Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 002-12514-101011 від 10Л0.2011 у розмірі 6849,68 грн., яка складається з: 6849,68 грн. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 002-12514-101011 від 10.10.2011. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без її участі суду не надавала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено договір № 002-12514-101011 від 10.10.2011 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до умов п. 1.3 договору банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Банк може самостійно змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. За умовами п. 2.3 договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Згідно п. 3.4.1 клієнт доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості (суми кредитів, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій тощо), які виникають за цим договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами. Пунктом 3.6 договору передбачено, що клієнт картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Згідно з п. 5.1 договору з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору. Відповідно до п. 5.2 договору цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунку заборгованості за договором № 002-12514-101011 від 10.10.2011 укладеним між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] вбачається, що станом на 16.06.2015 сума боргу відповідача перед позивачем за Договором склала 6849,68 грн., яка складається з: 6849,68 грн. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Матеріалами справи доведено прострочення виконання відповідачем зобовязання щодо своєчасної та належної оплати грошових коштів за кредитним договором № 002-12514-101011 від 10.10.2011. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі відповідно до ст.ст. 526, 530, 610-612, 614, 1054 ЦК України, згідно яких відповідач, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобовязаний повернути кредит, сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved