Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в позові вказує, що між позивачем та [PERSON] 3 серпня 2007 року були укладені кредитні договори, згідно до яких позивач надав, а відповідач отримав кредит - грошові кошти у сумі 48 970 доларів США та у сумі 14 000 гривень. В забезпечення повернення [PERSON] кредитних коштів (у сумі 48 970 доларів США) між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки від 03.08.2007 року. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначених кредитних договорів утворилась заборгованість: за першим кредитом - у загальному розмірі 3 260 347,16 гривень, за другим кредитом - у розмірі 15 378,41 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно3 260 347,16 гривень та окремо з [PERSON] - 15 378,41 гривень, а також судові витрати у справі. Оскільки відповідач [PERSON] не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання строни не явилися. При цьому представник позивача просила справу розглядати без її участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В минулому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] на позов заперечив, вказуючи на те, що позивач пропустив строк для пред'явлення вимоги до поручителя. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до кредитного договору № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], остання отримала від названого банка кредит у розмірі 48 970 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 12,49 % річних, а також зі сплатою 1% пені від суми несвоєчасного виконання зобов'язань за кожний день прострочки, з остаточною датою повернення кредиту до 03.08.2013 року. Крім того, відповідно до кредитного договору № 201/1218/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 3 серпня 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], остання отримала від названого банка кредит у розмірі 14 000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 26 % річних, а також за користування простроченим до повернення кредиту відповідач зобов'язалася сплатити банку плату у вигляді 36 % річних, з остаточною датою повернення кредиту до 03.08.2013 року. Згідно положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Натепер за вказаними кредитними договорами правонаступником прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк» є позивач згідно укладених між названими юридичними особами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010 року та договору факторингу № 24/02/12 від 24.02.2012 року. Вказане відповідає положенням ст. ст. 656, 1077 ЦК України. Натомість, свої зобов'язання [PERSON] з повернення кредитів та процентів за користування кредитними коштами належно не виконала та у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Так, станом на 04.03.2015 року за кредитним договором № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року заборгованість складає: 28 238,98 доларів США, що за курсом НБУ складає 702 025,35 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 103 072,28 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 558 321,81 гривень - нарахована пеня. Крім того, станом на 04.03.2015 року за кредитним договором № 201/1218/07/1 від 3 серпня 2007 року заборгованість складає: 8574,93 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 6803,48 гривень - заборгованість за процентами, а всього заборгованість становить - 15 378,41 гривень. Вказані розміри заборгованостей достовірно підтверджені наданими позивачем розрахунками, на спростування яких сторона відповідачів доказів не надала, власних розрахунків суду не подавала. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до договору поруки № SR-CL-201/380/2007 від 03.08.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], остання виступила поручителем [PERSON] за кредитним договором № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року - вона зобов'язалася неси відповідальність у повному обсязі за виконання названим позичальником своїх обов'язків за укладеним кредитним договором, через що названі відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором - ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав та обов'язків якого за названим договором, як зазначалося вже судом, є позивач. Після укладення кредитного договору між банком і позичальником відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань позивач 16.07.2013 року пред'явив відповідачу вимогу повернути всю суму кредиту, проценти за користування за кредитним договором № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, у термін, зазначений у договорі, [PERSON] суму кредиту за кредитним договором № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року не повернула, не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк. За вимогами ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки № SR-CL-201/380/2007 від 03.08.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], вбачається, що в ньому не було встановлено конкретного строку його дії. Отже, така порука має припинитися, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. І з положень кредитного договору № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року, і з положень договору поруки вбачається, що кредит мав бути повернутий не пізніше 03.08.2013 року. Відповідно, позивач мав право пред'явити відповідну вимогу до відповідача-поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто від 03.08.2013 року. І, як встановлено судом, вказаним правом позивач належно скористався, оскільки через невиконання [PERSON] взятих на себе за кредитним договором № CL-201/380/2007 від 3 серпня 2007 року зобов'язань він направив поштою на адресу [PERSON] на ім'я останньої відповідну вимогу. З викладеного суд доходить обґрунтованого висновку про те, що порука відповідача [PERSON] за укладеним з банком договором поруки № SR-CL-201/380/2007 від 03.08.2007 року, не припинилася, а заявлені щодо [PERSON] позовні вимоги також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved