Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого зазначив, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 22 від 09.04.2010 року, відповідно до якого позичальнику надано грошові кошти у сумі 100 000,00 грн., з 28 % річних у період до 08.04.2012 року включно. 15.06.2011 додатковим договором № 1 внесені зміни щодо сплати «комісійної винагороди» в розмірі 0,1% щомісячно та додатковою угодою № 1 28.04.2012 року сторонами погоджену фактичну суму заборгованості яка склала станом на 28.04.2010 року 99 581,56 грн. В забезпечення виконання зобов`язань по договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 09.04.2010 року того ж дня між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 1, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.09.2017 року по справі № 425/1705/17, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 22 від 09.04.2010 року у розмірі 79 401,79 грн. У зв`язку з тим, що відносини між сторонами не припинилися відповідно до умов договору, позичальнику щомісячно нараховуються проценти за користування кредитом, зважаючи на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.09.2017 року, починаючи з 26.06.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 29 750,76 грн., яка складається з: прострочених процентів за користування кредитом - 12 136,84 грн.; трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом - 1 857,27 грн.; трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом - 3 516,58 грн.; інфляційних витрат за прострочення боргу за кредитом - 3 631,81 грн.; інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом - 8 608,26 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 13.08.2020 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.19). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с.21) 09.04.2010 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 22, відповідно до якого ВАТ «Державний ощадний банк України» зобов`язався надати [PERSON] кредит погоджений сторонами в сумі 100 000,00 грн. (а.с.8-10.) Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору кредит в сумі 100 000,00 гривень, а позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 22 від 09.04.2010 рокуміж [PERSON] з однієї сторони, ВАТ «Державний ощадний банк України» з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони, укладено договір поруки № 1 від 09.04.2010 року (а.с.17). Відповідно п. 1.1. договору поруки № 1 від 09.04.2010 року поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 22 від 09.04.2010 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Додатковим договором № 1 від 15.06.2011 року до договору відновлювальної кредитної лінії від 09.04.2010 року № 22, було встановлено комісію за невикористану частину кредитної лінії у розмірі 0,1 % в місяць. (а.с.15) Відповідно п.3 додаткового договору № 1від 15.06.2011 року, він набув чинності з моменту підписання його сторонами, є невід`ємною частиною кредитного договору № 22 від 09.04.2010 року, та діє до моменту повного виконання зобов`язань за цим договором. Додатковою угодою № 1 від 28.04.2012 року до договору відновлювальної кредитної лінії № 22 від 09.04.2010 року сторонами погоджено суму фактичної заборгованості станом на 28.04.2010 року в розмірі 99 581,56 грн. (а.с.16). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.09.2017 року по справі № 425/1705/17, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 22 від 09.04.2010 року станом на 26.06.2017 року у розмірі 79 401,79 грн. (а.с.23-24). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банком було виконано зобов`язання в повному обсязі. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Внаслідок невиконання відповідачами умов договору, станом на 28.05.2020 року утворилась заборгованість, яка становить 29 750,76 грн., яка складається з: прострочених процентів за користування кредитом - 12 136,84 грн.; трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом - 1 857,27 грн.; трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом - 3 516,58 грн.; інфляційних витрат за прострочення боргу за кредитом - 3 631,81 грн.; інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом - 8 608,26 грн. (а.с.5-7). Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. в рівних частках по 1 051грн. з кожного відповідача, у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.4).

Outcome: approved