Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт по розробці дизайну за завданнями відповідача. Цього ж дня відповідач доручив позивачу виконати роботи по розробці дизайну сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор для Замовника. Згідно до погоджених сторонами умов даного договору позивач повинен був розробити дизайн 3-х сторінкового сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор відповідно до технічного завдання та побажань Замовника, а відповідач прийняти погоджену Замовником роботу та оплатити її. Сторони домовилися що ціна відповідної роботи складає еквівалент 3 000 рублів за курсом НБУ на день прийняття роботи відповідачем. 07 лютого 2014 року робота була виконана позивачем та остаточно погоджена Замовником, про що в цей же день позивач сповістив відповідача. 10 лютого 2014 року відповідач повідомив позивача, що отримав кошти від Замовника та має можливість прийняти готовий файл з макетом дизайну сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор та сплатити роботу позивача. В той же день позивач передав електронний файл відповідачеві та безпосередньо Замовнику, проте відповідач оплатив роботу не в повному обсязі та відмовився перерахувати решту оговореної суми. Зокрема, сторони домовилися, що ціна роботи по розробці дизайну сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор складає еквівалент 3 000 рублів, що за курсом НБУ на день прийняття роботи відповідачем становить 739 грн. 35 коп., однак відповідачем було перераховано лише 500 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 239 грн. 35 коп. Окрім того, 23 січня 2014 року відповідачем було дано завдання позивачеві виконати роботу по відтворенню макету дизайну сайту для Замовника. Сторони погодили що ціна даної роботи складає еквівалент 1 000 рублів. 26 січня 2014 року робота була виконана позивачем, електронний файл було передано відповідачу та прийнято ним, однак на даний час відповідач так і не сплатив дану роботу, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 230 грн. 28 коп. ( курс гривні до рубля: 2,3028 грн. за 10 руб.). Разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн. витрачених ним на правову допомогу та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що договір підряду був виконаний не якісно та з порушенням термінів виконання договору. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду на виконання робіт по розробці дизайну за завданнями відповідача. Цього ж дня відповідач доручив позивачу виконати роботи по розробці дизайну сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор для Замовника. Частина 1 статті 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до погоджених сторонами умов даного договору [PERSON] повинен був розробити дизайн 3-х сторінкового сайту Інтернет - магазина комп'ютерних ігор відповідно до технічного завдання та побажань Замовника, а [PERSON] прийняти погоджену Замовником роботу та оплатити її. Сторони домовилися що ціна відповідної роботи складає еквівалент 3 000 рублів за курсом НБУ на день прийняття роботи відповідачем. Окрім того, 23 січня 2014 року [PERSON] було дано завдання [PERSON] виконати роботу по відтворенню макету дизайну сайту для Замовника. Сторони погодили що ціна даної роботи складає еквівалент 1 000 рублів. 26 січня 2014 року робота була виконана позивачем, електронний файл було передано відповідачу та прийнято ним. Отже, 21 січня 2014 року позивач отримав завдання, яке згідно умов договору підряду повинен був виконати через 1-2 дні, однак відповідачу дане замовлення було передано лише 10 лютого 2014 року, даний факт в судовому засіданні підтвердив відповідач та представник позивача. Згідно наданих доказів відповідачем, макет який підготував позивач не відповідає вимогами та перевірити його якість не можливо, окрім того відповідачем надано докази того що позивачем при виконанні макету було використано картинки які запозичені з інших сайтів, а не виконанні самим підрядником, макет при відкриті видає помилку має недостатній дозвіл, що свідчить про неналежну якість виконаної роботи. . Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Стаття 857 ЦК України передбачає, що робота виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або не повноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання їх замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Відповідно ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційно зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що підрядником було порушено строк виконання замовлення та макет було виконано не належної якості суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] стосовно стягнення заборгованості за договорами підряду. У задоволенні іншої частини позовних вимог також слід відмовити, оскільки не доведено належними, допустимими та достатніми доказами те, що позивач сплатив адвокату саме 2 000 грн. в рахунок правової допомоги та чи було сплачену зазначену суму грошових коштів взагалі, оскільки долучена до матеріалів справи розписка адвоката про отримання адвокатського гонорару з огляду на положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади систем розрахунків в Україні, Глави 74 ЦК України, Положення про ведення касових операцій в національній валюті в України (затв. Постановою НБУ від 15.12.2004 року № 637), Інструкції «Про безготівкові розрахунки в України в національній валюті» (затв. Постановою НБУ від 22.01.2004 року № 22), не є фінансовим платіжним документом та не підтверджує ані переказ, ані передачу грошових коштів. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed