Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 17.04.2015 року між ним та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач як виконавець надає [PERSON] як замовнику послуги з облаштування території біля могильного обеліску покійного батька в м.Нетішин Хмельницької області, в обсязі та на умовах, визначених договором. Так, за умовами договору, виконавець надає замовнику такі послуги: укладає плитку сірого кольору відповідного зразка та якості 15 м.кв., облаштовує вказану територію біля обеліску стовпчиками в кількості 8 штук (розмір 20*12*12* см.) з відповідного матеріалу та відповідної якості, шари в кількості 8 штук діаметром 10 см., перекладини 7 штук (розмір 180*8*5) в загальному 12,6 м.п., а також в подальшому шліфування плитки 16 м.п., виготовлення та встановлення лавочки з відповідного матеріалу та відповідної якості. Умовами договору було визначено, що вартість послуг визначається за фактом їх надання і фіксується в актах про надані послуг, які підписуються сторонами до 20 числа місяця наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавались послуги. Позивач, як замовник, взяв на себе зобовязання передати відповідачу, як виконавцю, аванс в сумі 8000 гривень для початку виконання робіт. Відповідно до п.4.4 позивач виконав взяті на себе зобов'язання і 17.04.2015 року передав [PERSON] аванс в розмірі 8000 гривень. Проте, відповідач грубо порушив його умови, а саме п..п.2.1 - 2.4, що призвело до невиконання п.1.2 договору. В телефонному режимі [PERSON] повідомив, що не може виконати взяті на себе зобов'язання в силу того, що кошти отримані як аванс для початку виконання робіт він витратив, а інших не має, в звязку з чим просив відстрочити виконання робіт. В подальшому замовлені позивачем роботи по облаштуванню обеліска були виконані неякісно та зовсім сторонніми особами. Зі слів [PERSON] вказану роботу без погодження з позивачем, він відступив стороннім особам. Всупереч умовам договору плитка була укладена не на цементну суміш, а на пісок з водою, мала інший колір, її краї були не шліфовані, а стовпчики, перекладини та шари встановлені не в тій кількості і не тих розмірів, що зазначені в договорі. Також площа зазначена в п.1.2 договору, а це 15 м.кв. не відповідає дійсності виконаних робіт, а саме розміру стяжки підготовчих робіт. Крім того, не було виготовлено та встановлено лавочку, а та котра була встановлена до цього, була фактично знищена. Таким чином, відповідач грубо порушив взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов договору про надання послуг від 17.04.2015 року, жодного зобов'язання до цього часу не виконав, завдаток не повертає, на зв'язок не виходить, уникає зустрічі. Враховуючи наведене, невиконання відповідачем умов договору, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню аванс в розмірі 8000 гривень та штраф в розмірі 2000 гривень, передбачений п.5.2 договору. На підставі вищевикладеного, позивач в поданій позовній заяві просить розірвати договір про надання послуг від 17.04.2015 року, укладений між ним та [PERSON], стягнувши з останнього суму авансу в розмірі 8000 гривень, штраф в розмірі 2000 гривень, а всього 10000 гривень та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2015 року між [PERSON] як замовником та [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про підприємницьку діяльність, як виконавцем було укладено договір про надання послуг, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого за завданням замовника виконавець надає замовнику послуги з облаштування території біля могильного обеліску покійного [PERSON] в м.Нетішин Хмельницької області в обсязі та на умовах визначених цим договором. За цим договором, виконавець надає замовнику таку послуги: укладає плитку сірого кольору відповідного зразка та якості 15 м.кв., облаштовує вказану територію біля обеліску стовпчиками в кількості 8 шт. (розмір 20*12*12 см.) з відповідного матеріалу та відповідної якості, шари в кількості 8 шт. діаметром 10 см., перекладини 7 шт., (розмір 180*8*5) в загальному 12,6 м.п., а також в подальшому шліфування країв плитки 16 м.п. та виготовлення і встановлення лавочки з відповідного матеріалу та відповідної якості. Згідно п.4 даного договору, вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуг, які підписуються сторонами до 20 числа місяця наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавались послуги. Замовник зобов'язується передати (перечислити на рахунки) виконавцю аванс в сумі 8000 гривень для початку виконання робіт, а виконавець -прийняти вказану суму як аванс та приступити до виконання роті передбачених п.1.2 договору. Відповідно до п.5.2 договору, за одноразову необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань винна сторона сплачує другій стороні штраф у розмірі 2000 гривень. Згідно п.п.6.4, 6.5 договору, договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання договору допускається лише у випадках передбачених цим договором та законодавством України. [PERSON] - яка із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, попередньо письмово повідомивши про це другу сторону за 60 днів. Як вбачається з долученої до матеріалів справи розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 8000 гривень авансу за облаштування могильного обеліску. Однак в даній розписці відсутня дата її складання, дата передання вищевказаних коштів та відсутня вказівка на те, що вони сплачені саме на виконання договору про надання послуг від 17.04.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторонни (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Згідно ст.ст.865, 866 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Враховуючи наведене, зміст та умови договору про надання послуг від 17.04.2015 року, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що відповідають договору побутового підряду. Питання розміру плати за договором побутового підряду врегульоване ст.873 ЦК України. Так, вартість робіт, виконаних за таким договором, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Згідно ч.ч.1, 2 ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Відповідно до ст.526, ч.1 ст.610 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У відповідності до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а частиною другою цієї статті передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.3 ст.10, ст.60, ч.2 ст.59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.26, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної даності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст.58, 59 ЦПК України) в порядку, передбаченому ст.ст.85, 187, 189 ЦПК України. В поданій позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач грубо порушив взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов договору про надання послуг від 17.04.2015 року, відступивши роботу, що зазначена в предметі даного договору стороннім особам, які в порушення умов договору уклали плитку іншого кольору з нешліфованими краями не на цементну суміш, а на пісок з водою, стовпчики, перекладини та шари встановили не в тій кількості і не тих розмірів, що зазначені в договорі, площа укладення плитки не відповідає дійсності виконаних робіт, а лавочку взагалі не було виготовлено та встановлено. Однак позивач [PERSON] не надав суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин та допущення відповідачем істотного порушення умов договору. Оскільки позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] допустив істотні порушення умов договору, а роботи були виконані з істотними недоліками, суд приходить до висновку, що підстави для розірвання договору про надання послуг від 17.04.2015 року відсутні, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню й інші позовні вимоги про стягнення авансу в розмірі 8000 гривень та штрафу в розмірі 2000 гривень.

Outcome: dismissed