Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.08.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено договір застави, за умовами якого відповідач передав в заставу позивачу знак для товарів і послуг «[INFO]». Відповідач виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «М-ФОН» за угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19.08.2011 року щодо своєчасного та повного відшкодування банку будь-яких витрат, понесених внаслідок невиконання та/чи неналежного виконання ТОВ «М-ФОН» зобов'язань за контрактом. Відповідно до положень пункту 2.1.7 договору застави передбачено обов'язок відповідача, у разі зниження вартості предмету застави, протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги заставодержателя повністю або частково замінити предмет застави на інше майно за погодженням з заставодержателем. Відповідно до п. 1.2 договору застави від 23.08.2011 року заставна вартість предмету застави становить 28 762 480,00 грн. Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 16.08.2013 року ринкова вартість предмету застави - знаку для товарів і послуг «[INFO]» становить 7 712,00 грн., що свідчить про значне зниження ціни знаку для товарів і послуг. 21.09.2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою замінити предмет застави іншим майном, вартість якого відповідала б обумовленій сторонами в договорі заставі сумі в розмірі 28 762480,00 грн. Вказана вимога була отримана відповідачем, однак останній не вчинив жодних дій, направлених на заміну предмету застави. Пунктом 5.2 договору застави визначено, що у разі порушення відповідачем вимог п.п. 2.1.1-2.1.4, 2.1.6., 2.1.7 договору, заставодавець сплачує заставодержателю штраф у розмірі п'ять процентів від заставної вартості предмету застави за кожен випадок порушення. З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача штраф за умовами договору застави в розмірі 1 438 124,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони представника позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.20011 року між позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 3086, за умовами якого відповідач передав в заставу позивачу знак для товарів і послуг «[INFO]», зареєстрований за заставодавцем на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг [NUMBER], зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знак для товарів і послуг 25.07.2007 року. Згідно з вказаним договором відповідач виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «М-ФОН» за угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19.08.2011 року щодо своєчасного та повного відшкодування ПАТ «Укрсоцбанк» будь-яких витрат, понесених внаслідок невиконання та/чи неналежного виконання ТОВ «М-ФОН» зобов'язань за контрактами, прийнятими на факторингове обслуговування банком та права вимоги щодо яких відступлені банку згідно з генеральною угодою факторингу № 000/1-06.7-008 від 18.08.2011 року в межах максимального розміру кредитного покриття в сумі 45 000 000,00 грн., а також сплати можливих комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших понесених банком витрат у розмірі, у випадках, в порядку та строки передбачені угодою. Положенями пункту 2.1.7 договору застави від 23.08.20011 року передбачено обов'язок відповідача, у разі зниження вартості засобу забезпечення виконання зобов'язання (предмету застави), протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги заставодержателя повністю або частково замінити предмет застави на інше майно за погодженням з заставодержателем. Відповідно до п. 1.2 договору застави від 23.08.2011 року заставна вартість предмету застави, що визначена за згодою сторін, становить 28 762 480,00 грн. З висновку про незалежну оцінку майна від 16.08.2013 року вбачається, що ринкова вартість предмету застави - знаку для товарів і послуг «[INFO]» становить 7 712,00 грн., що свідчить про зниження ціни предмету застави. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 21.08.2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою замінити предмет застави іншим майном, вартість котрого відповідала б обумовленій сторонами в договорі заставі сумі в розмірі 28 762480,00 грн. Вказана вимога була отримана відповідачем 12.09.2013 року, однак останній не вчинив жодних дій, направлених на виконання своїх зобов'язань за договором щодо заміни предмету застави. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 5.2 договору застави від 23.08.2011 року визначено, що у разі порушення відповідачем вимог п.п. 2.1.1-2.1.4, 2.1.6., 2.1.7 договору, заставодавець сплачує заставодержателю штраф у розмірі п'ять процентів від заставної вартості предмету застави за кожен випадок порушення. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору розмір неустойки за порушення умов п. 2.1.7 договору застави становить: 1 438 124,00 грн. (28 762 480,00 х %5 = 1 438 124,00). За наведених обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3244,00грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved