overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.08.2001 він уклав шлюб з відповідачкою. Дітей до року не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, спрямував заяву в якій висловив прохання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем реєстрації. Про причини неявки до суду не повідомила. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами 18.08.2001 укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 02.10.2018 серії І-КГ № 137064, актовий запис № 79 (а.с. 3). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 вересня 2018 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. З серпня 2020 року спільне господарство не ведеться. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 28). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем реєстрації, а також шляхом спрямування судових повісток в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 18 вересня 2018 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 18 вересня 2018 серії [NUMBER] , актовий запис № 11 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12 квітня 2019 року серії [NUMBER] , актовий запис № 75 (а.с. 7). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.04.2013 р. під час проведення рейдової перевірки представниками ХМЕМ за адресою: [ADDRESS], було встановлено факт без облікового користування електричною енергією, шляхом підключення шунтуючої перемички в обхід електролічильника, електроенергія споживалася, але електролічильником не враховувалася. Між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини. Таким чином, електрична енергія споживалася але не сплачувалася споживачем. На підставі встановлених порушень, згідно п.53 ПКЕЕН представниками енергопостачальника складено акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за № 224496 від 19.04.2013 р. Згідно методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією сума збитків по даним актом складає 1580,38 грн. На сьогоднішній день в добровільному порядку вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, не відшкодовано. Представник позивача Остапенко Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином. Причина неявки суду не відома. Виходячи з наведеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив обставини і визначив відповідно до них правовідносини суд, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19.04.2013 р. під час проведення рейдової перевірки представниками ХМЕМ за адресою: [ADDRESS], було встановлено факт без облікового користування електричною енергією, шляхом підключення шунтуючої перемички в обхід електролічильника, електроенергія споживалася, але електролічильником не враховувалася, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, про що було складено відповідний акт: № 224496 від 19.04.2013р. на суму 1580,38 грн., що підтверджується протоколами засідання ХМЕМ № 22 від 08.05.2013 р., фотоматеріалами та розрахунками по актів. Всього збитків завдано споживачем на суму 1580,38 грн. Таким чином, судом встановлено факт без облікового споживання електроенергії та порушення ст.ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 37,48 Правил користування електроенергією для населення. Згідно п. 53 ПКЕЕН та Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 22.11.1999 року, розмір заподіяної шкоди розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовим розміром розрахованого споживання електроенергії за кількість днів з дня останнього контрольного зняття показань або технічної перевірки прибору обліку до моменту усунення порушення за тарифами для населення. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними такими що не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.10.2013 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. З січня 2016 року сторони проживають окремо. Примирення, подальше збереження сім'ї вважав не можливим. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки не вбачає підстав для його збереження. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 19.10.2013 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19.10.2013 року серії [NUMBER], актовий запис № 122. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11.06.2014 року серії [NUMBER], актовий запис № 96. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.01.2015 він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 21.02.2019 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 8-9). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій висловив прохання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 11). Відповідачка [PERSON] повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за відомим позивачу місцем її останнього проживання, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами 20.01.2015 зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 20.01.2015 серії [NUMBER] , актовий запис № 02 (а.с. 5). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Вимогами частини 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 грн. судового збору (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідачки. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.10.2012 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Фактично шлюбні стосунки ми не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сім'ї не можливе. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки не вбачає підстав для його збереження. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 20.10.2012 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 15.12.2015 року серії [NUMBER], актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.01.2013 року серії [NUMBER], актовий запис № 03. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 2014 року в результаті незаконного поводження відповідача з бойовим припасом, а саме, бойовою наступальною, осколковою ручною гранатою РГН\\ та недбалим його зберіганням, що спричинило вибух, йому було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 16.12.2014 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ст.264 КК України. В результаті злочину, вчиненого відповідачем, позивачеві було заподіяно наступні тілесні ушкодження : дві рани на задній поверхні правого стегна в глибині яких сторонні пластикові та металеві предмети, рана на зовнішній поверхні лівого голінковостопного суглобу, в глибині якої перелом зовнішньої кісточки малої гомілкової кістки та сторонні металеві предмети. Позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну витратами на лікування , в розмірі 18 536,28 грн та відшкодувати заподіяну злочином моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, просив стягнути витрати на лікування в сумі 15 536,28 грн, вимоги про відшкодування моральної шкоди підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позов визнала частково, в частині вимог про відшкодування витрат на лікування в сумі 15 536,28 грн - у повному обсязі, в частині вимог про відшкодування моральної шкоди частково, в сумі 2 000 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінальної справи № 357\\17282\\14-к, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення , виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 21 вересня 2014 року в результаті незаконного поводження відповідача [PERSON] з бойовим припасом, а саме, бойовою наступальною, осколковою ручною гранатою РГН\\ та недбалим його зберіганням, що спричинило вибух, позивачеві [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження : дві рани на задній поверхні правого стегна в глибині яких сторонні пластикові та металеві предмети, рана на зовнішній поверхні лівого голінковостопного суглобу, в глибині якої перелом зовнішньої кісточки малої гомілкової кістки та сторонні металеві предмети, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 16.12.2014 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ст.264 КК України. В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок заподіяних злочином тілесних ушкоджень позивач [PERSON] потребував тривалого лікування, переніс декілька операцій , проходить курс реабілітації і готується до наступної операції. На час розгляду справи в суді вартість лікування [PERSON] з урахуванням витрат на проїзд до медичних закладів та за мінусом 3 000 грн, що були відшкодовані відповідачем добровільно , становить 15 536,28 грн , які представник відповідача [PERSON] визнала у повному обсязі. А тому з урахуванням визнання відповідачем позову в цій частині позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2015 року на вул.Радянській в с.Новодмитрівка Білозерського району Херсонської області з вини відповідача сталася ДТП, в результаті якої була пошкоджена належна позивачу електроопора, внаслідок чого позивачу завдана матеріальна шкода яка не відшкодована в сумі 3889 грн. 94 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, як з винного в ДТП. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2015 року на вул.Радянській в с.Новодмитрівка Білозерського району Херсонської області сталася ДТП з участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], в результаті якої пошкоджена електроопора № 41 Ф-513 пс 35/10кВ «Прогрес», яка належить позивачу. ДТП сталося через порушення ПДР водієм [PERSON], за що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відповідно до постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 11.12.2015 року. Згідно з актом приймання виконаних робіт від 25.11.2015 року, вартість відновлюваних робіт по заміні пошкодженої електроопори становить 3889 грн. 94 коп. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовуються. Таким чином, з урахуванням того, що винним у скоєні ДТП та заподіянні матеріальної шкоди ПАТ «ЕК Херсонобленерго» є відповідач [PERSON]., а шкода завдана майну юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, суд вважає вимоги позивача, в силу ст. 1166 ЦК України, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2018 між ним та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №1846-5/4, за умовами якого відповідач

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.11.2001 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського РУЮ Херсонської області. Від спільного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та родинні цінності, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. З травня 2015 року подружні відносини між ними припинені, почуття любові та взаємоповаги втрачені. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки не вбачає підстав для його збереження. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 23.11.2001 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 15.01.2016 року серії І-КГ № 103203, актовий запис № 175. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 05.12.2013 року серії І-КГ № 169813, актовий запис № 48 та від 15.01.2016 року серія І-КГ № 208893, актовий запис № 97. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24.11.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе. З наведених підстав просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, висловила позицію про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 24.11.2007 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.11.2007 року серії 1-АП № 052795, актовий запис № 201 Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19.10.2009 року серії 1-КГ № 094801, актовий запис № 30. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved