Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача, мотивуючи тим, що останній 30.07.2013 року незаконно вилучив у позивача належне останньому майно, а саме: нежитлові будівлі(виробничий цех «літ.А», виробничий цех «літ.Б»; склад-битовку «літ.В», склад-сушарку «літ.Г», котельні «літ.Д», склад «літ.Ж», сторожку «літ.З», навіс «літ.І», теплиці «літ.К», гаражі «літ.Е», ворота №1,2,3, огорожу №7, огорожу №4, навіс «літ.Л», огорожу №5, огорожу №6 та земельну ділянку, загальною площею 0,8543 га, які знаходяться за адресою: м.Херсон, пр. Сенявіна, 39. Свої незаконні дії [PERSON], за твердженням позивача, виправдовує наявністю в нього свідоцтва про право власності на зазначене майно, яке видане приватним нотаріусом [PERSON] на підставі акту державного виконавця, що складено за результатами проведених прилюдних торгів однак, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року скасований акт державного виконавця, на підставі якого нотаріус видав свідоцтво про право власності [PERSON] В той час, приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у скасуванні зазначеного свідоцтва. На підставі викладеного позивач просить суд захистити його порушені права, шляхом визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності [PERSON] на нежитлові будівлі та земельну ділянку за адресою: м.Херсон, пр. Сенявіна, 39, видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.07.2013 року ВТІ № 792107; зобовязати [PERSON] припинити володіння та користування належним позивачу спірним майном; зобовязати [PERSON] передати позивачу спірне майно. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилала. Представник нотаріуса за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги вважала необґрунтованими, просила відмовити у задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. За вказаних обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача в заочному порядку,що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пояснень сторін, матеріалів справи, 17.07.2013 року філією ПП «Нива-В.Ш.» за адресою: м.Херсон, вул. Нафтовиків, 15, оф. 419 проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна, належного [PERSON] За результатами вказаних прилюдних торгів визнано переможцем [PERSON], що оформлено протоколом проведення прилюдних торгів №2213201 та актом державного виконавця від 23.07.2013 року про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, на підставі чого [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на зазначене майно ВТІ № 792107, видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]. Зазначені обставини у судовому засіданні сторонами не заперечувались, підтверджуються матеріалами справи, у звязку із чим суд в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року, яка набула законної сили, у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця [PERSON] на рішення господарського суду Херсонської області від 23.09.2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до ПП «Нива-В.Ш.», ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області, треті особи: АКІБ «Укрсоцбанк», [PERSON], [PERSON] про визнання дій по укладенню правочину купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель і споруд неправомірними, визнання недійсними результатів прилюдних торгів, апеляційну скаргу задоволено частково, позовні вимоги ФОП [PERSON] про визнання дій по укладенню правочину купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель і споруд неправомірними задоволені частково; визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведені 17.07.2013 року філією ПП «Нива-В.Ш.» за адресою: м.Херсон, вул. Нафтовиків, 15, оф. 419, оформлені протоколом №2213201 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON]І; визнано недійсним акт від 23.07.2013 року про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстава, яка стала передумовою для отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на спірні нежитлові будівлі, що раніше належали [PERSON] була скасована у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Аналізуючи вищенаведені обставини, зазначені норми закону, суд приходить до висновку про те, що у звязку із визнанням прилюдних торгів, за результатами яких [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на спірне майно, недійсними, наявні встановлені законом підстави для скасування свідоцтва про право на майно, реалізоване в ході таких торгів. Тому вимоги позивача в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про захист прав позивача шляхом зобовязати [PERSON] припинити володіння та користування належним позивачу спірним майном; зобовязати [PERSON] передати позивачу спірне майно, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його дійсності. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги те, що визнання результатів прилюдних торгів не дійсними, скасування актів, складених в результаті їх проведення, не є законодавчо передбаченою підставою для відновлення, встановлення або набуття права власності, враховуючи, що на час розгляду справи, у відповідача є в наявності правовстановлюючий документ про право власності на майно: нежитлові будівлі(виробничий цех «літ.А», виробничий цех «літ.Б»; склад-битовку «літ.В», склад-сушарку «літ.Г», котельні «літ.Д», склад «літ.Ж», сторожку «літ.З», навіс «літ.І», теплиці «літ.К», гаражі «літ.Е», ворота №1,2,3, огорожу №7, огорожу №4, навіс «літ.Л», огорожу №5, огорожу №6 та земельну ділянку, загальною площею 0,8543 га, які знаходяться за адресою: м.Херсон, пр. Сенявіна, 39, що отриманий та зареєстрований ним у встановленому порядку, та до теперішнього часу ніким не скасований, у суду відсутні, підстави для задоволення позову в частині вимог про припинення права [PERSON] на володіння та користування спірним майном та покладення на останнього обовязку про повернення спірного майна [PERSON], як такі, що заявлені передчасно. Крім того, у передбачений законом спосіб, позивачем не доведено на час розгляду справи, належними та допустимими доказами обставин неправомірного володіння відповідачем спірним майном та протиправного його утримання, чинення перешкод позивачу у його доступі до спірного майна. З огляду на зазначене, правові підстави для застосування ст. 400 ЦК України у суду також відсутні. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial