Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 02 вересня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис за № 48. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося. З вересня 2018 року подружжя проживає окремо одне від одного. Подальше спільне проживання та зберігання шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. Як зазначає позивач, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки вона має намір створити нову сім'ю, придбати нерухомість та інше. Крім цього, збереження шлюбу буде суперечити інтересам дитини, яка буде вимушена жити в атмосфері образ, нелюбові та неповаги між батьками. Питання участі відповідача в утриманні дитини буде вирішуватиметься в судовому порядку Заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача подано до Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області. Враховуючи той факт, що шлюбу сторін по справі на сьогодні фактично не існує, його збереження є неможливим, призначення будь-яких строків на примирення недоцільним. Просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.2015 року (а.с.8). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved