Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є дідусем малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом зі ним та перебуває на його утриманні. Вказує, що батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Крім того, зазначає, що [PERSON] рішенням Подільського районного суду від 08.10.2014 року була позбавлена батьківських прав на доньку та 08.12.2014 року рішенням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації його було призначено опікуном над малолітньою онукою [PERSON]. Звертає увагу суду на те, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2013 року [PERSON] було засуджено до позбавлення волі. Вказує, що відповідно до характеристики ДНЗ №563, який відвідує його онука [PERSON], батьки належним чином не виконують своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим з березня 2013 року вона проживає разом з ним та [PERSON] - бабусею. Зазначає, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.12.2014 року доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Крім того, [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON], що підтверджується його нотаріально завіреною заявою від 13.11.2014 року. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини [PERSON], він змушений був звернутись до суду з метою захисту її інтересів та забезпечення її прав на повноцінне життя, тому просив позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задоволити у повному обсязі в зв'язку з обставинами, викладеними у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, посвідчену начальником Бучанської виправної колонії УДПтС України в м.Києві та Київської області №85 Домбровським Є.С. (а.с.11), у якій він заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON] та просив проводити судовий розгляд у його відсутності, тому суд з урахуванням думки позивача, вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів долучених до матеріалів даної цивільної справи. У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації підтримала позов та просила його задоволити у повному обсязі оскільки відповідач не займається вихованням дочки, не піклується про неї, матеріально не забезпечує, не проживає в сім'ї, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Прокурор Прокуратури Подільського району м. Києва у судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні і розвитку своєї дочки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, яка підтримала заяву, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.09.2008 року Серія [NUMBER], актовий запис №1748 (а.с.7). Відповідно до рішенням Подільського районного суду від 08.10.2014 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав на доньку. Крім того, слід зазначити, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2013 року [PERSON] було засуджено до позбавлення волі та на даний час відбуває покарання у Бучанській виправній колонії УДПтС України в м.Києві та Київської області, у зв'язку чим над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку та позивача - [PERSON] (дідусь) було призначено опікуном, що підтверджується розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.12.2014 року (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується заявою останнього від 13.11.2014 року №29, посвідченою начальником Бучанської виправної колонії УДПтС України в м.Києві та Київської області №85 Домбровським Є.С. (а.с.11). Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом із своїми дідусем - позивачем [PERSON] та бабусею [PERSON], що підтверджується довідкою по формі 3 від 28.02.2014 року №217 (а.с.12). Також слід зазначити, що вони піклуються про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Відповідно до висновку служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.12.2014 року за №106-8457 (а.с.10), вбачається, що Подільська районна в місці Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON]. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги що до позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки знайшли своє доведення в ході судового розгляду а тому підлягають задоволенню. Крім того суд приходить до висновку, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. У зв'язку з вищевикладеним, також підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на користь особи, на утриманні якого перебуває малолітня [PERSON], [INFO] на даний час, а саме - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.01.2015 року і до її повноліття. З урахуванням викладеного, встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє доведення в ході судового розгляду а тому підлягають задоволенню повністю. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, ст. 141, 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved