Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №5449-086/07Р від 16 листопада 2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредит у розмірі 9\~899,00 доларів США з розрахунку 11,99% річних на строк до 16.11.2014 року. За умовами кредитного договору він повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак умови договору не виконував. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 16.01.2016 року заборгованість становить 4 228 (чотири тисячі двісті двадцять вісім) доларів 00 центів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку складає 109 474 (сто девять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 00 копійок, з яких: 94 720,00 гривень заборгованість за кредитом, 14763,44 гривень заборгованість за відсотками, які позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 169 та ст. 224 ЦП України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №5449-086/07Р, за яким банк надав йому кредит у розмірі 9\~899,00 доларів США терміном по 16.11.2014 року зі сплатою відсотків, розмір яких підвищувався за графіком. За вказаним кредитним договором він зобовязаний був сплачувати суму кредиту з нарахованими відсотками згідно умов погашення кредиту, підписаного сторонами. Свої зобовязання за вказаним договором відповідач не виконував належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2016 року становить 4 228 (чотири тисячі двісті двадцять вісім) доларів 00 центів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку складає 109 474 (сто девять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривень 00 копійок, з яких: 94 720,00 гривень заборгованість за кредитом, 14763,44 гривень заборгованість за відсотками. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Курс НБУ при здійсненні розрахунку, наданий позивачем, був нижчий від курсу НБУ на момент розгляду справи, тому вимоги підлягають задоволенню повністю виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всю суму заборгованості за Договором відповідно до наданого розрахунку, до якого включено суму залишку заборгованості, прострочена заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками, - за весь час прострочення станом на 16.01.2016 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ними та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1664 гривні 88 копійок.

Outcome: approved