Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з уточненою позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування вимог зазначивши, що відповідно до укладеного договору №LGXRR518811266 від 23.07.2008р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 3835,86 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється наступним чином: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.12.2013р. має заборгованість у розмірі 19444,02 грн, яка складається з наступного: 1917,84 грн - заборгованість за кредитом, 1,52 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 16122,56 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 16122,56 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 902,10 - штраф (процентна частина). Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 19444,02 грн, судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на задоволені позову, просить стягнути зазначену суму заборгованості по кредитному договору, яка до моменту розгляду справи судом відповідачем не погашена. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала проти стягнення з неї суми боргу за кредитом у заявленому розмірі, додатково пояснивши, що їй залишилось сплатити за кредитом 300 грн, однак даний платіж в неї представники банку не приймають. Сім'я позивача є соціально не забезпеченою, відповідач хвора на тяжке захворювання та потребує постійного медичного лікування, з приводу чого не працює, доходів не має, її чоловік також хворий та отримує мінімальну заробітну плату. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви позичальника від 23.07.2008р., Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір про те, що банк надає відповідачу строковий кредит у розмірі 3835,86 грн на строк 24 місяці з 23.07.2008р. по 23.07.2010р. включно на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за Кредитом. Позичальник повинен щомісячно надавати Банку грошові кошти у сумі 160,03 грн для погашення заборгованості за кредитом, відсотків. Відповідно до ст.526 ЦК України обов'язок повинен виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику та згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит від позивача ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3835,86 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № LGXRR518811266 від 23.07.2008р. станом на 17.12.2013р. заборгованість складається з наступного: 1917,84 грн - заборгованість за кредитом, 1,52 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 16122,56 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19688,93 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 902,10 - штраф (процентна частина), а всього на загальну суму 19444,02 грн, у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Зазначені правовідносини випливають з договірних зобов'язань, у відповідності зі ст.526 ЦК України відповідач порушив права позивача, оскільки добровільно заборгованість за кредитом не сплатив. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Разом з тим суд враховує вимоги ст.3 ЦК України, відповідно до якої загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи це, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 16122,56 грн до 2000 грн, одночасно оцінивши співмірність наслідків порушення зобов'язань боржником завданим збиткам, врахувавши майновий стан відповідача, її критичний стан здоров'я. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивач змушений звертатися до суду для захисту порушеного права та нести матеріальні витрати. На підставі ст.ст.551,1048-1054 ЦК України,

Outcome: partial