Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що 16.11.2004 в с. Харівка Путивльського району Сумської області помер його батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав один в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яке знаходиться на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області. В червні 2016 року позивачу, як спадкоємцю померлого за його заповітом від 13.05.2004, приватним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку з тим, що був необізнаний у питаннях спадкового законодавства, а також тривалий час перебував в жалобі після смерті батька, тобто з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] тривалістю в три місяці, а витрати по справі покласти на нього. В попереднє судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в попереднє судове засідання також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, яка міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15) правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що 16.11.2004 в с. Харівка Путивльського району Сумської області помер [PERSON], батько позивача, який був зареєстрований та проживав один [INFO]. Будучи спадкоємцем за заповітом батька [PERSON] від 13.05.2004, який не змінювався та не скасовувався, позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначені у позові правова необізнаність позивача та тривале перебування в жалобі після смерті батька. Однак застосовуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України з урахуванням загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 цього ж Кодексу), суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини батька позивач не подавав, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася та інші особи, в т.ч. територіальна громада, на спадкове майно не претендують, тому таке визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З врахуванням відповідного клопотання позивача понесені ним витрати судом не розподіляються. На підставі викладеного,

Outcome: approved