Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 21.09.1991 року міським відділом ЗАГС м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1201. При цьому позивач зазначає, що 21.09.1991 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. В останні роки їх спільного проживання стосунки між ними значно погіршилися і на теперішній час кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Із-за відсутності взаєморозуміння у них в сімї виникали суперечки та сварки, внаслідок чого між ними склалися стійки неприязні стосунки. У 2008 році шлюбні відносини між ним та відповідачем були остаточно припинені, з цього часу вони не проживають однією сімєю та не ведуть спільне господарство. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей у них не має, проте вирішити спір у досудовому порядку він не має можливості, оскільки відповідач на зв'язок з ним не виходить та ухиляється від будь-яких контактів, тому він змушений звернутись до суду з цим позовом. Він вважає, що в ситуації, що склалась, збереження їх сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Позивач у судове засідання не зявився, однак заздалегідь просить у позові розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Бакланова». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.1991 року міським відділом РАЦС м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1201, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного\~шлюбу сторони \~неповнолітніх дітей\~не мають. Сторони з 2008 року не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сімї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і пошани один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідач погодилася із цим, визнавши позов у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та пошани один до одного, збереження шлюбу є неможливим, а тому він підлягає розірванню. У відповідності\~до вимог\~ч.1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов.

Outcome: approved