Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду вказаним позовом в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №01103/FO від 10.08.2011р. в розмірі 2 226 244,72 гривень, в тому числі: 1 846 027,06 гривень (один мільйон вісімсот сорок шість тисяч двадцять сім гривень 06 копійок) - заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 235 252,16 (двісті тридцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят дві гривні 16 копійок) - заборгованість по сплаті відсотків; 28 260,48 гривень (двадцять вісім тисяч двісті шістдесят гривень 48 копійок) - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 96 102,68 гривень (дев'яносто шість тисяч сто дві гривні 68 копійок) - заборгованість за пенею за несплату процентів; 20 602,34 гривень (двадцять тисяч шістсот дві гривні 34 копійки) штраф, а також просив стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти розміру штрафів та пені. Суд, вислухавши думку сторін та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин. По справі встановлені наступні фактичні обставини. « 10» серпня 2011 року між ПАТ«МАРФІН БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01103/FO. Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 2 066 000,00 (два мільйони шістдесят шість тисяч) гривень, з яких 2 000 000,00гривень на кредит, та 66 000,00 гривень на сплату страхових платежів, з « 10» серпня 2011р. і терміном погашення по « 09» серпня 2016р. включно, зі сплатою 16,5% (шістнадцять цілих п'ять десятих відсотка) за фактичний період користування кредитними коштами (із розрахунку 360 календарних днів у році) від фактичної суми заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язується на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в кредитному договорі повернути банку кредит, сплатити щомісяця в період сплати відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи, передбачені умовами договору. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до умов кредитного договору. Позичальник відповідно повинен повернути кредит відповідно до встановленого графіку. На підставі письмового повідомлення (заяви) про видачу кредитних коштів, а саме від 10.08.2011р. про видачу 580.583,00грн., від 10.08.2011р. про видачу 1 270 405,50грн., від 21.09.2011р про видачу 149 011,50грн. банком надано позичальнику 2 000 000,00 гривень кредиту. Факт видачі кредитних коштів підтверджується зазначеними вище клопотаннями про видачу траншів та заявами на видачу готівки від 10.08.2011 № 124, № 123 та від 21.09.2011 року № 111. Відповідно до умов кредитного договору термін погашення кредиту встановлений 09.08.2016 року. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов Кредитного договору, Боржник не виконував свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так, згідно п. 6.1 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, Боржник сплачує пеню за кожен день прострочки від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та процентами. Станом на 10 квітня 2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором №01103/FO від 10.08.2011р. становить: 1 846 027,06 гривень (один мільйон вісімсот сорок шість тисяч двадцять сім гривень 06 копійок) - заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 235 252,16 (двісті тридцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят дві гривні 16 копійок) - заборгованість по сплаті відсотків; Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідачки: 28 260,48 гривень (двадцять вісім тисяч двісті шістдесят гривень 48 копійок) - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 96 102,68 гривень (дев'яносто шість тисяч сто дві гривні 68 копійок) - заборгованість за пенею за несплату процентів; 20 602,34 гривень (двадцять тисяч шістсот дві гривні 34 копійки) штраф. Згідно п. 5.2. Кредитного договору №01103/FO укладеного 10.08.2011 р. між позивачем та відповідачем передбачено, при порушенні позичальником будь-яких термінів та строків повернення кредиту, несвоєчасної сплати процентів та комісій за користування кредитом, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,3% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Позивач просить стягнути пеню за останні 12 місяців перед зверненням його до суду. Згідно наданої банком інформації по кредиту [PERSON] станом на 05.02.14 р., остання припинила сплачувати кредит та відсотки по ньому у жовтні 2012 р., тобто до жовтня 2012 р. Відповідач виконувала зобов'язання належним чином. А прострочення платежів почалося з листопада 2012 р., у звязку з чим пеня повинна бути розрахована не за 12 місяців, а з листопада 2012 р. - з дня коли [PERSON] припинила сплачувати щомісячні платежі по кредиту. Крім того банк невірно розрахував пеню, оскільки пеня розраховується не від суми заборгованості, а від суми несплаченого платежу (п.5.2. кредитного Договору). На підставі викладеного розмір пені за неповернення основного боргу складає 10.508,23 грн., а розмір пені за неповернення основного боргу складає 12.108,71 грн. По цих підставах позовні вимоги про стягнення пені за неповернення основного боргу та відсотків підлягають частковому задоволенню у розмірі 10.508,23 та 12.108,71 грн. відповідно. Відповідно до п.5.2. кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісій за користування кредитом банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на першу вимогу банку, штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу. Згідно умов кредитного договору (п.5.2.) за порушення строків повернення кредиту [PERSON] сплачує пеню в розмірі 0,3%. Згідно цього ж пункту банк має право стягнути за теж з саме порушення ще 10%. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Пеня та штраф є різновидами неустойки, тобто одним і тим самим видом юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому не можуть бути застосовані одночасно. Таким чином, вимога позивача щодо застосування пені в розмірі 0,3% за порушення строків повернення кредиту та штраф у розмірі 10% за порушення зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів є незаконною, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню. Через викладене суд прийшов до переконливого висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 2.103.896,16 гривень, в тому числі: 1 846 027,06 гривень - заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 235 252,16 - заборгованість по сплаті відсотків; 10.508,23 гривень - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 12.108,71 гривень - заборгованість за пенею за несплату процентів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Оскільки частина з заявлених позовних вимоги задоволенню не підлягає, позовної вимоги щодо стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 3200 грн. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: partial