Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.06.2014 року між ним та ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір строкового вкладу «Вільна сімка» №ДФО-01-180349, відповідно до умов якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок [NUMBER] у іноземній валюті та прийняв на нього грошові кошти у сумі 88 126 доларів США на строк 386 днів з 10.06.2014 року по 30.06.2015 року зі сплатою 12 % річних. Внесення коштів підтверджується меморіальним валютним ордером №2878 від 10.06.2014 року про перерахування коштів на відкриття власного депозиту та копією платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №1 від 10.06.2014 року. 18.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою повернути йому внесені за договором кошти та нараховані на них відсотки. 01.12.2014 року [PERSON] отримав відповідь з банку, в якій відповідач підтверджує факт укладання договору, але вклад не може повернути через те, що строк повернення вкладу не настав, а в банк відповідно до постанови Національного банку України №545 від 02.09.2014 року введено тимчасову адміністрацію. Позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у поверненні вкладу, так як введення тимчасової адміністрації не є підставою для відмови у поверненні вкладу, і до того ж 24.02.2009 року НБУ направив лист за №44-120/1357-2796 тимчасовим адміністраторам, які були введені НБУ в інші банки, та територіальним управлінням НБУ, з роз»ясненням, що вимоги вкладників щодо повернення депозитів під час дії мораторію підлягають обов»язковому задоволенню. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача кошти за вищевказаним договором строкового вкладу у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками у загальному розмірі 90 559 доларів США 73 центи, з яких 88 126 доларів США - основна заборгованість та 2 433 долари США 73 центи - заборгованість по відсоткам. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення по справі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та [PERSON] було укладено договір №ДФО-01-180349 строкового вкладу «Вільна сімка», за умовами якого банк відкрив вкладнику депозитний рахунок [NUMBER] у іноземній валюті та прийняв на нього грошові кошти у сумі 88 126 доларів США на строк 386 днів з 10.06.2014 року по 30.06.2015 року зі сплатою 12 % річних. Днем повернення вкладу є 30.06.2015 року (а.с.20 - копія договору). Внесення [PERSON] коштів на відкритий депозитний рахунок [NUMBER] ПАТ «КБ «Актив-Банк» в сумі 88 126 доларів США підтверджується копією меморіального валютного ордеру №2878 від 10.06.2014 року (а.с. 18). Відповідно до умов договору повернення вкладу з ініціативи вкладника може відбутися при зверненні вкладника до банку в одну із зазначених в договорі дат, зокрема і 18.11.2014 року, при цьому день повернення вкладу вважається таким, що настав, і банк повертає вклад та сплачує нараховані проценти в повному обсязі. 18.11.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «Актив-Банк» з заявою про повернення строкового вкладу за договором №ДФО-01-180349 від 10.06.2014 року та нарахованих на них відсотків (а.с.13-14 - копія заяви). 28.11.2014 року відповідач направив позивачеві лист (а.с.11-12), в якому повідомив, що на підставі постанови правління Національного банку України №545 від 02.09.2014 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесене до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 року №79 про запровадження у банку тимчасової адміністрації на строк по 03.12.2014 року. Оскільки строк дії договору не закінчився, позивачеві відмовлено у поверненні вкладу. Судом встановлено, що 02.09.2014 року Національним банком України прийнято рішення про віднесення ПАТ КБ «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження строком на 3 місяці (з 03.09.2014 року до 03.12.2014 року) тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «Актив-банк». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Актив-банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Актив-банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Актив-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Актив-банк» [PERSON] строком на 1 рік з 24.12.2014 року по 23.12.2015 року включно. 26.12.2014 року із реєстру учасників Фонду виключено ПАТ КБ «Актив-банк» у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією банку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. З виписки по угоді від 10.06.2014 року (а.с. 17) вбачається, що заборгованість по вкладу становить 88 126 доларів США, про процентах - 2 433,73 доларів США, що в загальній сумі складає 90 559,73 доларів США. Позивач звернувся до банку з вимогою повернути вклад та проценти 18.11.2014 року, що передбачено умовами договору. Оскільки відповідачем умови договору не виконані, грошові кошти не виплачені, вони підлягають стягненню з нього за рішенням суду. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного ст.ст. 526, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: approved