Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], належить на праві особистої власності квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. У належній йому квартирі зареєстровані колишні власники квартири: мати позивача [PERSON], [INFO] та сестра позивача [PERSON], [INFO], які не проживають у зазначеній квартирі з 1997 року, їхнє місцезнаходження йому невідомо, а їхніх речей у квартирі не має. Таким чином, відповідачі не проживають у квартирі близько 20 років. Всі витрати, пов'язані із утриманням квартири, позивач здійснює самостійно. Через реєстрацію відповідачів у належній йому квартирі він обмежений у реалізації в повній мірі свого права власності. Весь цей час позивач самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню квартири. Цей факт, призводить до порушення прав позивача, як власника даної квартири. На підставі викладеного позивач просить суд, задовольнити його позовні вимоги, визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, в матеріалах справи від нього є письмова заяви з проханням слухати справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, рекомендованим листом, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутністю від них не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 21.12.2009 [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить [ADDRESS], що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24926152 від 26.12.2009, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частини кв. 138 у б. 59 по вул.. Кірова у м. Мелітополь кожному. Згідно договору дарування квартири від 29.10.2012 [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 квартири [ADDRESS], що також підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності №36274007 від 15.11.2012. Згідно копії технічного паспорту на вказану кватиру [PERSON] є єдиним її власником. Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №60/3 від 14.04.2016 вул. Кірова у м. Мелітополь, Запорізької області перейменовано у вул. Героїв України. Згідно довідки, виданої старшим будинку та посвідченої директором КП «Житломасив» від 03.07.2017 [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] але з 1997 року за зазначеною адресою не проживають. Однак, до теперішнього часу відповідачі з квартири [ADDRESS] не виписалися. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі не проживають в належній позивачу квартирі з 1997 року, тобто, понад один рік, без поважних причин, їхніх речей в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаному будинку відповідачі не пред'являли. Вказані обставини порушують права позивача як власника квартири. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №138 у буд. 59 по вул.. Героїв України у м. Мелітополь Запорізької області.

Outcome: approved