Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок по вул. Леніна, 241 в м. Біляївка Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06 липня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 1174/02-14 від 08 квітня 2016 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як ним не надано правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду. До судового засідання представник позивача не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Представник Біляївської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 06 липня 2015 року померла [PERSON] мати позивача, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 6). Позивач є сином померлої [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 36), а тому згідно положень ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців немає. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON], померлої 06.07.2015 року (а.с. 10). Рішення набрало законної сили. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, вбиральнею, сараєм, огорожею по вул. Леніна, 241 в м. Біляївка Одеської області, відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2007 року та технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 9, 17-22). 08 квітня 2016 року [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав з матірю на день її смерті, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, тобто відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Але державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду, так як ним не надано правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 4). Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради № 215 від 09.12.2015 року згідно архівів реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою: Одеська область Біляївський район м. Біляївка вул. Леніна, 241, філією не проводилась (а.с. 43). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2007 року встановлено факт належності договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Леніна, 185 (в теперішній час вул. Леніна, 241) в м. Біляївка Одеської області, посвідченого 18.08.1971 р. державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори за [PERSON], померлою 25.12.1995 року; встановлено факт прийняття спадщини [PERSON], що залишилась після смерті її матері [PERSON], померлої 25.12.1995 року, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований по вул. Леніна, 241 (стара адреса: вул. Леніна, 185) в м. Біляївка Одеської області, у порядку спадкування за законом, що залишився після смерті її матері [PERSON], померлої 25.12.1995 року (а.с. 9). Рішення набрало законної сили. Однак за життя [PERSON], яка померла 06 липня 2015 року, не зареєструвала право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Померла [PERSON] проживала та була зареєстрована по день смерті 06 липня 2015 року по вул. Леніна, 241 в м. Біляївка Одеської області, спільно з нею були зареєстровані: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка виконавчого комітету Біляївської міської ради № 1981 від 18 липня 2016 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на житловий будинок на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок по вул. Леніна, 241 в м. Біляївка Одеської області.

Outcome: approved