Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого загинув [PERSON] - син позивача. Обставини зазначеного підтверджені актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, формою Н-1 від 20.01.2015 року. Комісія встановила, що зазначений випадок, пов'язаний з виробництвом. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової допомоги на сім'ю в зв'язку з втратою годувальника та оплату послуг, пов'язаних з похованням, але відповідач залишив звернення позивача без розгляду. Позивач просить суд стягнути з відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Білоцерківському районі Київської області одноразову допомогу в розмірі п'ятирічного заробітку в сумі 194 109,60 грн. та витрати понесені позивачем на поховання сина в розмірі 12000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] з травня 2014 року був допущений до роботи ФОП [PERSON] підсобним працівником. Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] о 19год.10хв. у ФОП [PERSON].(форма Н-5), містить висновок про те, що нещасний випадок з підсобним працівником ФОП [PERSON][PERSON], який був допущений до роботи без оформлення трудового договору, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом згідно підпункту 2) п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України від 30.11.2011 року №1232. На момент настання нещасного випадку згідно статті 24 КЗпП трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Нещасний випадок стався під час перебування на території підприємства для виконання потерпілим завдань керівника. (а.с.14-20). Встановлено, що по даному випадку на потерпілого [PERSON] було складено Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 (а.с.21-24.). Встановленим є те, що ФОП [PERSON] 22.05.2014року видав наказ про прийняття на роботу [PERSON] з 22.05.2014 року на постійну роботу на посаду підсобного робітника. (а.с.9). 25.12.2014 року ФОП [PERSON] видав наказ №27-ОС про припинення трудового договору з [PERSON] в зв'язку зі смертю з 25.12.2014 р. (а.с.10). Зазначені накази відображені в трудовій книжці ([NUMBER]) [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до свідоцтва про смерть ([NUMBER]) [PERSON] помер [INFO] у віці 26 років, про що 30.12.2014 року складено відповідний актовий запис №2159 (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON]., його батьком значиться [PERSON], позивач по справі. Згідно довідки КП Білоцерківського ЖЕК №7 місце проживання позивача [PERSON] та його сина [PERSON] було зареєстровано за однією адресою в [ADDRESS] з 05.04.1989 року по день смерті [INFO] (а.с.5,43). Встановленим є те, що позивач 28.08.2015 року звернувся до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Білоцерківському районі Київської області з заявою про призначення одноразової допомоги на сім'ю потерпілого. При цьому, позивачем було надано: акти за формою Н-1,Н-5, копію свідоцтва про смерть, довідку про середню заробітну плату, копію наказу про прийняття на роботу, копію паспорту, копію свідоцтва про народження [PERSON], копії ідентифікаційних номерів позивача та його сина (а.с.39-41). Відповідач 09.09.2015 року направив позивачу лист про повернення заяви позивача від 28.08.2015 року без розгляду, оскільки позивачем не надано трудової книжки потерпілого (а.с.42). В судовому засіданні, заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача зазначив, що серед наданих позивачем документів було відсутнє підтвердження наявності трудового договору між [PERSON] та роботодавцем, та акти за формою Н-1, Н-5 містять інформацію, що [PERSON] був допущений до роботи без оформлення трудового договору, а накази про прийняття і припинення трудового договору, трудова книжка потерпілого оформлені минулою датою, отже на думку представника відповідача, позивачу слід встановити в судовому порядку факт трудових відносин його сина з ФОП [PERSON], і, лише, потім будуть підстави для призначення соціальних виплат батьку потерпілого. Крім того, представник відповідача заперечив сам розрахунок одноразової допомоги та витрат на поховання. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з 01.01.2015 року було викладено в новій редакції Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Отже, на час виникнення обставин, що викладені позовній заяві, діяв Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в ред.. від 03.08.2014р., який підлягає застосуванню до даних правовідносин. Згідно ч.7 ст. 34 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. При цьому, перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Згідно п. 2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, дія цього Порядку поширюється на працівників, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем. Згідно ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до положень ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Фонд соціального страхування від нещасних випадків приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями в триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, в тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли 8-річного віку. За ст.43 даного Закону у разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги, пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та послуг, пов'язаних з похованням померлого. Згідно ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обгрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Отже, даючи аналіз вищезазначеному, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Білоцерківському районі Київської області з заявою про виплату одноразової допомоги та витрат на поховання сина. Слід звернути увагу, що нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено повернення Фондом звернення (заяви) без розгляду, як то мало місце з заявою позивача. Відповідач зобов'язаний був прийняти постанову про страхові виплати, або про відмову у страхових виплатах, а маючи сумніви, - Фонд соціального страхування від нещасних випадків міг затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог, та самостійно з'ясувати всі підстави для виплат чи відмови у виплатах. При цьому слід зауважити, що позивач подав всі документи згідно переліку, передбаченого ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та заперечення відповідача щодо фальсифікації цих документів є безпідставним, оскільки порушення роботодавцем правил щодо належного оформлення працівника ніяким чином не заперечує факт роботи [PERSON] у ФОП [PERSON], та не позбавляє прав позивача на отримання вказаних соціальних виплат. Відповідач вимагає встановлення судом факту трудових відносин сина позивача з ФОП [PERSON], при тому, що даний факт ніким не заперечується, і крім того, факт допуску роботодавцем [PERSON] до роботи встановлено і чітко викладено в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] ( форма Н-5) та в акті за ф. Н-1, і підтверджено самим роботодавцем. Згідно ч.ч.11,12 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески. Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого. А відповідно ч. 10 даної статті передбачено, що Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком ( 1266-2001-п ) обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Щодо самого розрахунку одноразової допомоги, розмір якої повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого (ч.7 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ), слід зазначити, що позивач надав відповідачу довідку про середню заробітну плату (дохід) свого сина, але в ній для розрахунку середньомісячного заробітку невірно було взято розрахунковий період, що потягло невірний розрахунок. Так, відповідно до п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року за №1266 4. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Отже, для розрахунку середньої заробітної плати слід взяти розрахунковий період за останні шість календарних місяців з першого до першого числа. А бухгалтерія ФОП [PERSON] зазначила розрахунковий період за фактично відпрацьовані календарні місяці. Так, згідно п. 5 вказаного Порядку якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці. Так, [PERSON] працював підсобним працівником у ФОП [PERSON] з 22.05.2014 року по день нещасного випадку [INFO]., більше шести місяців, тобто, розрахунковим періодом за який обчислюється середня заробітна плата є червень-листопад 2014 року включно, (з першого до першого числа). Зарплата [PERSON] становила 3400 грн. щомісяця з червня по листопад 2014 року. Розрахунок : 3400 грн. х 6 = 20400 : 183 \\кількість календарних днів у розрахунковому періоді\\ = 111,47 х 30,44 = 3393 грн. 31 коп. х 12 х 5 = 203 598 грн. 68 коп. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок виплати одноразової допомоги на сім»ю потерпілого 203598, 68 грн. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на поховання сина в сумі 12 000 грн. підлягає до часткового задоволення. Оскільки, згідно ч.2 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож у даній місцевості. Позивач надав в підтвердження зазначеної вимоги докази оплати комплекту надгробного пам'ятника з гравіровочними роботами на суму 12 000 грн. (а.с.44,45). Однак, відповідно до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, зареєстрованій в Мінюсті України 28.10.2008 року за № 1040\\15731 «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання » установлено розміри витрат на поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві . Зокрема, в Київській області середній розмір витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника, огорожі, виготовлення фотографій, табличок та ін. становить 3 000 грн., що і підлягає стягненню з відповідача, як сума витрат на поховання. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, ЗУ ,,Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору 3098 грн. 97 коп.

Outcome: partial