Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 листопада 2018 року його визнано батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду дитина позивача носить прізвище [PERSON] . Відповідно до Висновку з протоколу № 3/19 засідання комісії з питань захисту прав дитини Сквирської РДА Київської області від 26.02.2019 року визначено місце проживання [PERSON] в сім`ї опікуна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В позові позивач просив суд визнати висновок (рішення) комісії з питань захисту прав дитини Сквирської РДА Київської області № 3/19 від 26.02.2019 року нікчемним так як ця комісія незаконно перебрала на себе повноваження органу опіки та піклування. В подальшому в судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] відмовились від позовних вимог до Відповідача № 2 Сквирської РДА в особі комісії з питань прав дитини. Опікун, яка чинить тиск та має негативний вплив не тільки на батьківство позивача, а й на його доньку, негативно впливає на емоційний стан його рідної дитини і тим самим спрямовує свою діяльність проти духовного, душевного і тілесного здоров`я його доньки, порушуючи фундаментальні принципи здоров`я, які діють незалежно від обставин. [PERSON] жодного разу не дала можливості позивачу спілкуватися з дитиною. Фактично з самого моменту встановленого батьківства у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом з його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування з рідною дитиною. Всі намагання позивача з моменту встановлення батьківства нормальним мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з дочкою. Весь час позивач намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та ставлення. Після чисельних мирних спроб вирішити дане питання мирним шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, оскільки судове рішення від 08.11.2018 року не виконується відповідачкою. Після спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, позивач звернувся із заявами до комісії з питань захисту прав дитини Сквирської РДА. Незаконно і безпідставно, всупереч чинного законодавства комісією було прийнято рішення у відповідності до якого позивачу відмовлено зустрічатися і спілкуватися з рідною дитиною. Відповідачка користується частковою цивільною дієздатністю його малолітньої дочки, чинить тиск на дитину, негативно впливає на стосунки батька та доньки, така ситуація вкрай важко та негативно впливає на розвиток дитини, її характер та поведінку. Позивач вважає, що такі обставини є неприпустимими, щоб постійно бачити дитину та можливість вільно без участі будь - яких інших осіб спілкуватися з нею, вирішувати абсолютно питання пов`язані з її розвитком як фізичним, розумовим так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого її світу, забезпечувати її усім необхідним та виховувати доньку у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, батьків і Батьківщини. Ніякі сторонні особи, окрім позивача, не зможуть всьому цьому навчити його доньку, забезпечити це все їй, а також замінити дитині спілкування з батьком та самого батька. Позивач, як люблячий батько, який відповідно до моральних засад нашого суспільства та відповідності до чинного законодавства, має переважні права та обов`язки щодо [PERSON] , але відповідачка чомусь нехтує його правами, порушуючи їх. Позивач вважає, що має повне право на безперешкодне спілкування зі своєю донькою [PERSON] та приймати безпосередню участь у вихованні за відсутності будь - яких інших осіб. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Позивач [PERSON] любить свою доньку, а тому особисто хоче спілкуватися з нею та відповідно до вимог ст. ст. 153,157 СК України як батько має на це право. Відповідачка не реагує на його прохання мирним шляхом вирішити дані питання чим порушує не тільки права позивача, а й права його доньки щодо спілкування з позивачем і формує з нього «чужого дядю, якого треба боятися». Невже позивач буде бажати своїй доньці щось погане? Чому б позивачу не погуляти з донькою по місту, виконати її маленькі бажання. На вихідні дні забрати до себе до дому. В суботу сходити разом з дитиною на Богослужіння до Церкви. Позивач мешкає в чудовому місці де чисте повітря, чиста вода, екологічно чисті продукти, які вирощує сам, фрукти, ягоди, продукти бджільництва, чудова природа і відпочинок під сонцем на своїй власній землі. Дитинство буває один раз і позивач хоче щоб у його доньки від цього періоду життя залишилися лише приємні спогади. Позивач законослухняний громадянин, але з моменту визнання його батьком він не мав реальної можливості жодного разу спілкуватися з рідною дитиною. Позивач звертає увагу суду, що його чисельні спроби досудового врегулювання спору в досудовому порядку не дали позитивного результату і тому він звертається до суду з позовом та просить: Зобов`язати відповідачку [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дочкою [PERSON] та встановити такі способи його участі у вихованні дитини: А) Вільне спілкування з дочкою засобами телефонного зв`язку; Б) періодичні побачення з дочкою в суботні та недільні дні тривалістю з 11-00 до 13-00 годин або за погодженням сторін в інший час в присутності опікуна в громадських місцях в м. Сквира. Побачення починається біля центрального входу в Сквирський районний будинок культури; В) можливість спільного відпочинку за домовленістю сторін і дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також повідомив, що приходив до дитини, однак відповідачка відмовила йому в спілкуванні з дитиною і з цього приводу він звертався до правоохоронних органів, однак їх рішення є незаконним. Також позивач повідомив, що вважає свою дочку психічно хворою та їй необхідно провести психіатричний огляд в примусовому порядку та невідкладно госпіталізувати її до психіатричного закладу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та поросив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в 2008 році дитину [PERSON] вона забрала з дитячого будинку у віці 3,6 роки. На той час її мати було позбавлено батьківських прав, а батько - позивач по справі перебував в місцях позбавлення волі. На час розгляду справи вона виховує та забезпечує дитину в повному обсязі. Батько - позивач матеріально не забезпечує та не допомагає дитині, батько з`являвся одного разу до дитини, а також один раз надсилав листа з тюрми. Відповідачка не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною будь - яким чином. Вона пропонувала [PERSON] спілкуватися з батьком, однак остання відмовляється від такого спілкування. Відповідачка просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог щодо будь - яких перешкод у спілкуванні з дитиною з боку відповідачки і не знайшло цього підтвердження в судовому засіданні. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області Рогоза Н.А. в судовому засіданні повідомила, що ніхто не має права заборонити позивачу виконувати свої батьківськи обов`язки, Орган опіки рекомендував позивачу знайти можливість для спілкування з дочкою. Також органом опіки та піклування не встановлено, що відповідачка по справі (рідна тітка [PERSON] ) будь - яким чином перешкоджає позивачу виконувати свої батьківські обов`язки, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батько [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копією Свідоцтва про народження Марії Серія [NUMBER] , актовий запис № 1 видано повторно Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 7), а також копією рішення Сквирського районного суду Київської області від 08 листопада 2018 року про встановлення батьківства (а. с. 8,9). На теперішній час, згідно Висновку (рішення) Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Сквирської міської ради № 4 від 12 березня 2020 року про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] із рідною тіткою, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] Органом опіки вирішено: Визнати доцільним визначення місця проживання [PERSON] із рідною тіткою, [PERSON] за вищевказаною адресою (а. с. 96). Також в рішенні Органу опіки вказано, що дитина [PERSON] звернулась з заявою про визначення місця проживання та на засіданні Органу опіки повідомила, що їй 14 років, навчається в 8 класі та хоче жити разом із мамою [PERSON] , так вона називає свою рідну тітку (відповідачка по справі), оскільки живе з нею 11 років і її тітка піклується про неї, доглядає, бере участь у її житті та вихованні. З батьком, [PERSON] , відносини не дуже добрі, знає його біля 2- х років. За цей час бачилась з ним кілька разів, він у подарунок приносив книжку з ілюстраціями, в якій описуються органи людей, а ще одного разу цукерку, мандарини, два плаття, шоколадку. Також зазначила, що з батьком спілкуватися не хоче, вона не сприймає його як рідну людину, не відчуває себе з ним у безпеці (а. с. 95). Відповідно до вимог ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Опитана в судовому засіданні дитина - [PERSON] , [INFO] повідомила, що вона навчається в 9 класі в школі № 5 у м. Сквира, раніше навчалась в школі № 2, їй зрозуміло яка справа розглядається в суді. Дитина повідомила, що бажає проживати разом з мамою (відповідачка по справі), з батьком не бажає спілкуватися, оскільки він їй неприємний. Декілька разів вони зустрічалися з батьком і останній трохи сварився і вказував, що мама перешкоджає йому в спілкуванні. Батько приходив до неї в школу і мама (відповідачка) не вчиняла будь - яких перешкод в нашому спілкуванні. З Доповідної записки від 19 лютого 2019 року Директору Сквирської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 [PERSON] практичного психолога [PERSON] вбачається, що 14 січня 2019 року за індивідуальною консультацією для учениці 7 - а класу [PERSON] звернулася опікун [PERSON] та класний керівник [PERSON] . Тематика звернення - порушення емоційного стану дівчинки, підвищена тривожність, переживання негативних емоцій, невротичних страхів внаслідок отриманої моральної та психологічної травми після того, як у грудні 2018 року гр. [PERSON] без погодження з опікунами та адміністрацією школи прийшов у 7 - а клас і при всіх учнях класу повідомив [PERSON] , що він її батько, в неї буде інше прізвище, і тепер вона буди жити з ним. Дівчинка дуже злякалася, розгубилася, почала плакати і дзвонити мамі. Вона не знала про існування біологічного батька, своїми батьками вона вважала подружжя [PERSON] . Учениця неодноразово зверталась за психологічною допомогою, так як має негативні переживання після зустрічей з гр. [PERSON] , панічно боїться цих зустрічей і нізащо не хоче змінювати своє місце проживання. [PERSON] надано індивідуальні консультації та проведено індивідуальне діагностичне обстеження. Реєструється загальний негативний емоційний фон контактів з біологічним батьком. Дівчинка постійно знаходиться в стресовому стані, нервується, боїться, що її заберуть від батьків та рідної сестри. Будь - яка, навіть формальна взаємодія дитини з гр. [PERSON] має для неї підвищене стресогенне значення (а. с. 37). З Доповідної записки від 15.02.2019 року Директору Сквирської ЗОШ І - ІІІ ст. № 2 [PERSON] класного керівника 7 - а класу [PERSON] вбачається, що за період з 01 вересня 2016 року до цього часу [PERSON] біологічний батько [PERSON] не цікавився навчанням та вихованням [PERSON] , жодного разу не був присутній на батьківських зборах, шкільних та родинних святах. Вихованням та навчанням дитини займаються опікун [PERSON] та її чоловік [PERSON] , які приділяють багато уваги навчанню та вихованню дитини, систематично відвідують школу, цікавляться не лише успіхами [PERSON] , але і справами класного колективу, відвідують батьківськи збори (а. с. 41). Частинами 4,5,6 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В Висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сквирської міської ради від 11.03.2021 року «Про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] » встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . До березня 2019 року [PERSON] мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і з 08.07.2009 року по 03 травня 2019 року перебувала під опікою тітки, [PERSON] , що також не заперечується учасниками справи. Після встановлення батьківства [PERSON] намагався встановити зв`язок із дитиною, однак налагодити доброзичливі стосунки не вдалося. 04.03.2020 року до Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради надійшла заява від [PERSON] щодо визначення її місця проживання з родиною тітки [PERSON] . Представником служби у справа дітей Сквирської міської ради [PERSON] проведено бесіду з [PERSON] , яка пояснила, що проживати з батьком відмовляється, оскільки хоче проживати з тіткою, яку вважає своєю матір`ю. Марія при спілкуванні зазначає, що відносини з батьком у неї не складаються. Вона знає його близько 3 - х років, однак не приймає як рідну людину, адже поруч із ним не відчуває себе у безпеці. Тітка дівчинки, [PERSON] , перешкод у спілкуванні [PERSON] з батьком не чинить. Кілька разів вони ходили на зустріч з батьком, однак після зустрічі дівчинка відмовляється від спілкування з батьком. Комісія вважає за доцільне: Рекомендувати батькові [PERSON] виконувати свої батьківськи обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, матеріально утримувати, налагоджувати контакт з донькою. Зустрічі проводити на території м. Сквира, в місцях культурно - розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини (а. с. 133 - 136). Суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 СК України, вважає вищевказаний Висновок достатньо обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з вимогами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених судом доказів, а також пояснень учасників справи, суд робить висновок, що позивачем та його представником до позовної заяви, а також в судовому засіданні не надано жодного належного, допустимого, достовірного, достатнього доказу щодо вчинення перешкод відповідачкою у вихованні та вільному спілкуванні позивачу з дочкою, що не відповідає вимогам ст. ст. 12,76 - 81 ЦПК України, а також суд не вбачає з боку відповідачки [PERSON] порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача [PERSON] , а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed