Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру реєстраційний номер 1514736623101, загальною площею 40.09 кв.м., житловою площею 25.29 кв.м., адреса місцезнаходження: Запоріжжя, [ADDRESS], яка належить Публічному акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк», накладеного: 24.05.2012 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 32559668, виданий 24.05.2012, у звязку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 25402462 від 24.05.2012 про накладення арешту на все нерухоме майно, яке належало [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь банку витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 30.05.2008\~року між юридичною особою Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON], укладено кредитний договір № 6459217, згідно до умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000,00 доларів США, а остання зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки № 6485906, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру, придбану за кредитні кошти, за адресою: [ADDRESS]. На підставі Договору іпотеки, у звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань за Кредитним Договором, державним реєстратором [PERSON], Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Запорізька область, було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність позивачу, про що було прийнято відповідне рішення № 40288988 від 23.03.2018 року і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 25402394. Позивач на момент предявлення позову є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Позивачу стало\~відомо про\~наявність арештів,\~які були\~накладені на\~належну йому\~квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані третіми особами. Позивач посилаючись на те, що існуючі на даний час арешт повністю унеможливлює реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON], треті особи - [PERSON], Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування арешту та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Представник ПАТ «ПУМБ» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявилися, відзиву суду щодо позову не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.\~223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.05.2008 року між юридичною особою Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON], укладено кредитний договір № 6459217, згідно до умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000,00 доларів США, а остання зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором. Кредитним договором, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] встановлені взаємні права і обовязки сторін. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до пункту 1.3. Кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних, а пунктом 1.4. визначено строк повернення кредиту [PERSON], який встановлено до 28.05.2018 року. У відповідності до п. 3.2.1. Кредитного договору [PERSON] зобовязана здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який встановлено в Додатку № 1 до Кредитного договору і є його невідємною частиною. В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки № 6485906, посвідчений 30.05.2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим номером 1984, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу квартиру, придбану за кредитні кошти, за адресою: [ADDRESS]. На підставі Договору іпотеки, у звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань за Кредитним Договором, державним реєстратором [PERSON], Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Запорізька область, було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у власність банку, про що було прийнято відповідне рішення № 40288988 від 23.03.2018 року та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, здійснено запис про право власності за № 25402394. Позивач на день предявлення позову є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивачу стало\~відомо про\~наявність арештів,\~які були\~накладені на\~належну йому\~квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які зареєстровані третіми особами, а саме: 24.05.2012 року Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 32559668, виданий 24.05.2012, у звязку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 25402462 від 24.05.2012 про накладення арешту на все нерухоме майно, яке належало [PERSON]. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що існуючий на даний час арешт повністю унеможливлює реалізацію ПАТ «ПУМБ» своїх прав та інтересів, щодо володіння та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 1762 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved