Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в розмірі 1/3 частини визнав. Розглянувши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 19.09.2007 року по 19.09.2014р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Полтав (а.с.9). Від вказаного шлюбу народилися спільні діти: син, [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні матері, так як відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дітей народжених у вищевказаному шлюбі. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно Відомостів з Державного реєстру ФОП ДФС України від 22.11.2019р., встановлено, що [PERSON] за період з 01.10.2017р. по 31.12.2018р., отримав сукупно дохід у сумі 1 377 684.42 грн. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі підлягають віднесення за рахунок держави, оскільки сторона по справі - відповідача є інвалідом 2 групи, що підтверджено пенсійним посвідченням (а.с.36). На підставі викладеного,

Outcome: approved