Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON], як законного представника неповнолітньої [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди від злочину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Сєвєродонецького міського суду від 06 серпня 2015 року, неповнолітню [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину передбачене ч.1, 2 ст.185 КК України, а саме: 01 травня 2014 року, вранці (встановити більш точний час в ході досудового та судового слідства не виявилось можливим), неповнолітня [PERSON], маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в квартирі своєї подруги малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вирішила скоїти крадіжку майна, яке належить батькові [PERSON] - [PERSON]. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, неповнолітня [PERSON] шляхом вільного доступу з ящика тумбочки, яка розташована у спальній кімнаті квартири, скориставшись тим, що поблизу нікого немає та ніхто не завадить її діям, таємно викрала золоту печатку, яка належить [PERSON], вартість якої на момент скоєння кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 117/7 від 09 липня 2014 року, може складати 4635,00 грн. 13 червня 2014 року приблизно о 14 годині неповнолітня [PERSON], маючи злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі своєї подруги малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вирішила скоїти крадіжку майна, яке належить батькові [PERSON] [PERSON]. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, неповнолітня [PERSON] шляхом вільного доступу з ящика тумбочки, яка розташована у спальній кімнаті квартири, скориставшись тим, що поблизу нікого немає та ніхто не завадить її діям, таємно викрала золотий ланцюжок і підвіску, які належать [PERSON] та вартість яких на момент скоєння кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 117/7 від 09 липня 2014 року, може складати 40500,00 грн. Злочинними діями [PERSON] було спричинено шкоду на суму 45135 грн. Вироком суду неповнолітній [PERSON] призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим було призначено [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік. Провина неповнолітньої [PERSON] та факт спричинення позивачу матеріальної шкоди повністю доведено вироком суду. Також, позивач зазначає, що ним були понесені додаткові витрати за послуги адвоката для складання позовної заяви. Відповідач в добровільному порядку не побажала і не бажає відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, і не збирається це робити, не дивлячись на те що донька понесла кримінальне покарання, тому позивач був вимушений для захисту порушених прав та інтересів, звертатися до суду. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 26.04.2016 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачів неповнолітню [PERSON], як неповнолітню особу у віці від 14 до 18 років, що спричинила шкоду та [PERSON], як батька неповнолітньої дитини у віці від 14 до 18 років, що спричинила шкоду. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що загальна сума спричиненої відповідачем неповнолітньою [PERSON] шкоди у відповідності до висновку судової експертизи від 09.07.2014 р. № 117/7 складає 45135 грн. 00 коп. Було відшкодовано: повернуто підвіску, вартість якої складає 7500 грн. 00 коп.; повернуто шматок золотого ланцюжка довжиною 3 см. Загальна довжина відповідного ланцюжка складає 55 см, вага 110 гр., таким чином вартість повернутого шматочка відповідного ланцюжка - 110 гр.: на 55 см довжини = вага 1см складає 2 гр., * 3 см. довжини повернутого ланцюжка = 6 гр., вартість одного складає відповідно до висновку експертизи - 600 грн. 00 коп., тобто 6 гр. * 600 грн. 00 коп. = 3600 грн. 00 коп.; повернуто 6600 грн. відповідно до протоколу додаткового допиту потерпілого у рамках кримінального провадження №12014130370001794 від 16.06.2014 p., ці ж відомості містяться й у журналі судового засідання; повернуто 1050 грн. 00 коп. Таким чином, від заявленої суми спричиненої шкоди 45135 грн. 00 коп. - 7500 грн. 00 - 3600грн. 00 коп. - 6 600 грн. 00 коп. -1050 грн. 00 коп. = 26385 грн. 00 коп. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] 26385,00 грн. та 4000,00 грн. судових витрат на послуги адвоката. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень визнала, не заперечувала проти стягнення 26385,00 грн. та 4000,00 грн. судових витрат за послуги адвоката. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Сєвєродонецького міського суду від 06 серпня 2015 року, неповнолітню [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину передбачене ч.1, 2 ст.185 КК України, а саме: 01 травня 2014 року, вранці (встановити більш точний час в ході досудового та судового слідства не виявилось можливим), неповнолітня [PERSON], маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в квартирі своєї подруги малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вирішила скоїти крадіжку майна, яке належить батькові [PERSON] - [PERSON]. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, неповнолітня [PERSON] шляхом вільного доступу з ящика тумбочки, яка розташована у спальній кімнаті квартири, скориставшись тим, що поблизу нікого немає та ніхто не завадить її діям, таємно викрала золоту печатку, яка належить [PERSON], вартість якої на момент скоєння кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 117/7 від 09 липня 2014 року, може складати 4635,00 грн. 13 червня 2014 року приблизно о 14 годині неповнолітня [PERSON], маючи злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі своєї подруги малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вирішила скоїти крадіжку майна, яке належить батькові [PERSON] [PERSON]. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, неповнолітня [PERSON] шляхом вільного доступу з ящика тумбочки, яка розташована у спальній кімнаті квартири, скориставшись тим, що поблизу нікого немає та ніхто не завадить її діям, таємно викрала золотий ланцюжок і підвіску, які належать [PERSON] та вартість яких на момент скоєння кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 117/7 від 09 липня 2014 року, може складати 40500,00 грн. Отже злочинними діями [PERSON] було спричинено шкоду на суму 45135 грн. Вироком суду неповнолітній [PERSON] призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 УК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно анкетних даних [PERSON] [INFO], тобто є неповнолітньою особою у віці від 14 до 18 років. У відповідності до матеріалів справи, а також пояснень представника позивача з якими погодився представник відповідача розмір спричиненої неповнолітньою [PERSON] шкоди складає загалом 45135 грн. (згідно висновку судової експертизи від 09.07.2014 р. № 117/7, проведеному науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Луганській області у рамках кримінального провадження №12014130370001794 від 16.06.2014 p.), з урахуванням повернутого та відшкодованого, розмір спричиненої шкоди на час розгляду справи складає 26385,00 грн. Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. У відповідності до наданої суду довідки про доходи [PERSON] навчається у ДНЗ «Сєвєродонецький професійний будівельний ліцей», безплатне навчання, та отримує стипендію. На час розгляду справи, а ні [PERSON], а ні [PERSON] суду доказів, що шкоди було завдано не з їхньої вини, надано не було, заперечень також не надходило, тому на даний час відсутні підстави для звільнення [PERSON], або [PERSON] від відповідальності за шкоду заподіяну неповнолітньою у віці від 14 до 18 років [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з неповнолітньої [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 26385,00 грн., а у разі відсутності у неповнолітньої майна достатнього для відшкодування завданої нею шкоди особисто, завдану шкоду, у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі, необхідно стягнути з її матері [PERSON] та батька [PERSON], у рівних частках. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема і витрати на правову допомогу. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджується договором - дорученням від 03.02.2016 року, розрахунком розміру витрат на правову допомогу, а також квитанцією відповідно до якої позивач оплатив 4000 грн. послуг адвоката, та оскільки відсутні правові підстави солідарного стягнення судових витрат, дані витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках, тобто по 1333,33 грн., з кожного. Також, оскільки позивача при зверненні з позовом до суду, на підставі п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору, з неповнолітньої [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON] на користь держави, підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 406,00 грн. з кожного.

Outcome: partial