Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач отримувала від позивача кошти у борг та це відбувалося неодноразово. За розпискою від 05.06.2012 року [PERSON] отримала кошти у борг в розмірі 31 384 грн. 00 коп.; за розпискою від 03.07.2012 року [PERSON] отримала кошти у борг в розмірі 31 384 грн. 00 коп.; за розпискою від 09.10.2012 року [PERSON] отримала кошти у борг в розмірі 15 700 грн. 00 коп.; за розпискою від 06.10.2013 року [PERSON] отримала кошти у борг в розмірі 69 594 грн. 00 коп.; але за умовами розписок відповідач мала повернути борги, але не повернула. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але позики не повернуто, тому позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 148 062 грн. 00 коп. Позивач надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. За умовами розписок від 05.06.2012 року, 03.07.2012 року, 09.10.2012 року та 06.10.2013 року суми позик були визначені сторонами в таких розмірах: 31 384 грн. 00 коп., 31 384 грн. 00 коп., 15 700 грн. 00 коп., 69 594 грн. 00 коп. є безпроцентними про що свідчать оригінали, які міститься в матеріалах справи. За умовами розписок [PERSON] мала повернути борг: 05.06.2013 року 31 384 грн. 00 коп.; 03.07.2013 року 31 384 грн. 00 коп.; 10.10.2012 року 15 700 грн. 00 коп.; 06.04.2014 року 69 594 грн. 00 коп., але не повернула. Наявність оригіналів розписок у позивача, підтверджує той факт, що відповідачем грошові кошти за договорами позик не повернуто. Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості зазначено у статті 509 ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання передбачені розписками, вчасно. Стаття 1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. Оскільки матеріали справи містять докази отримання відповідачем коштів у борг, тому суд дійшов висновку про задоволення позову повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Однак позивачем при зверненні до суду судовий збір не був сплачено повністю, тому на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. та на користь держави з відповідача судовий збір 840 грн. 62 коп.

Outcome: approved