Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те, що 12.06.2012 року повторно зареєстрував шлюб з відповідачкою в відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №716. Вказує, що від цього шлюбу у них є троє повнолітніх дітей. На підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог, позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сімейні стосунки між ними фактично припинені. На підставі вищевикладеного, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошенням про виклик до суду в регіональній газеті /а.с. 34/. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачка вважається інформованою про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі наявні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ч.2 ст. 197 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вищевказаних обставин, судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 12.06.2012 року повторно між сторонами зареєстровано шлюб в відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №716. (а.с.5). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 цього ж Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, оскільки вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та подальше існування шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved