Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судове засідання позивачка та третя особа не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримували в повному обсязі, просили їх задовольнити і позбавити відповідачів батьківських прав та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача та третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, вважаючи, що позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам дитини. Представник служби у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації надав відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у фактичних (без державної реєстрації) шлюбних відносинах від яких у них [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 квітня 2014 року, серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіаднні, коли дитині виповнилося 2 роки, мати його покинула та з 2013 року фактичним вихованням дитини займалися його бабуся [PERSON], 1966 року народження та дідусь - [PERSON], 1962 року народження. Так, за весь цей час мати - [PERSON] жодного разу не з'явилася до дитини, нею не цікавиться та веде аморальний спосіб життя зловживаючи спиртними напоями. Батько дитини - [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі, оскільки також зловживав спиртними напоями та знаходячись в алкогольному сп'янінні вчинив тяжкий злочин. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №1-39-1765/0/290-16 від 08.11.2016 року, з метою захисту прав та інтересів дитини, Дніпропетровська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно їх дитини - [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідачі ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляють інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь особи або закладу де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідачів на користь Держави підлягає стягненню у рівних частках сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved