Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він народився 16.10.1947 року, є пенсіонером за віком, і єдиним його доходом є пенсія в розмірі 1 300 гривень. Близьких людей, які могли б допомагати та матеріально його підтримувати у позивача немає. [PERSON] зазначає, що він проживає у найманій кімнаті, за яку сплачує щомісячно 600 гривень, а також комунальні послуги. Залишку пенсії позивачеві ледве вистачає на харчування, а на інші потреби позивач просить допомоги у не дуже близьких знайомих людей, позичає грошові кошти. Крім того, позивач потребує постійного лікування, оскільки є хворою людиною. Позивач вважає, що його працездатний син [PERSON] має йому матеріально допомагати, а тому просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], [INFO] (а.с.70-копія свідоцтва про народження). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Оболонському районному управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію в розмірі 1 330 гривень 73 копійки (а.с.4-довідка УПФУ в Оболонському районі м. Києва). Крім відповідача, позивач має ще двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов - непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач має постійне місце проживання, оскільки зареєстрований в [INFO], що підтверджується копією сторінки паспорту (а.с.3зв.), [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 1 330 гривень 73 копійки (дані станом на липень 2015 року), тобто його дохід є більшим, ніж встановлений законом України «Про держаний бюджет України на 2015 рік» (сума прожиткового мінімуму до 01.09.2015 року встановлена в розмірі від 1 176 гривень до 1 218 гривень). Крім того, позивач має ще двох працездатних синів, щодо яких він не був позбавлений батьківських прав. Допитані в судовому засіданні в якості свідків сини позивача [PERSON] та [PERSON], який є відповідачем за даним позовом, показали, що вони допомагали позивачу в скрутні для нього часи. Відповідач надавав позивачу для проживання своє житло, але після скарг сусідів про зловживання позивача спиртними напоями і вчинення скандалів [PERSON] змушений був відмовити батьку у наданні житла. Також свідки показали, що вони надавали грошову матеріальну допомогу позивачеві, але він витрачає кошти на спиртні напої. Позивач, стверджуючи, що він наймає житло, не надав суду жодних доказів на підтвердження цього. Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він має захворювання і потребує або потребував лікування. Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні у відповідача перебуває неповнолітня донька Марія, [INFO], він хворіє на виразку дванадцятиперсної кишки (а.с.39, 36). Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем позов не доведений, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.202, 205 СК України,

Outcome: dismissed