Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що у 2003 році познайомився із [PERSON] , з якою у нього склались гарні особисті стосунки і, як наслідок, вони вирішили проживати однією сім`єю. У січні 2004 році він переїхав до квартири [ADDRESS] , в якій [PERSON] . З червня 2006 року вони почали жити у будинку [ADDRESS] , тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. В інших шлюбах в спірний період не перебували. Зазначає, що вони були пов`язані не тільки спільним побутом та бюджетом, але й мали взаємні права та обов`язки один до одного: будували сімейні відносин між собою та іншими членами сім`ї на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та підтримки, дбали про матеріальне забезпечення родини. На думку позивача, вказане чітко засвідчує той факт, що вони були сім`єю, а саме чоловіком та дружиною. [INFO] цивільна дружина позивача померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будівлі гуртожитку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; та нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 4. Постановою нотаріуса від 02 лютого 2019 року позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки ним не наданий документ підтверджуючий факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , однією сім`єю, як чоловіка та дружина, без реєстрації шлюбу, з січня 2004 року по [INFO] - дня смерті [PERSON] . В судове засідання сторона позивача не з`явились, надали до суду заяву про можливість розгляду справи без їх участі, на заявлених вимогах наполягає. Від сторони відповідача надійшла заява про те, що проти позову не запречують. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26 липня 2018 року зроблено актовий запис за № 620 [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). [PERSON] була власником будівлі гуртожитку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; та нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-13). [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина в період з червня 2006 року по 24.07.2018 рік у будинку [ADDRESS] , що підтверджується письмовою довідкою [PERSON] , котрий надавав в оренду вказане житлове приміщення особам, договорами оренди житлового приміщення (14, 15, 16, 17, 18, 19). У лютому 2019 року, позивач, як чоловік померлої, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Рукавіциної Н.В., для отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частину вищевказаного нерухомого майна, придбаного у період фактичного сімейного життя із померлою. Однак,постановою нотаріуса від 02 лютого 2019 року йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки ним не наданий документ підтверджуючий факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу (а.с. 20). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють і нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту - заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved