Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення вихідної допомоги, вимоги вмотивовано тим, що в період з 26.10.1992 року по 01.04.2021 року він працював на посадах старшого юрисконсульта, а згодом з 1996 року - начальником юридичного відділу Каховського заводу електрозварювального устаткування. У зв`язку з тим, що на підприємстві не виплачувалась заробітна плата з червня 2020 року, позивач звернувся до голови правління ПрАТ «КЗЕСО» з заявою про звільнення за власним бажанням з 23.03.2021 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але всупереч його заяві він був звільнений з роботи з 01.04.2021 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Заява позивача про зміну формулювання звільнення, тобто приведення наказу від 01.04.2021 року та запису у його трудовій книжці у відповідності до особистої заяви від 22.03.2021 року - про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, була залишена відповідачем без задоволення. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.05.2021 року позивачу було змінено формулювання про його звільнення, а саме: «Звільнити [PERSON] , начальника юридичного відділу за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 61584,39 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, одночасно в заяві зазначив, що позов визнає з урахуванням наданої до суду довідки про розмір боргу по заробітній платі № 18/401 від 15.04.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що позивач в період з 26.10.1992 року по 01.04.2021 року працював на посадах старшого юрисконсульта, а згодом з 1996 року - начальником юридичного відділу Каховського заводу електрозварювального устаткування (а.с. 14-18). Позивач звернувся до голови правління ПрАТ «КЗЕСО» з заявою про звільнення за власним бажанням з 23.03.2021 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але всупереч його заяві він був звільнений з роботи з 01.04.2021 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Заява позивача про зміну формулювання звільнення, тобто приведення наказу від 01.04.2021 року та запису у його трудовій книжці у відповідності до особистої заяви від 22.03.2021 року - про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, була залишена відповідачем без задоволення (а.с. 9-11). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.05.2021 року [PERSON] було змінено формулювання про його звільнення, а саме: «Звільнити [PERSON] , начальника юридичного відділу за власним бажанням у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 12). ПрАТ «КЗЕСО» 15.06.2021 року було внесено зміни до наказу № 92К-тр від 01.04.2021 року про звільнення [PERSON] (а.с. 29, 30). Згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Оскільки рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.05.2021 року змінюється формулювання причини звільнення на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, на користь позивача з відповідача слід стягнути вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку. У відповідності до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Середньоденний заробіток [PERSON] складає 977,53 грн., згідно виробничому календарю (графіку) ПрАТ «КЗЕСО» кількість робочих днів в лютому 2021 року - 20 днів, в березні 2021 року - 22 дня; середня кількість робочих днів за два календарні місяця роботи, що передують звільненню, складає 21 день (20 дн. + 22 дн. : 2 =21 день); розмір середньомісячного заробітку складає 20578 грн. (977,53 грн. х 21 день = 20578 грн.). Таким чином, сума вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку складає суму 61584,39 грн. (20578 грн. х 3 = 61684,33 грн.). Суд вважає вимоги позову обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved