Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 17.07.2017 року з позовною заявою до Василівської сільської ради про визнання за ним права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача в уточненій позовній заяві вказує, що 22 листопада 2008 року померла мати позивача - [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,24 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 022022 втрачений та позивачем в Відділі Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області була отримана тільки його копія. На момент смерті [PERSON] з 2007 року позивач проживав разом з нею, доглядав за нею, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги. В передбачений законом строк 6 місяців з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки вважав, що спадщину прийняв фактично. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не буде мати можливості, оскільки відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, а також відповідно до письмового повідомлення нотаріуса йому рекомендовано звернутись з позовною заявою до суду. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Василівської сільської ради, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Зважаючи на те, всі особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за їх відсутності без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-УР № 042955, виданого Василівською с/радою Кілійського району, запис акта про народження № 15, - рос. «Егоров Михей Илларионович» та рос. «Егорова Федосья Фомична» записані батьками [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV - ОД № 022022, виданого 23 квітня 2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 18 березня 2004 року № 142, вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3,72 гектарів, розташовану на території Червоноярської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Реєстрація в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5738/а.с. 6/. Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 156405, виданого виконкомом Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис №\~19, [PERSON], померла 22.11.2008 року /а.с. 5/. З довідки наданої Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області за вих. № 343 від 10.07.2017 р. вбачається, що мати [PERSON], [INFO] - [PERSON], 11.06.1926 року, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], постійно до дня смерті. Згідно акту депутата Василівської сільської ради від 10.07.2017 р., [PERSON], [INFO] дійсно проживав разом зі своєю матірю [PERSON], [INFO] за адресою: с. Василівка, вул. Приозерна, 65 та здійснював за нею догляд до її смерті, 22.11.2008 р. Як вбачається з інформаційного листа від 10.07.2017 р. № 325/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] розяснив, що пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно інформаційного листа наданого Відділом у Кілійському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області № 9-15-0.310-217/108-17 від 07.08.2017 р., станом на 31.12.2012 року, державний акт на право приватної власності на землю (IV - ОД № 022022) площею 4,24 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належить [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за номером, 5738. Згідно інформаційної довідки відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 48346304 від 10.07.2017 р. наданої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу [PERSON], відносно [PERSON] інформація у спадковому реєстрі відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем\~\~на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22.11.2008 року, фактично прийняв спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право\~на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved