Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Вважає, що визначений за вказаним рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 46 Конституції України, ст. 50 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також ст. 192 Сімейного кодексу України. Згідно довідки про розмір та фактично виплаченої пенсії від 05.12.2014 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у м. Кіровограді та Кіровоградській області фактичний та єдиний його дохід складає 1080,81 грн. Згідно епікризу №21855 він знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні обласної лікарні з 27.11.2014 року по 12.12.2014 року. В період стаціонарного лікування затрати на купівлю ліків склали 878,31 грн. Виписаний був зі стаціонарного лікування в медичному закладі для продовження амбулаторного лікування, що потребує також великих фінансових затрат на проходження періодичного обстеження та регулярного лікування. Також, він сплачує комунальні послуги, сума яких в середньому на місяць складає близько 250 грн., а сума призначених аліментних виплат складає 825 грн. Наведені обставини дають підстави вважати, що його права грубо порушені, а саме право на забезпечення рівня життя, не нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Просить зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь [PERSON] за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2014 року на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до розміру 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, уточнив, просив встановити фіксовану тверду суму сплати аліментів на двох дітей у сумі 450 грн. щомісячно, тому як фактично отримувана пенсія складає 1080 грн., і він потребує лікування, оскільки являється інвалідом 2 групи, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, пояснила, що вона разом з дітьми проживає у орендованій квартирі, за яку сплачує 1200 грн. щомісячно та додатково оплачує комунальні послуги, діти навчаються у школі, що потребує додаткових витрат, коштів, які вона заробляє, та отримує по інвалідності не вистачає на утримання дітей. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського райсуду м. Кіровограда від 26 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2014 року до повноліття сина, тобто до [INFO] року, потім продовжувати стягнення в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки, тобто до [INFO] року ( а.с. 6 ). Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2014 року виправлено допущену описку у абзаці другому резолютивної частини рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2014 року у справі №405/7287/14-ц, провадження №2/405/1260/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та вказано розмір всіх видів заробітку ( доходу ) 1/4 замість вказаного ?, який буде стягуватися до повноліття доньки, тобто до [INFO] року ( а.с. 31 ). Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється інвалідом ІІ групи, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області, отримує пенсію, середньомісячний його дохід становить 1137,30 грн. ( а.с. 7 ). Згідно епікризу №21855 видно, що [PERSON] знаходився в неврологічному відділенні обласної лікарні з 27.11.2014р. по 12.12.2014р. у результаті перенесеної ЧМТ, відповідно до даного епікризу позивач хворіє з 1992 року ( а.с. 12 ). Встановлено, що [PERSON] працює кур'єром, ТОВ «Ельдорадо», середньомісячна її заробітна плата складає 1207,66 грн. ( а.с. 35 ). Крім того, [PERSON] значиться на обліку в управлінні ПФУ м. Кіровограда одержує пенсію у розмірі 1351,01 грн. по інвалідності ІІ групи загального захворювання, в тому числі надбавку на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 150 грн. на кожну дитину ( а.с. 34 ). У відповідності до договору оренди об'єкта нерухомості від 23 серпня 2014 року, [PERSON] винаймає квартиру [ADDRESS], орендна плата за об'єкт оренди складає 1200 грн. щомісячно, строк дії договору 6 місяців. Оплата комунальних послуг проводиться на період дії договору за рахунок орендатора ( а.с. 36 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, за змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак розмір аліментів, який просить стягнути позивач на утримання двох дітей є заниженим. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи викладене, а насамперед інтереси дітей, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання дітей не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, крім того, суду не надано будь-яких доказів, які б стали підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. Враховуючи те, що позивач являється інвалідом ІІ групи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed