Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] посилаючись на те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, бажає успадкувати спадкове майно, що залишилося після його матері, однак реалізувати таке право йому перешкоджає, розбіжності , які є в правовстановлюючих документах, щодо прізвища померлої « [PERSON]» та «[PERSON]» .Підгаєцькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із наявністю цих розбіжностей стосовно прізвища спадкодавця, які є в державному акті на землю і тому він змушений звернутися в суд з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.. Позивач позов підтримав, просив його задовільнити. Відповідач, Носівська сільська рада, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали до суду заяву, якою визнали позовні вимоги та просили визнати за позивачем право власності на земельну ділянку у порядку спадкування після померлої [PERSON]., а також просили розглянути спір у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши позивача вважає, що позов підлягає до задоволення В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 23.02.1956 року у Носівській сільській раді. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER]. В цих документах матір позивача записана по прізвищу «[PERSON]» [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.16 га, яка знаходиться на території Носівської сільської ради Судом встановлено, що [PERSON] заповіт на спадкове майно не складала, а тому право на спадкування після її смерті згідно ст.1258 ЦК України здійснюється за законом. Позивач є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем 1 черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження позивача (а.с.12,13). Позивач, як спадкоємець 1 черги за законом відповідно до ст. 1261 ч.1 ЦК України спадщину прийняв , подавши про це заяву до нотаріальної контори протягом 6 місяців після відкриття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37330779 від 08.05.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач зареєстрований та проживає в с. Носів Підгаєцького району що стверджується ксерокопією паспорта громадянина України. Як видно із довідки, виданої виконавчим комітетом Носівської сільської ради позивач [PERSON], син померлої [PERSON] постійно проживав разом із своєю матірю, до дня її смерті, та після смерті останньої продовжив користуватись земельною ділянкою, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серія [NUMBER]. ( а.с.10) Судом встановлено, що до Підгаєцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], що випливає з відповіді державного нотаріуса. Відповідно до листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 26.02.2015 року позивачу по справі відмовлено в оформленні спадкових прав після померлої [PERSON] в звязку з тим, що у правовстановлюючих документах, а саме в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено « [PERSON]», а в державному акті на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого на ім'я померлої прізвище зазначено як «[PERSON]» ( а.с.9). Як вбачається з показів позивача, із заявою про прийняття спадщини звернувся тільки він, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, земельною ділянкою ,оскільки після смерті матері продовжив користуватись саме цією ділянкою. В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на спадкове майно, щодо земельної ділянки , а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім позивача. За таких обставин, суд враховує те,що вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 24 липня 2006 року ,і це право ніким не оспорювалось та на час відкриття спадщини саме позивач був членом сім*ї спадкодавця та набув право в порядку спадкування на це спадкове майно.. З огляду наведених обставин неподання позивачем до нотаріальної контори державного акта на право власності на землю, відсутності у позивача правових підстав для отримання повторного дубліката та неможливості в зв»язку з цим отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вимоги позивача про визнання права на спадкову земельну ділянку є обгрунтованими та такими що слід задоволити. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено. На підставі наведеного,

Outcome: approved