Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з цим позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 77,6 кв. м, житловою площею 53,5 кв. м, прибудова літ. «а» загальною площею 13,0 кв. м, гараж літ. «Б», убиральня літ. «В», літній душ літ. «Г», літня кухня літ. «Д-2», навіс тіньовий літ. «Нт», погріб під літ. «Б» літ. «П-г», паркан №1, ворота №2, басейн №3 на земельній ділянці площею 0,15 га по провулку Тітова, буд.16 в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 06 вересня 2015 року і після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначений житловий будинок. Окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом є його мати [PERSON] та донька спадкодавця, його сестра [PERSON], які у встановлений законом строк не звернулись до нотконтори із заявами про прийняття спадщини, оскільки не мають наміру приймати спадщину. Позивач, проживаючи разом із батьком у спадковому будинку до часу його смерті, фактично прийняв спадщину, однак в нотконторі, куди позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, йому було розяснено про неможливість отримання такого свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок підтверджується Свідоцтвом на відбудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, планом забудови, актом прийомки індивідуального будинку. У звязку з цим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. У судовому засіданні позивач, пославшись на факти та норми права, викладені у позові, підтримав його повністю та просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. У звязку з визнанням відповідачами позовних вимог повністю, зясування обставин справи та дослідження їх доказами було проведено шляхом оголошення у судовому засіданні наявних в матеріалах справи письмових доказів. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР №724176 від 03 листопада 1958 року. 06 вересня 2015 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №334321, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області 08 вересня 2015 року. Відповідно до відомостей Свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, за реєстраційним №1931 від 22 травня 1979 року встановлено, що за рішенням виконкому Оріхівської районної ради від 09 жовтня 1979 року №288/4 [PERSON] надано дозвіл на забудову земельної ділянки площею 0,15 га, виділеної із земель колгоспу «Росія», розташованої по пров. Тітова в с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до відомостей Плану забудови земельної ділянки в с. Преображенка, пров. Тітова встановлено, що 26 вересня 1979 року погоджено план забудови з райархітектором та землевпорядником. Відповідно до відомостей Акту прийомки індивідуального будинку від 29 вересня 1987 року встановлено, що будівництво будинку по пров. Тітова в с. Преображенка Оріхівського району забудовником [PERSON] розпочато у квітні 1982 року та закінчено у серпні 1987 року. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час придбання спадкодавцем нерухомого майна житлового будинку були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. Представник [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області у судовому засіданні засвідчив, що підтвердженням права власності спадкодавця [PERSON] на спадковий будинок є відповідний запис №1 у поземельній книзі за №101401, яка зберігається у [PERSON] сільраді Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 03 серпня 2015 року КП «БТІ» Оріхівської районної ради Запорізької області, спірний будинок складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 77,6 кв. м, житловою площею 53,5 кв. м, прибудова літ. «а» загальною площею 13,0 кв. м, гараж літ. «Б», убиральня літ. «В», літній душ літ. «Г», літня кухня літ. «Д-2», навіс тіньовий літ. «Нт», погріб під літ. «Б» літ. «П-г», паркан №1, ворота №2, басейн №3. Таким чином, згідно з матеріалами справи спадкодавець [PERSON] набув спірний житловий будинок у власність відповідно до законодавства, чинного на момент придбання цього нерухомого майна, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв в порядку ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці спадщину не прийняли, що ніким не оспорюється, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

Outcome: approved