Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідача [PERSON] постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області визнано винним у скоєнні ДТП, а саме, що 24.01.2016 р. близько 12 години 15 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2106, держномер АІ 4416 АК, на 34 кілометрі автодороги Київ-Одеса допустив зіткнення з автомобілем [PERSON], держномер НХ 54 URB, який належить позивачеві [PERSON], в результаті чого автомобілю позивача завдано механічні пошкодження, вартість заподіяного позивачу матеріального збитку згідно товарознавчого дослідження оцінено в розмірі -135893 грн. 15 лютого 2017 року позивач зменшив позовні вимоги: оскільки ціна позову складає 135893,00 грн., а відповідав надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності від СК «Нова», та враховуючи той факт, що на даний час СК «Нова» збанкрутіла, позивач подав відповідну заяву та необхідні докази страхового випадку для отримання страхового відшкодування в межах ліміту 50000,00 грн. до Моторно-транспортного бюро України, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 85893 (вісімдесят пять тисяч вісімсот девяносто три) грн. та 900 грн. за оплату дослідження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, та зазначила, що відповідач повинен відшкодувати шкоду, але позивач є неналежною особою, при цьому на запитання представника позивача суду повідомила, що доказів належності автомобілю іншій особі надати не може. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що як вбачається зі змісту постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/325/16-п від 23.03.2016 року, 24 січня 2016 року о 12 год 15 хв. [PERSON] на автодорозі Київ-Одеса, 34 км + 300 м, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак [NUMBER], перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Mercedes», номерний знак НХ54URB, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідача [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Відповідно до акту № 53 виконаних робіт від 22 березня 2016 р.виконана фізичною особою-підприємцем [PERSON] робота по проведенню автотоварознавчого дослідження автомобіля Mercedes-Benz Е320 держ № НХ54 URB виконана в повному обсязі, прийнята замовником позивачем [PERSON], і підлягає сплаті в сумі 900,00 грн.. Як вбачається з висновку № 53 екпертного автоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу Mercedes-Benz Е320 реєстраційний № НХ54 URB, складеного 22 березня 2016 р., виконаного судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику Mercedes-Benz Е320 реєстраційний № НХ54 URB від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 135893,67 грн. Згідно повідомлення судового експерта [PERSON], відповідач - [PERSON], на адресу: вул. Щорса, буд. 41, с. Калинівка, Київська обл., 08623, був повідомлений про огляд [PERSON] номер НХ 54 УРВ пошкодженого в ДТП з його участю 24.01.2016, який мав відбутися 18.03.2016 р. о 9.00 за адресою Біла Церква, вул. Сухоярська, 20, поштове відправлення вказаного повідомлення підтверджує фіскальний чек. Згідно нотаріально засвідченого 12.01.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 2163, справжність підпису перекладача [PERSON], перекладу тексту документа на транспортний засіб: реєстраційний номер - НХ54 URB, експлуатант транспортного засобу [PERSON], марка [PERSON], модель Е320. Таким чином, позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої його автомобілю. Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина 1 статті 1194 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч.3 ст. 10\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що позивачем доведено право на відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, оскільки надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем позивачу. Суд виходить з того, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки Mercedes-Benz Е320, державний номерний знак НХ54 URB, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.01.2016 року, станом на 22.03.2016 року, становить 135893,67 грн., що підтверджується висновком судової експертизи, а оскільки позивач подав відповідну заяву та необхідні докази страхового випадку для отримання страхового відшкодування в межах ліміту 50000,00 грн. до Моторно-транспортного бюро України, то з відповідача підлягає стягненню різниця між вищевказаними сумами, яку повинен сплати відповідач, а саме 85893 (вісімдесят пять тисяч вісімсот девяносто три) грн. та 900 грн. за оплату дослідження. Оскільки позивачем заявлено вимоги в сумі 85893,00 грн. та 900 грн. за оплату дослідження, то зазначений позов є обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню. Судові витрати згідно зі ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved