Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просив суд визнати договір поставки №20/12/12/2 від 20.12.2012 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] недійсним, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. У обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що до Луцького міськрайонного суду звернувся ФОП [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги наявністю договірних зобов'язань. Луцьким міськрайонним судом було призначено проведення почеркознавчої експертизи у справі, а саме щодо виконання підпису в графі отримувач - [PERSON] в договорі поставки №20/12/12/2 від 20.12.2012 року, виконання якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Згідно Висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів по матеріалам цивільної справи підписи від імені [PERSON] розташовані в нижньому правому куті 4-х аркушів та в графі «Фізична особа підприємець /[PERSON]/» п'ятого аркушу в Договорі поставки 20/12/12/2 від 20.12.2012 року, виконані не [PERSON], а іншою особою з намаганням його виконавця наслідувати справжні підписи [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, його представник надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважності причин неявки не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У договорі поставки №20/12/12/2 від 20.12.2012 року у розділі ХІІ вказані юридичні адреса та банківські реквізити сторін, згідно яких сторонами договору є ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] (а.с.6-8). Проте згідно Висновку №94 від 10.03.2016 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що підписи від імені [PERSON] розташовані в нижньому правому куті 4-х аркушів та в графі «Фізична особа підприємець /[PERSON]/» п'ятого аркушу в Договорі поставки 20/12/12/2 від 20.12.2012 року, виконані не [PERSON], а іншою особою з намаганням його виконавця наслідувати справжні підписи [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що договір поставки №20/12/12/2 від 20.12.2012 року позивачем не підписувався, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що є всі підстави визнати такий правочин недійсним. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн (а.с.2). На підставі ст. 526, 530 ЦК України;

Outcome: approved