Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд визнати недійсним договір іпотеки №1828/Д3 від 12.03.2008 року, укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 12 березня 2008 року; припинити іпотеку за №6774436 в Державному реєстрі іпотек, накладену на підставі договору іпотеки №1828/Д3 від 12.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 12 березня 2008 року за реєстровим №598, на об'єкт нерухомого майна нежитлового приміщення №146 поз. 1-7 цокольного поверху житлового будинку літ. А-9, приямок літ. а1, вхід у цокольний поверх літ. а2, загальною площею 111,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зняти заборону відчуження за №6762015 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладену на підставі договору іпотеки №1828/Д3 від 12.03.2008 року., укладеного між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 12 березня 2008 року за реєстровим №598 нежитлового приміщення №146 поз. 1-7 цокольного поверху житлового будинку літ. А-9, приямок літ. а1, вхід у цокольнии поверх літ. а2, загальною площею 111,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася про час, дату та місце розгляду справи була повідомлено належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] уклала іпотечний договір №1828/Д3 від 12.03.2008 року з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у відповідності з яким, в забезпечення виконання зобов'язання Приватного підприємства «Алекс плюс», юридична адреса якого: 49023, м. Дніпропетровськ, пр. Воронцова, буд. 73, щодо повернення кредиту з лімітом 560000,00 гривень, що надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії на поповнення обігових коштів, з погашенням повністю до нуля заборгованість на позичковому рахунку, передала у іпотеку належне їй та позивачу на праві власності, нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення № 146 поз. 1-7 цокольного поверху житлового будинку літ. А-9, приямок літ. а1, вхід у цокольний поверх літ. а2, загальною площею 111,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст.60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Враховуючи вимоги ст.65 СК України та ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку», для укладення договору іпотеки від 12 березня 2008 року необхідно було отримати нотаріально посвідчену письмову згоду співвласника, а саме позивача . Отже, [PERSON] без згоди [PERSON] передала в іпотеку майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном,що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст.578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передано у заставу за згодою всіх співвласників. Згідно п.25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року, №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при оспоренні договору застави (іпотеки), суд має враховувати положення статті 578 ЦК України, згідно з яким майно, що є у спільній власності, може бути передано у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі. Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної сумісної власності, інші співвласники відповідно до частини другої статті 369 ЦК ( 435-15 ) до участі у справі не залучаються, оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном вважається вчиненим за згодою всіх співвласників. За відсутності такої згоди інші співвласники відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК можуть пред'явити позов про визнання такого правочину недійсним. Відповідно ч. 1 ст.203 ЦК України, правочин не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст.205 ЦК України передбачено, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Так як майно придбане за кошти подружжя є спільною сумісною власністю, передано в іпотеку без згоди співвласника (одного з подружжя), то наявність таких обставин свідчить про невідповідність договору іпотеки актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 205 ЦК України. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» - іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відповідно до п. 1.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 N 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004 N 85/5), та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.99 за N 364/3657 єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи про обтяження нерухомого майна скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Постановою КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек від 31.03.2004 N410, п.2 визначено, що Державний реєстр іпотек - єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису, а п.26 встановлено, що реєстратор вносить до Реєстру іпотек відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved