Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем [PERSON] 06.02.2012 було укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, та інших витрат за договором (п.2,1.1.5.5). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову. Але, в порушення умов договору, відповідач не надавав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами згідно договору, тобто свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.10.2017 має заборгованість у розмірі 42593,56 грн., яка складається з наступного: 2672,76 грн. заборгованість за кредитом; 34416,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500,00 грн. фіксована частина, 2004,45 грн. процентна складова. Цю суму, а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн. позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи /зворот а.с. 4/. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.128, 130 ЦПК України порядок виклику відповідача в судове засідання дотримано. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши надані матеріли, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що 06.02.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір без номеру, який складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Тарифів з обслуговування кредитних карт /а.с.7-32/. Згідно з договором відповідач отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту, особисто підписав договір, тобто з його умовами погодився та зобовязався належним чином їх виконувати /а.с. 7/. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за користування ним, слідкувати за перевитратами платіжного ліміту, а у разі невиконання зобовязань на вимогу банка повернути кредит, оплатити винагороду банку. Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Встановлено також, що відповідач свої зобовязання не виконав, оплату за кредитним договором своєчасно не здійснював, внаслідок чого станом на 31.10.2017 виникла заборгованість у розмірі 42593,56 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 2672,76 грн.; проценти за користування кредитом - 34416,34 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3000,00 грн.; штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 2004,45 грн. Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с. 5-6/, який перевірено судом, та з яким суд погодився. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Дострокове виконання боргових зобовязань у разі порушення позичальником умов договору передбачено також п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобовязань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Суд враховує, що відповідач до суду не зявився, заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження не надав, тобто своїм правом на захист не скористався. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання відповідачем, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача.

Outcome: approved