002 року по 2006 року включно вони проживали з відповідачкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час вказаного спільного проживання однією сім'єю у них народилося двоє дітей - синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після того, як вони з відповідачем перестали проживати однією сім'єю з 2006 року, відразу після народження другої дитини, вона ніякої участі у вихованні дітей не брала, коштів на їх утримання систематично та в достатньому розмірі не надає. Діти навчаються а Таращанському навчально-реабілітаційному центрі і знаходяться на неповному державному утриманні та на його утриманні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Судом встановлено, що сторони з 2002 року по 2006 року включно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час вказаного спільного проживання однією сім'єю у них народилося двоє дітей - синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після того, як позивач з відповідачем перестали проживати однією сім'єю з 2006 року, відразу після народження другої дитини, відповідач ніякої участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання систематично та в достатньому розмірі не надає. Діти навчаються а Таращанському навчально-реабілітаційному центрі і знаходяться на неповному державному утриманні та на утриманні позивача. А тому останній просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання їх двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду, до досягнення ними повноліття. Вказані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання малолітніх синів, у зв'язку з чим порушуються інтереси дітей. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідачка є працездатному віку і може працювати, не обтяжена турботами щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків і, будучи матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зобов'язана утримувати їх до повноліття. Також, беручи до уваги становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідачки, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду з 19 вересня 2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial