Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2010 року між ним та боржником був укладений кредитний договір б/н, згідно якого боржниця отримала кредит у розмірі 2900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком , відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. В зв'язку з тим, що позичальниця свої зобов'язання по кредитному договору виконала не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 23.07.2014 року становить 6848 грн. 57 коп. та складається з: 2884 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом; 2253 грн. 35 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 908 грн. 14 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф - фіксована частина, 302 грн. 31 коп. - штраф процентна складова. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоч про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином і не надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності. На підставі ст..169 п.4 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі документів про права та взаємостосунки сторін та за погодженням з представником позивача приймає заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого являється ПАТ КБ «Приватбанк», надав кредит [PERSON] в розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що стверджується кредитним договором б/н від 26.01.2010 року (а.с.12-14). Щодо зміни кредитного ліміту на платіжну карту, банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком , відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до цього кредитного договору боржниця зобов'язувалася повністю його повернути та сплатити відсотки за його користування. З розрахунків позивача ( а.с. 8-11) вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 23.07.2014 року становить 6848грн. 57 коп., з яких: - 2884 грн. 77 коп. - заборгованість за кредитом; - 2253 грн. 35 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 908 грн. 14 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500 грн. штраф - фіксована частина, - 302 грн. 31 коп. - штраф процентна складова. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг вбачається, що при порушення клієнтом строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, передбачених вищевказаним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають задоволенню. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved