Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне. 10 червня 2008 року о 08 год. 10 хв. сталася ДТП за участю автомобіля «Газель 3302», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, та автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та належного [PERSON] Постановою Печерського районного суду м.Києва від 18.06.2008 року (справа №3-5886-1/08) [PERSON] визнано винним у скоєні вищевказаного ДТП. На час ДТП відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.05.2010 року в справі за позовом [PERSON] до ПП - фірми «ОПТІМА», ЗАТ «Просто Страхування», [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21.09.2010 року, з ПП - фірми «ОПТІМА» стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11375,68 грн., 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2991,78 грн. судових витрат, а всього 15367,46 грн. Посилаючись на те, що позивачем на користь [PERSON] на виконання рішення суду було виплачено 15367,46 грн., позивач на підставі ст. 1191 ЦК України в порядку регресу просить стягнути виплачену суму з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.05.2010 року в справі за позовом [PERSON] до ПП - фірми «ОПТІМА», ЗАТ «Просто Страхування», [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21.09.2010 року, з ПП - фірми «ОПТІМА» стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11375,68 грн., 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2991,78 грн. судових витрат, всього 15367,46 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді вищезазначеної цивільної справи судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що шкоду позивачу [PERSON] заподіяно з вини водія [PERSON], який перебував у трудових відносинах з ПП - фірма «ОПТІМА» та який в день ДТП керував автомобілем марки ГАЗ 3302 [NUMBER] на підставі подорожнього листа. Як вбачається з платіжного доручення №20D від 12.01.2011 року позивач свої зобов'язання по відшкодуванню шкоди на підставі рішень суду першої інстанції та апеляційного суду виконав, перерахувавши 15367,46 грн. на користь [PERSON] Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач повинен відповідати за шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з відшкодуванням заподіяної з вини [PERSON] шкоди [PERSON], в межах свого середнього місячного заробітку. Доказів наявності підстав, передбачених ст. 134 КЗпП України, для повної матеріальної відповідальності [PERSON] у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству, позивачем не надано. Проте, на запит суду щодо середнього місячного заробітку відповідача позивач надав листи (а.с. 53-55), в яких зазначив, що станом на час скоєння ДТП та на час розгляду вказаного позову в суді, штатних водіїв на підприємстві немає; водіям надаються послуги про надання інформації, прибуток від своєї діяльності вони отримують самостійно. Оскільки будь-які докази, на підставі яких можна було б встановити розмір середнього місячного заробітку відповідача, позивачем суду не надано, і підстави для стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 15367,46 грн. в повному обсязі відсутні, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed