Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що 19.05.2016р., підписавши Заяву № 2832042, відповідач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На виконання даного договору Банк відкрив відповідачу поточний картковий рахунок з використанням електронного платіжного засобута встановив кредитний ліміт в сумі 1500,00грн. Згідно умов договору відповідач зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, виходячи зі ставки 30% річних. Крім того, плата за перевищення витрат про кредитному ліміту становить 40% на рік. За невиконання позичальником умов кредитного договору передбачено нарахування пені. Відповідач належним чином взятих на себе зобов'язань не виконав, у звязку з чим станом на 13.09.2018р. утворилась заборгованість в загальній сумі 1869,44грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 1341,71грн., поточної заборгованості за процентами 34,19грн., простроченої заборгованості за процентами 244,73грн., пені 159,30грн. а також нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України інфляційних втрат 68,44грн., 3% річних 21,07грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00грн.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. При вирішенні питання про судові витрати просить врахувати вимоги ст.142 ЦПК України та повернути позивачу 50% сплаченого судового збору. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. За змістом ст.3,6,627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049 ЦК Українипозичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд встановив, що між сторонами 19.05.2016р. шляхом підписання Заяви № 2832042 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 1500,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 30% річних. Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним договором станом на 13.09.2018р. становить 1869,44грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 1341,71грн., поточної заборгованості за процентами 34,19грн., простроченої заборгованості за процентами 244,73грн., пені 159,30грн. а також нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України інфляційних втрат 68,44грн., 3% річних 21,07грн. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали договір банківського обслуговування, який передбачав надання відповідачу в користування кредитних коштів зі сплатою процентів за користування ними.Однаквідповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобовязання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів та нарахованих відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 1869,44грн., стягнення яких позивач вимагає в судовому порядку. Вказані обставини повністю визнаються відповідачем, сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання суд не має, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доведенню іншими належними та допустимим доказами. При цьому, виходячи з конкретних обставин справи, наданих позивачем на їх підтвердження доказів, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси, у звязку з чим суд вважає необхідним ухвалити рішення про задоволення позовних вимог повністю. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнала позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved