Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1170 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. Підставою звернення до суду з позовом стало невиконання відповідачем умов договору, укладеного між сторонами, та невиконання навчального плану. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього засобами електронного звязку надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відзиву не надіслав. Тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Наказом ректору Таврійського державного агротехнологічного університету № 1465-З від 17 листопада 2014 року відповідача [PERSON] було зараховано до вищого навчального закладу Таврійського державного агротехнологічного університету заочної форми навчання у 2014 році за рахунок коштів, фізичних, юридичних осіб, за напрямами (спеціальностями) п. 7 6.100102 Процеси, машини та обладнання агропромислового виробництва /а.с.5/. 19 листопада 2014 року між сторонами був укладений договір № 56 про навчання фахівця за ОКР «бакалавр» /а.с.4/. Відповідно до п. 1.1. договору позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача прийняти на навчання абітурієнта [PERSON] відповідно до вимог Правил прийому до Таврійського державного агротехнологічного університету за обраним напрямом «6.100102-Процеси, машини та обладнання АПВ» за заочною формою навчання і гарантував підготовку фахівця за ОКР «бакалавр», а відповідач своєчасно сплачувати вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 4.1. та 4.2. цього договору /а.с.4/. Згідно п. 3.3. договору відповідач зобовязався своєчасно перераховувати на розрахунковий рахунок позивача кошти за надання навчальних послуг в розмірах та строки, що встановлені цим договором; виконувати вимоги законодавства та Статуту виконавця /а.с.4/. Пунктами 4.1. та 4.2. договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 10 140 (3900х2,6) грн. Відповідач вносить плату поетапно: до 17 листопада 2014 року 1950 грн., до 01 лютого 2015 року 1950 грн., до 01 вересня 2015 року 1950 грн., до 01.02.2016 року -1950 грн. та до 01.09.2016 року 2340 грн. /а.с.4/. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.6 ст.73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобовязання щодо її оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно довідки та довідки пояснення виникнення заборгованості за навчання [PERSON] від 22 січня 2018 року за договором № 56-Процеси,\~машини та\~обладнання АПВ\~від 19\~листопада 2014\~року, виданої головним бухгалтером Таврійського державного агротехнологічного університету, заборгованість [PERSON] за навчання складає 1170 грн. /а.с.8-9/. Відповідно до п. 5.1. договору дія договору припиняється у разі відрахування студента з університету згідно з чинним законодавством і нормами статуту університету; у разі систематичного порушення або невиконання замовником умов договору (відмова та (або) ухилення від оплати навчальних послуг, затримка оплати згідно з п. 4.2. даного договору) /а.с.4/. В звязку з тим, що відповідачем не було дотримано умов договору, [PERSON] відповідно до наказу № 89-З від 02 лютого 2015 року було відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов контракту /а.с.6/. Також на адресу відповідача була надіслана претензія з вимогою погасити виниклу заборгованість за навчання, однак до теперішнього часу заборгованість погашена не була. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1170 грн. 00 коп., а також з урахуванням ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 60 копійок. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved