Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача , в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 48493,08 грн. , моральну шкоду у розмірі 20000 грн. заподіяні внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та судові витрати . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.01.2015 року о 12.40 год. у м. Харкові на перехресті пр.-ту Гагаріна та вул.. Вернадського відбулась ДТП за участю автомобіля марки Hundai Tucson, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження та спричинена матеріальна шкода. Позивачу стало відомо, що цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СК «АСКО -МЕДСЕРВІС» . 26.01.2015 року СК «АСКО-МЕДСЕРВІС» звернулась до суб,єкта оціночної діяльності [PERSON] щодо призначення авто товарознавчого дослідження автомобіля. 20.03.2015 року суб,єктом оціночної діяльності [PERSON] за дорученням [PERSON] складено звіт №44 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту згідно висновку становить 19837, 82 грн. Визначена експертом сума відновлювальних робіт автомобіля марки Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER] прийнято на дату ДТП та з урахуванням фізичного зносу становить 10015,92 грн. За фактом дорожньо- транспортної пригоди СК «АСКО-МЕДСЕРВІС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 10015,92 грн. Проте суми, що було сплачено страховою компанією недостатньо для повного покриття понесених позивачем збитків, завданих внаслідок ДТП. 19.02.2015 року до виплати страховою компанією страхової суми та до притягнення відповідача до відповідальності щодо вчинення адміністративного правопорушення позивач звернувся до ФОП [PERSON] з метою здійснення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобілю. Відповідно до акту №02/15 від 25.02.2015 року прийому-передачі наданих послуг та виконаних робіт за проведені ремонтні роботи, з урахуванням зміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) на підставі рахунку на оплату від 19.02.2015 року позивачем було фактично сплачено 58509 грн. З урахуванням фактично сплачених позивачем коштів за ремонт автомобіля у сумі 58509 грн. та страховою виплатою у сумі 10015 ,92 грн. , стягненню з відповідача для повного відшкодування шкоди складає 48493,08грн. Крім того , позивач вважає, що з вини відповідача йому спричинена моральна шкода,яку він оцінює у розмірі 20000 грн. , оскільки в зв`язку з ушкодженням автомобілю він був позбавлений транспорту, поніс додаткові витрати, отримав значні переживання, порушились його життєві плани та звичайний уклад його життя та членів його сім`ї. 30 травня 2016 року ухвалою судді провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 01 червня 2016року клопотання позивача про забезпечення позову задоволено частково . 22 липня 2016 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено . 04 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення по справі документознавчої експертизи документу бухгалтерського обліку відмовлено. Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ «СК « АСКО -МЕДСЕРВІС» відмовлено. 01 листопада 2016 року по справі ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволені частково. 12 травня 2017 року ухвалою суду в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання судового рішення відмовлено. Постановою Верховного суду від 23 жовтня 2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року у частині залишення без змін рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою в розмірі 48 493,08 грн скасовано. Справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року залишено без змін. 18 грудня 2019 року ухвалою суду цивільну справу прийнято до провадження суду та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 13 січня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника ПАТ «СК «АСКО_МЕДСЕРВІС» , в яких останній зазначив, що згідно звіту №44 від 20.03.2015 року вартість відновлювального ремонту з урахування зносу складає 10015,92 грн., яка позивачу сплачена. У разі ,якщо позивачу не вистачило коштів страхового відшкодування для відновлення свого порушеного права, він має право вимагати відшкодування від особи ,яка її завдала . 13 січня 2020 року представником відповідача - [PERSON] - [PERSON] до суду подано відзив , в якому представник відповідача посилається на те, що рахунок на оплату від 19.12.2015 року та акт №02/15 наданих послуг та виконаних робіт від 25.02.2015 року з вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача в сумі 58509 грн. є неналежним письмовим доказом , що підтверджує вартість матеріального збитку , завданого відповідачем , оскільки його складено суб,єктом господарювання зацікавленим у збільшенні вартості ремонтних робіт , бо вказані роботи останній виконує в межах власної підприємницької відповідальності направленої на отримання доходу. Належним доказом вартості ремонту є лише висновок ФОП [PERSON] від 20.03.2015 року №44 на суму 10015,92 грн. .який згідно з чинним законодавством має право на проведення експертної оцінки майна (суб,єкт оціночної діяльності). Цивільно- правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «СК «Аско -Медсервіс» , розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих , становить 50 000 грн. Таким чином у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страхового відшкодування в загальній сумі 48 493, 08 грн. , оскільки більша її частина 39 984,08 грн. охоплюється розміром страхового відшкодування , а відтак має відшкодовуватися виключно ПрАТ «СК «Аско- Медсервіс». 02 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача , в якому він зазначив, що будь-яких доказів які б спростували розмір фактичних витрат на відновлювального - ремонтні роботи автомобіля позивача , відповідачем не надано, в свою чергу розмір фактичних витрат на ремонт автомобіля позивача закріплено належними та допустимими доказами . Звіт №44 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу від 20.03.2015 року , так як і калькуляція , складені та підписані [PERSON] ,який проводив дослідження , визначаючи вартість ремонту , фактично надаючи послугу страховій компанії з якою жодних договорів не укладав та не мав повноваження на проведенняі дослідження та складання звіту. [PERSON] при приведення оцінки невірно визначено дату проведення оцінки, ціни на запасні частини для автомобіля застосовувалися станом на 15.12.2014року , тоді як дорожньо- транспортна пригода сталася 16.01.2015 року ,вказане очевидно призвело до заниження вартості відновлювального ремонту. Таким чином , зазначений звіт не є експертизою та складався не експертом , що унеможливлює використання його,як доказу у справі. При виплаті страхової суми жодних документів ,які підтверджують фактично понесені позивачем витрати на ремонт авто страховою компанією не було враховано. А отже , виплата страхової суми позивачеві було здійснено без урахування його інтересів. Крім того матеріали справи не містять документ , в якому зазначено , що сума ,яка виплачена позивачу є достатньою , така сума є погодженою та до такої суми немає претензій. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року клопотання представника позивача про залучення у справі співвідповідача задоволено, підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду. 19 березня 2020 року до суду надійшов відзив та додаткові пояснення на позовну заяву від представника ПрАТ «СК « Аско-Медсервіс» , в якому представник відповідача посилався на те, що оцінювач [PERSON] , працював у складі суб,єкта оціночної діяльності та одержав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. У разі неякісної (недостовірної) оцінки майна , доводиться шляхом рецензування. Позивач не надав рецензію звіту №44 . Також , позивач не визначився щодо окремих вимог до відповідача [PERSON] та ПрАТ «ЄСМС», а чинне законодавство України не передбачає солідарного обов,язку страховика та страхувальника, і тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. 12 травня 2020 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду подані письмові пояснення, в яких представник відповідача зазначив, що [PERSON] є оцінювачем , що працює у складі ФО-П [PERSON] та який відповідно до закону отримав сертифікат суб,єкта оціночної діяльності . В заяві позивача від 24.03.2015 року на адресу ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс» про виплату йому страхового відшкодування , чітко визначено , що він просить відшкодувати завдану шкоду відповідно до оцінки експерта , а також відсутність в подальшому претензій до страховика стосовно розміру сплаченої страхової виплати. Позивачем 23 березня 2020 року подана відповідь на відзив,в якій він зазначив, що звіт №44 від 20.03.2015 року не є експертним дослідженням , оскільки таке дослідження проводиться виключно експертом і виключно на підставі договору , укладеного з експертом чи експертною установою . Калькуляція складена оцінювачем викликає сумніви в її достовірності . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити , в подальшому представник позивача в судове засідання не з,явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував , просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в подальшому в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПрАТ «СК « Аско-Медсервіс» в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 січня 2015 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Hundai Tucson», номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул. Вернадського та просп. Гагаріна в м. Харкові, не виконав вимог пункту 8.4 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем «Subaru Forester», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілю останнього завдано технічні пошкодження . Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн . На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс». Відповідно до звіту №44 від 20.03.2015 року виконаного оцінювачем [PERSON] ( свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №1563 від 29.07.2002 року ) за підписом ФОП [PERSON] про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Subaru Forester», номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 січня 2015 року, складає 10 015,92 грн з урахуванням ПДВ . Як вбачається з копії трудового договору від 08.02.2004 року ФО- П [PERSON] уклав безстроковий трудовий договір з [PERSON] , відповідно до п. 2 договору працівник зобов,язаний виконувати роботу оцінювача. Відповідно до рахунку на оплату № ФЛД00000042 від 19 лютого 2015 року, акту № 02/15 прийому-передачі наданих послуг та виконаних робіт від 25 лютого 2015 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», номерний знак [NUMBER] складає 58 509,00 грн , вартість якої 20 лютого 2015 року [PERSON] сплатив на користь ФОП [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 6. 24 березня 2015 року [PERSON] звернуся з заявою до ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс» про виплату йому страхового відшкодування , до заяви ним додано копії особистих документів , і в тому числі довідка ДАІ про настання ДТП від 16.01.2015 року , постанова суду, рахунок з квитанцією про оплату ремонту. Як вбачається з листа ХОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05.12.2016 року , ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс» 17.06.2015 року перерахувала картковий рахунок відкритий в ХОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10 015,92 грн. Відповідно до відповіді ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс» від 13.07.2020 року на ухвалу суду згідно полісу обов,язковго страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 3604805, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «Аско-Медсервіс» ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною третьою статті 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. При цьому у частині третій статті 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права, зокрема статтею 1166 ЦК України. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивача покладено обов`язок доведення наявності шкоди та її розміру. В даному випадку позивачем, як потерпілою особою пред`явлено вимогу до відповідача, як винуватця ДТП про відшкодування непогашеної страховою компанією частини повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, розмір якої встановлено наданими рахунком, актом та квитанцією суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснював роботи по відновленню попереднього стану автомобіля позивача. Таким чином, за заявленими позовними вимогами предметом доказування у справі є розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, саме у зв`язку з пошкодженням автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП, що сталась 16 січня 2015 року. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України). Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). На підтвердження розміру заявлених вимог позивачем було надано копії рахунку № ФЛД00000042 від 19.02.2015 року щодо вартості замовлених позивачем у ФОП [PERSON] ремонтних робіт і матеріалів, необхідних для відновлення транспортного засобу позивача , акт №02/15 прийому - передачі наданих послуг та виконаних робіт від 25.02.2015 року та квитанцію від 20.02.2015 року про оплату рахунку № ФЛД00000042 від 19.02.2015 року, відповідно до яких вартість виконаних та оплачених робіт і матеріалів ФОП [PERSON] складає 58509 грн . Суд , враховуючи вищевикладене , дійшов висновку, що рахунок та акти виконаних робіт надані ФОП [PERSON] не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не відображають реального розміру збитків, завданих внаслідок ДТП, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди задоволенню не підлягають . Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що позивач [PERSON] зазнав моральних страждань, у зв,язку з пошкодженням його автомобілю, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 3000,00 грн., так як цю суму суд визнає достатньою для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: partial