Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» на його користь матеріальну шкоду у якості страхового відшкодування у розмірі 50\~000,00грн. та судовий збір у розмірі 551,21грн. Свій позов обґрунтовує тим, що, 19.07.2015року у м.Харкові по вул.Блюхера біля будинку №29 мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний йому автомобіль Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини його дружини [PERSON], яка у дворі будинку №29, припаркувавши автомобіль [NUMBER], відчинила двері автомобіля, не переконавшись у безпеці, внаслідок чого допустила механічні пошкодження автомобіля Audi A6. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2015року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. На момент події автомобіль Toyota RAV4, був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4017231 від 18.04.2015року, виданий ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре». 31.08.2015року він звернувся до вказаної страхової компанії із заявою про страхове відшкодування та надав усі необхідні документи. Представником страхової компанії був оглянутий пошкоджений автомобіль з метою визначення розміру збитку. За результатами розгляду страхової справи ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» відмовило йому у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що пошкоджений автомобіль Audi A6 є спільною сумісною власністю подружжя з [PERSON] та згідно п.2 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. [PERSON] було завдано шкоду своєму майну, автомобілю Audi, а отже Страховик не може відшкодувати завдану шкоду. У разі, якщо на момент заявленої ним події, [PERSON] не була власником автомобіля Audi та надання Страховику цих підтверджуючих документів, Страховик здійснить виплату страхового відшкодування. Позивач [PERSON]І.о. вважає відмову у виплаті страхового відшкодування не законною та спрямовану на уникнення від фінансової відповідальності з посиланням на вимоги передбачені ч.ч.1,3 ст.22, ч.1 ст.1166, ч.ч.1,2 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України. В звязку з тим, що на момент ДТП, автомобіль винного був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на страхову компанію у межах страхових сум. Відповідно до полісу страхування №АЕ/4017231 від 18.04.2015року, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50\~000,00грн., франшиза нуль. Дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, в звязку з чим настає обовязок відповідача сплатити страхове відшкодування. Автомобіль Audi [PERSON] не належить і не є її майном, він є єдиним власником вказаного автомобілю. За домовленістю між ним та [PERSON] було досягнуто згоди, що йому належить автомобіль Audi, а [PERSON] автомобіль Toyota RAV4. З метою досудового врегулювання спору, він надіслав скаргу на дії відповідача до уповноважених органів: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг і Моторного (транспортного) страхового бюро України. За результатами розгляду скарги, від уповноважених органів надійшли відповіді з рекомендаціями вирішити спір у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]І.о. [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» в судове засідання не зявилися, про місце, день та час слухання справи повідомлялися належним чином, направили до суду письмові заперечення з проханням у задоволенні позову [PERSON] о. відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи суд вбачає, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 90 зв.ст.). [PERSON] Нізамі Іса огли є власником автомобіля Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9). Згідно довідок Відділу Державтоінспекції з обслуговування міста Харкова та АТІ, виданої [PERSON]І.о. та [PERSON], 19.07.2015 року в м. Харкові, вул.Блюхера,29 (у дворі) в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС отримав механічні пошкодження передньої лівої двері, задньої лівої двері, заднього лівого крила. Транспортний засіб RAV4, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження передньої правої двері (а.с. 80,81). Судом встановлено, що 19.07.2015року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Блюхера в районі будинку №29 в м.Харкові, припаркувавши автомобіль, яким керувала, відчинила двері автомобіля, при цьому не переконалась у безпеці, в результаті чого допустила механічні пошкодження автомобіля Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС під керуванням водія [PERSON]І.о. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2015року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (а.с.12). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Київ Ре» (Далі «Страховик») полісом АЕ/4017231, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровю - 100000,00 грн., шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., розмір франшизи нуль /а.с.13/. 20.07. 2015 року [PERSON] звернулася до ТОВ «СК «Київ Ре» з повідомленням про ДТП (а. с. 75). В свою чергу, 20.07.2015року до ТОВ «СК «Київ Ре» з повідомленням про ДТП звернувся [PERSON]І.о. /а.с.76/. Актом огляду колісного транспортного засобу від 21.07.2015року встановлено, які автомобіль Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП ( а.с. 87). Відповідачем суду було надано рахунок-фактуру №U8200001458 від 22.07.2015року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає - 72187грн.65коп. (а.с. 91). Як вбачається із заяв [PERSON]І.о., останній звертався 17.08.2015року, 31.08.2015року, 05.11.2015року до ТОВ «СК «Київ Ре» про виплату страхового відшкодування (а.с. 92,93,97). 15.10.2015року ТОВ «СК «Київ Ре», розглянувши заяву від 31.08.2015року повідомило позивача [PERSON]І.о. про неможливість відшкодування завданої шкоди, з посиланням на те, що [PERSON] було завдано шкоду своєму майну, автомобілю Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС, який є спільною сумісною власністю [PERSON]І.о. з [PERSON] оскільки вони є подружжям (гл.2 ч.1 ст.60 СК України). Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно п.2 ч.1 ст.1188ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується /а.с.94/. Стосовно невиконання ТОВ «СК «Київ Ре» зобовязань по здійсненню страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4017231 [PERSON]І.о. звернувся зі скаргою від 21.12.2015року до Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг /Нацкомфінпослуг/, до Голови Моторного (транспортного) страхового бюро України /МТСБУ/ та до ТДВ «СК «Київ Ре» на що отримав відповіді від Нацкомфінпослуг та від МТСБУ з розясненням права, у випадку незгоди з прийнятим страховиком рішенням вирішити спір у судовому порядку /а.с.18-20, 22,23,24,25/. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. При цьому, ч. 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заперечень щодо суми страхового відшкодування відповідачем не надано. Щодо заперечень відповідача, які полягають в тому, що автомобіль Audi A6, д.н.з АХ9778ЕС є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а тому [PERSON] була завдана шкода своєму майну, в звязку з чим відсутня третя особа потерпілий та не відшкодовується шкода завдана володільцю лише з його вини, суд зазначає наступне. Зважаючи на визначену правову позицію Верховного Суду України, висловлену 16 грудня 2015 року Судовою палатою у цивільних справах ВСУ при розгляді справи №6-2641цс15, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя. Так, ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тому ці обставини не презюмуються, а підлягають доказуванню і встановленню на підставі належних та допустимих доказів у процесі судового розгляду позову одного з подружжя до іншого, на чиє імя здійснено державну реєстрацію права власності. Отже, оскільки згідно полісу серії АЕ/4017231 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Київ Ре», а сума страхового відшкодування завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку просить позивач стягнути у розмірі 50000грн. не перевищує ліміт відповідальності ТДВ СК «Київ Ре», то обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди позивачу повністю покладається на ТДВ СК «Київ Ре». Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved