Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені, посилаючись на такі обставини. 18 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (потім ПАТ ««Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 692/Ф03.07/033, відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 40000,0 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1 кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 17 травня 2032 року зі сплатою 12,75% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 13 вересня 2016 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 692/Ф03.07/033 від 18 травня 2007 року, та після уточнення позовних вимог на загальну суму 32067,44 доларів США, на підставі цього позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором і судові витрати на розгляд справи. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання зявився позов не визнав, у наступне судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. Судом встановлено, що 18 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (потім ПАТ ««Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 692/Ф03.07/033, відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 40000,0 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1 кредитного договору та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитним договором до 17 травня 2032 року зі сплатою 12,75% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. Згідно п. 4.2. Договору кредиту, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених Договором кредиту, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених Договором кредиту, Боржник сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань. Відповідно до п. 4.3. Договору кредиту у разі порушення Боржником вимог п.п.3.3.2. -3.3,14. Договору кредиту, Боржник зобов'язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі три проценти від суми кредиту, за кожний випадок. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 13 вересня 2016 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 692/Ф03.07/033 від 18 травня 2007 року на загальну суму 32067,44 доларів США, що на день ухвалення рішення НБУ складає 833753,44 гривень, яка складається з: - заборгованість за кредитом 30690,0 доларів США, що на день ухвалення рішення НБУ складає 797940,0 гривень; - заборгованість за відсотками 1377,44 доларів США, що на день ухвалення рішення НБУ складає 35813,44 гривень. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. А також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 14119,90 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved