Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваною позовною заявою, згідно якої просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 24 712.50 гривен, як таких, що виплачені з Державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги на користь Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.04.2009 року до УПСЗН звернулась жителька смт. Стрижавка гр. [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своїх дітей [PERSON], [INFO] згідно рішення Вінницького районного суду від 27.04.1998 року на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів, УПСЗН призначило [PERSON] тимчасову допомогу на шість місяців з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року. У подальшому [PERSON] повторно подавало до УПСЗН заяви, на підставі яких їй призначалась допомога на дітей. За період перебування [PERSON] на обліку в УПСЗН, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року, вона отримала зазначену допомогу на суму 22 897.50 гривен. 06.08.2013 року УПСЗН було направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про повернення коштів в місячний термін з дня отримання повідомлення в сумі 22 897.50 гривен за сплачену тимчасову допомогу. На що відповідач 30.08.2013 року звернувся подав до УПСЗН заява, якою зобов'язався щомісячно повертати кошти. Однак по теперішній час на рахунок управління кошти від відповідача не надходили. Разом з тим, у квітні 2013 року [PERSON] знову звернулася із заявою до УПСЗН про призначення тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та за період з 01.04.2013 року по 31.08.2013 року їй були виплачені кошти у сумі 1 815.00 гривен.,і які також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Отже загальна сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача складає 24 712.50 гривен. Представник позивача в судове не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином (а.с.113). До суду надіслав заяву, якою підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив справу розглянути у відсутність представника позивача та надав згоду на розгляд в заочному порядку (а.с.72-74). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою вказаною у позовній заяві, і яка є місцем його постійної реєстрації (а.с.66, 75). Однак перше повідомлення повернулося без вручення з відміткою листоноші, що адресат за зазначеною адресою не проживає (68-69). Друге повідомлення було отримано (а.с.114). Відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.74). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено наступне: Відповідач [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.77-78). Згідно виконавчого листа виданого Вінницьким районним судом 25.11.2008 року на підставі рішення про стягнення аліментів від 27.04.1998 року з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку але не менше 17.00 гривен щомісячно, починаючи з 15.04.1998 року і до їх повноліття (а.с.79). 16 квітня 2009 року до УПСЗН [PERSON] вперше подала заяву про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.81), оскільки вона не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с.80). На підставі поданих документів, УПСЗН призначило [PERSON] тимчасову допомогу на шість місяців з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року. У подальшому [PERSON] повторно подавала до УПСЗН заяви, на підставі яких їй призначалась допомога на дітей (а.с.83-102). За період перебування [PERSON] на обліку в УПСЗН, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року, вона отримала зазначену допомогу на суму 22 897.50 гривен. 05.08.2013 року УПСЗН було направлено відповідачу [PERSON] повідомлення про повернення коштів в місячний термін з дня отримання повідомлення в сумі 22 897.50 гривен за сплачену тимчасову допомогу (а.с.103, 104). На що відповідач 30.08.2013 року звернувся подав до УПСЗН заява, якою зобов'язався щомісячно повертати кошти (а.с.105). Однак по теперішній час на рахунок управління кошти від відповідача не надходили. Разом з тим, у квітні 2013 року [PERSON] знову звернулася із заявою до УПСЗН про призначення тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та за період з 01.04.2013 року по 31.08.2013 року їй були виплачені кошти у сумі 1 815.00 гривен.,і які також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] (а.с.106-108). Отже загальна сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача складає 24 712.50 гривен, що підтверджується довідкою від 03.10.2013 року (а.с.109-111). Відповідно до ст.181 ч.8, ч.9 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Пунктом 6 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 (надалі Порядок) для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та усі інші документи, зазначені у цьому пункті Порядку. Згідно абз.2 пункту 7 Порядку, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк, одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Відповідно до п.8 Порядку 8. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що передбачений частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Частиною 10 ст. 181 СК України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 5 ч.1 п.20 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи праці та соціального захисту населення - за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, виплат на доплат, установлених законодавством. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 247.13 гривен.

Outcome: approved