Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що будинок [ADDRESS] є його власністю, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24 грудня 2015 року серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2015 року серії [NUMBER]. Відповідачка по справі [PERSON] є донькою позивача та з дня свого народження, а саме з 28 березня 1990 року була зареєстрована у вказаному будинку. Однак, в червні 2008 року відповідачка виїхала з вказаного будинку та постійно мешкає в будинку [ADDRESS]. Таке становище завдає позивачу певних незручностей, а саме він змушений за відповідачку сплачувати певні комунальні послуги, страховку, не в змозі належним чином оформити субсидії. У зв'язку з вищенаведеними обставинами позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Позивач до судового засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив свої вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за його відсутністю (а.с.19). Відповідачка [PERSON] у судові засідання не з'явилась, повідомлялась судом належним чином, про що свідчать поштові конверти в матеріалах справи, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат не проживает» (а.с.15,18) . Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом достовірно встановлено, що будинок [ADDRESS] є власністю позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24 грудня 2015 року серії [NUMBER] (а.с.5) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2015 року серії [NUMBER](а.с.6). Відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Тарутинського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.11). Крім того, з довідки виконавчого комітету Малоярославецької Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області №197 від 06 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованою в [ADDRESS], однак не мешкає за вказаною адресою більше 8 років (а.с. 7). Вказана обставина знайшла своє підтвердження у заявах-підтвердження свідків мешканців с. Малоярославець-2 Тарутинського району Одеської області [PERSON]., [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачка не надала суду ніяких доказів з приводу збереження за нею права користування житловим будинком. Оцінюючі матеріали справи та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме : будинком [ADDRESS], підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачка понад шість місяців відсутня за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе. На підставі викладеного,

Outcome: approved