overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої позов визнає та просить розглянути справу за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 26 серпня 2000 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №145 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться, шлюб носить тільки формальний характер. Відповідно\~до\~ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведені обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі та це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує, представник позивача надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується особовим підписом в поштовому повідомленні, причину своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~ суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 20.12.2013 року між позивачем та відповідачем Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний запис № 233 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим та нетривалим, за час сумісного проживання в них не склалися гармонійні сімейні стосунки. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~ зобов`язані\~спільно піклуватися\~про побудову\~сімейних відносин\~між собою\~та іншими\~членами сім`ї\~на почуттях\~взаємної любові,\~поваги,\~дружби,\~взаємодопомоги. Чоловік\~зобов`язаний\~утверджувати в\~сім`ї\~повагу до\~матері. Дружина\~зобов`язана\~утверджувати в\~сім`ї\~повагу до\~батька. Дружина\~та чоловік\~відповідальні один\~перед одним,\~перед іншими\~членами сім`ї\~за свою\~поведінку в\~ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовом до виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] про, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнання незаконним рішення органу опіки та піклування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] - [PERSON] є інвалідом 2 групи, з 2015 року страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. Окрім спільного із позивачем сина - малолітнього [PERSON] у [PERSON] є ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] рішенням Орджонікідзевського міського суду від 09.10.2018р. визнано недієздатною строком на 2 роки. Рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №259 від 26.06.2019 року позивача було призначено опікуном майна недієздатної [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №159 від 25.06.2014 року малолітньому [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Позивач вважає, що прийняте рішення виконавчого комітету Покровської міської ради «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування» від 25.06.2014 року є незаконним, таким, що порушує закони України у сфері сім`ї, батьківства і дитинства, прийняте з порушенням процедури та підлягає визнанню недійсним. Так, вказує на те, що відповідно до п.24 постанови КМУ від 24.09.2008 року №866 статус дитини, позбавленої батьківського піклування надається дітям, зокрема, у зв`язку із тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов`язків, виданим у порядку, встановленим МОЗ. Пунктом 5 Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків» від 18.11.2013р. №981 передбачено надання висновку лікарсько-консультативної комісії у тижневий строк з моменту звернення служби у справах дітей за місцем виявлення дитини, позбавленої батьківського піклування. Проте, як стверджує позивач, вимоги вказаного наказу були порушені, оскільки не було дотримано процедуру отримання висновку ЛКК, а саме: третьою особою, як структурним підрозділом відповідача не було вчинено відповідне звернення за його отриманням, а прийнято до уваги висновок ЛКК, який був наданий бабусею [PERSON] . При цьому зазначає, що висновок ЛКК, який наданий бабусею [PERSON] не був підписаний усім складом ЛКК, який діяв на той час. Обґрунтовуючи право на звернення із відповідним позовом до суду, позивач посилається на те, що він на даний час є опікуном майна недієздатної [PERSON] . У разі, якщо

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної сумісної власності. З урахуванням того, що квартира не може бути розділена порівну, дійшов до висновку про припинення його права власності на 1/2 частину квартири та отримання від другого співвласника грошову компенсацію. Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомості квартири [ADDRESS], її вартість складає від 275 468,42 до 315 614,00, сторони домовилися про продаж за 278 000грн., тобто його частина складає 139 000 грн. Відповідачка погодилася на угоду, та виплатила йому аванс в сумі 50 000 гривень в рахунок вартості 1/2 частини та гарантувала виплатити 89 000 гривень на протязі місця до 16.08.2014 року. Однак, до цього часу гроші не виплачено, нотаріально угоду не оформлено. Просить суд припинити його право власності на 1/2 частину вказаної квартири, визнавши її за відповідачем, стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 89 000 гривень, та судовий збір. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Оглянувши матеріали справи суд встановив, що позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належать по 1/2 частині квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.07.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2014 року, технічним паспортом БТІ. Відповідно до звіту про оцінку майна від 28.08.2014р. вартість квартири [ADDRESS], складає від 275 468,42 гривень до 315 614,00 гривень. Згідно розписки від 16.07.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] аванс в сумі 50 000 гривень в рахунок вартості 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2010 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені рік тому з причини відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Не бачить сенсу у подальшому існуванні шлюбу. Позивач до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Відповідач у судове засідання, призначене на 27 липня 2016 року, не прибув з невідомих причин, судову повістку про виклик його до суду у наступне судове засідання не отримав, конверт був повернутий суду за закінченням строків зберігання. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22 липня 2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 230. Також встановлено, що сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час, сторони разом не проживають, причиною розладу в сімї стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач, не прибувши до судового засідання, не побажав таким чином спростувати наведені позивачем доводи, скориставшись своїми процесуальними правами, отже не оспорює наявності підстав для розірвання шлюбу. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати, витрати з оплати судового збору залишити за його рахунок. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2008 року. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матірю. Разом не проживають з травня 2009 року. Їх сімейні стосунки припинені з причини відсутності спільних інтересів, та постійних конфліктів, внаслідок чого він втратив повагу до дружини. Спроби зберегти сімю заради дочки результатів не дали. Вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, а характер відносин, що склались між ними, свідчить про неможливість примирення та збереження шлюбу. Позивач до зали судового засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не прибула, надавши заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15 липня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99. Сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час, сторони разом не проживають, причиною припинення сімейних відносин стала відсутність спільних інтересів, втрата поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін та малолітньої дитини. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці за її бажанням залишити без змін. Витрати з оплати судового збору у розмірі 640 гривень за вимогою позивача залишити за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року. Мають сина, [PERSON], 2007 року народження. Сімейні відносини припинені рік тому з причини відсутності взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Не бачить сенсу у подальшому існуванні шлюбу. Позивач до зали судового засідання не прибув, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач до зали судового засідання не прибула, від неї надійшла заява про визнання позову. Проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати спрову за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01 вересня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 548. Також встановлено, що сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Відповідно до ч. 3ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються та припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує, із доводами позову погоджується. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити без змін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2006 року, проте до цього часу, протягом трьох років, вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені восени 2014 року з причини суперечностей щодо місця проживання, зокрема, країни. Із зазначеного часу він проживає постійно у Російській Федерації, де отримав статус біженця, та наміру повертатись до України не має. Не бачить перспективи їх шлюбу з відповідачем. Позивач до зали судового засідання не прибув, в особі представника за довіреністю [PERSON] надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибула. Від неї також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне - Борунова. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05 вересня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 179. Також встановлено, що сторони мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час, сторони разом не проживають, причиною припинення сімейних відносин стала втрата взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує, із доводами позову погоджується. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці за її бажанням змінити на дошлюбне - Борунова. Відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved