overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 03.03.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією посилаючись на те, що відповідно до договору № 004-16521-220811 від 22.08.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 9000 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 19335 грн. 95 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору№ 004-16521-220811 від 22.08.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 9000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача станом на 17.01.2014 року складають 19335 грн. 95 коп., які складаються з наступного : Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 03.04.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя. На даний час подружні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності (а.с.12) Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву,в якій прохала справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Крім того, прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Новикова»(а.с.16). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Середино Будського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 032197, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Середино Будського районного управління юстиції Сумської області (а.с. 21). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя. На даний час подружні відносини не підтримують, спільно господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з відповідачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду 03 березня 2014 року з відповідним позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 11 серпня 2007 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управляння юстиції в Луганській області було зареєстровано їх шлюб із відповідачкою, актовий запис №731. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинились з середини січня 2014 року. Їх одруження виявилось невдалим. В даний час їх взаємовідносини не склались, втрачено взаємопорозуміння та повага. Подальше спільне життя з відповідачкою неможливо, це суперечить спільним інтересам їх та дитини. Спільне господарство на час позову не ведеться. Після фактичного припинення відносин, дочка [PERSON] мешкає разом з відповідачкою, позивач приймає постійну участь у вихованні доньки. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 11 серпня 2007 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управляння юстиції в Луганській області, актовий запис №731 /а.с.5/. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.6/. Спору щодо мешкання доньки немає, дочка [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишиться мешкати з відповідачкою. З середини січня 2014 року між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя не можливо, так як суперечить інтересам сторін. Претензій матеріального характеру у сторін немає. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

позивач звернувся до суду 03 липня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 08 жовтня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились в звязку з тим, що вони мають різні характери і у них різні погляди на взаємовідносини в сімї, на роль чоловіка та жінки. У відносинах один з одним вони знаходять повне непорозуміння, фактично не спілкуються та не цікавляться один одним, розїхалися та мешкають окремо, кожен з них веде самостійне життя. Примирення між ним неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 15 ). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 16 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2010 року у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 709 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

позивач звернувся до суду 03 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 09 серпня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з січня 2015 року в звязку з тим, що вони мають різні характери і у них різні погляди на взаємовідносини в сімї, на роль чоловіка та жінки. У відносинах один з одним вони знаходять повне непорозуміння, фактично не спілкуються та не цікавляться один одним, мешкають окремо, кожен з них веде самостійне життя. Примирення між ним неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с.19). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 20 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 313 (а.с.4 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.03.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 003-16041- 041111 від 04.11.2011 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору [PERSON] булу відкрито картковий рахунок [NUMBER]. Банк відкрив відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії по рахунку в сумі 2000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача складають 2559 грн. 44 коп., які складаються з наступного : тіло кредиту: 1223,12 грн.; прострочене тіло кредиту: 432,93 грн.; заборгованість за комісіями: 903, 39 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.03.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 005-16521- 140711 від 14.07.2011 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] відповідно до договору № 005-16521- 140711 від 14.07.2011 року. Банк відкрив відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії по рахунку в сумі 10000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача складають 15543 грн. 83 коп., які складаються з наступного : тіло кредиту: 9435,68 грн.; прострочене тіло кредиту: 2348,03 грн.; заборгованість за комісіями: 3760, 12 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.03.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до договору № Б92.965.70031 від 06.05.2011 року [PERSON] було надано кредит в розмірі 5162 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилась, будучи належним чином повідомленою про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомила. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № Б92.965.70031 від 06.05.2011 року [PERSON] було надано кредит у сумі 5162, 00 грн. зі сплатою 10,00 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором. Однак відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Ідея Банк» до відповідача станом на 08.01.2014 року складають 13166 грн. 69 коп., які складаються з наступного : Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.08.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2010 року, який зареєстровано Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення залишити їй прізвище «Суббота». Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2010 року, який зареєстровано Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 145712 від 31.08.2010 року (а.с. 9). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена пошана та довіра один до одного. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], яка мешкає з позивачем та буде мешкати з нею після розірвання шлюбу. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved