Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 40_073 від 17.07.2013, яка складає 12372,99 грн., у тому числі: прострочений борг по кредиту в розмірі 5939,71 грн; прострочені відсотки за користуванню кредитом за період з 02.12.2014 по 01.09.2015 - 1265,46 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 року по вересень 2018 року - 3690,02 грн; інфляційні втрати Банку з грудня 2014 року по вересень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 722,53 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.11.2014 по 25.09.2018 в розмірі 624,44 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 02.12.2014 по 25.09.2018 в розмірі 130,83 грн. Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором №40_073 від 17.07.2013. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак останні до судового засідання не зявились, про наявність поважних причин для цього суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направили, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не предявили. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач, Банк, Кредитор) та [PERSON] (далі - Відповідач-1, Позичальник, Боржник) кредитного договору №40_073 від 17.07.2013 (далі - Договір), позивач надав [PERSON] кредит в сумі 15000,00 грн., а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредит в передбачені цим Договором строки, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27 % річних (фіксована процентна ставка) та інші платежі в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 2.1, 2.2, 2.3.1 Договору). Зазначений Договір відповідно до ст. 1054 ЦК України є кредитним. Згідно п. 2.2. Договору кредит надається на 24 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.07.2015 на споживчі цілі. Пунктом 3.1.1.2 Договору передбачено укладення в день укладення цього Договору в забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором наступних Документів забезпечення, а саме: договору поруки з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER]); договору поруки з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER]). Відповідно до п. 3.2.1 Договору банк здійснює надання кредиту одноразово в готівковій формі шляхом надання кредитних коштів позичальнику в касі банку. Згідно умов Договору, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 40_073 від 17.07.2013. Згідно п. 3.3.1 Договору всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу Банку без попереднього зарахування таких коштів на Поточний рахунок. Відповідно до 3.3.2 Договору повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором. Пунктом 3.3.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов'язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 625,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми за кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Згідно п. 3.4.1 Договору погашення Зобов'язання Позичальником здійснюється в наступній послідовності: погашення прострочених процентів за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); погашення простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; погашення строкової заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом; сплата пені за непогашення в строк платежів по Кредиту (якщо непогашення буде мати місце); сплата штрафів, передбачених цим Договором; сплата інших платежів відповідно до цього Договору. Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.3, 4.3.4, 4.3.5 Договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов'язання; у строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором; у випадку порушення умов цього Договору та/або Документів забезпечення достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі Збитки; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього Договору. Крім того, згідно п. 4.3.9 Договору у тридцятиденний строк Позичальник повинен повідомити Банк про зміну реєстрації свого постійного місця проживання, зміни місця працевлаштування, прізвища, імені, по-батькові та інші обставини, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим Договором. Відповідно до п. 11.1.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язання. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі Відповідачем-2, Поручителем 1) був укладений Договір поруки №40_073/1 від 17.07.2013. Також, між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі Відповідачем-3, Поручителем 2), був укладений Договір поруки №40_073/2 від 17.07.2013. Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки, які є ідентичним за своїм змістом, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Згідно п. 2.2 Договорів поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.2 Договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов'язанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 3.2.3 Договорів поруки передбачено, що кредитор має право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. Згідно п.п. 10.1.1, 10.1.2 Договорів поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язання за кредитним договором та зобов'язань та зобов'язань поручителя за цим договором. До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов'язань поручителя - повернення суми кредити, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років. Відповідно до п.п. 10.3.1, 10.3.2 Договорів поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання, крім випадків прямо передбачених законодавством та/або цим договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №40_073 від 17.07.2013, станом на 25.09.2018 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором, яка складає 12372,99 грн. у тому числі: прострочений борг по кредиту в розмірі 5939,71 грн; прострочені відсотки за користуванню кредитом за період з 02.12.2014 по 01.09.2015 - 1265,46 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 року по вересень 2018 року - 3690,02 грн; інфляційні втрати Банку з грудня 2014 року по вересень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 722,53 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.11.2014 по 25.09.2018 в розмірі 624,44 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 02.12.2014 по 25.09.2018 в розмірі 130,83 грн. У зв'язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені Договором, з метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове повернення Кредиту за Кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за Кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у разі не сплати всієї суми у визначений Банком строк. Зазначені листи - вимоги було направлено відповідачам поштою та залишено в поштовому відділені згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта». Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, позичальник [PERSON] погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписання даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як було встановлено п. 10.3.1 договорів поруки, укладеними між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] порука припиняється з моменту повного виконання зобовязання за кредитним договором. Відповідно до п. 10.1.2 Договорів поруки до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов'язань поручителя - повернення суми кредити, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю 30 років. З даним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду 07.11.2018, тобто у межах передбаченого договорами поруки тридцятирічного строку позовної давності, а тому строк звернення до суду з даним позовом не пропущений. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] та [PERSON] як фінансові поручителі відповідно до умов договорів поруки, зазначених вище, мають відповідати за зобов'язаннями боржника за кредитним договорам №40_073 від 17.07.2013. При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 541 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі відзивів на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договорів поруки, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved