Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що вона є рідною онукою відповідачів по справі. 20 грудня 2013 року між нею та відповідачами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. За умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу відповідачі передали у її двокімнатну вказану квартиру, а вона оплатила вартість квартири у сумі 25000 грн. Договір був укладений у простій письмовій формі і підписаний сторонами. На підтвердження права власності на квартиру відповідачі надали їй оригінали документів: - свідоцтво про право власності на житло №1647 від 05.10.1994 року видане Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ»; - технічний паспорт на квартиру. У березні 2014 року вона зібрала необхідні грошові кошти для оформлення відчуження спірної квартири у нотаріуса і звернулась до відповідачів з пропозицією укладення такого договору, але відповідачі під різними приводами ухиляються від цього чим порушують її права та законні інтереси. Просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що укладений 20 грудня 2013 року між нею та відповідачами; визнати за нею право приватної особистої власності на вказану квартиру. У судове засідання позивач та відповідачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідачі позов визнають. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є рідною онукою відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу. 20 грудня 2013 року між позивачем та відповідачами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира, на час продажу, належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1647 від 05 жовтня 1994 року виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ»; право власності на квартиру було зареєстровано в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське БТІ» за номером 21797 в книзі 134. За умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу відповідачі передали у власність позивача двокімнатну квартиру [NUMBER], яка розташована на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку, загальна площа - 46,5 кв. м, житлова площа - 31,0 кв. м, в тому числі 1-а кімната 17,0 кв. м, 2-а кімната 14,0 кв. м, кухня площею 5,7 кв. м, вбиральня (сполучена) 1,0 кв. м, коридор 5,4 кв. м, вбудована шафа 0,3 кв. м, квартира обладнана балконом площею 1,0 кв. м і яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; а позивач оплатила вартість квартири у сумі 25000 грн. Договір був укладений у простій письмовій формі і підписаний сторонами. На підтвердження права власності на квартиру відповідачі надали позивачу оригінали документів: - свідоцтво про право власності на житло №1647 від 05.10.1994 року видане Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ»; - технічний паспорт на квартиру. Витрати на проведення нотаріальних дій, за домовленістю між сторонами, мала здійснити позивачка. Після підписання договору сторонами відповідачі надали позивачці оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та ключі від квартири. Сторони домовились, що як тільки позивачка збере необхідні грошові кошти, потрібні для оформлення відчуження у нотаріуса, вони здійснять таке відчуження. У березні 2014 року позивачка зібрала необхідні грошові кошти для оформлення відчуження спірної квартири у нотаріуса і звернулась до відповідачів з пропозицією укладення такого договору, але відповідачі під різними приводами ухиляються від цього чим порушують права та законні інтереси позивачки. Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Як зазначено в статті 638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 204 ЦК України «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним». Як зазначено в статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Письмовими доказами які підтверджують домовленість сторін щодо настання правових наслідків укладеного правочину є укладений у простій письмовій формі договір купівлі - продажу квартири, підписаний сторонами особисто, наявність у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Стаття 321 ЦК України визначила, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 392 Цивільного кодексу України визначила, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved