Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 2000 по 2007 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в якому у них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу з [PERSON], у 2007 році позивач одружився з [PERSON], яка при реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка. У цьому шлюбі у сторін народився син - [PERSON]. Внаслідок особистих непорозумінь шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] також були припинені. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області та Рівненським міським судом Рівненської області з позивача на користь відповідачів було присуджено стягнення аліментів у розмірі по 1/4 частині всіх його доходів на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач вказує, що на теперішній час не має змоги сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі визначеному рішеннями судів, оскільки змінився його матеріальний та сімейний стан. В зв'язку з цим просить зменшити йому розмір аліментів з 1/4 частини всіх його доходів до 1/6 частини на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення синами повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позові та пояснив, що з 2012 року ніде не працює, із доходів має лише пенсію. На даний час проживає з жінкою та її неповнолітньою дитиною. Крім цього, має непрацездатного батька - інваліда третьої групи, який отримує мінімальний розмір пенсії і потребує додаткового забезпечення зі сторони позивача. Зважаючи, що розмір стягуваних з нього аліментів складає 50% його доходів, а інші 50% не задовольняють його особистих потреб та не дають змогу допомагати батькові і сім'ї, просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідачів та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про народження, які місяться в матеріалах справи, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.09.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] були присуджені до стягнення аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. З виконавчого листа від 03.11.2008 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області вбачається, що [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно починаючи з 22.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України аліменти призначаються в частці від доходу і або в твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіки, дружини, батьків, сина, дочки; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, якщо судом буде встановлено, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З матеріалів справи вбачаються наступні відомості про позивача. Відповідно до останнього запису в трудовій книжці [PERSON], його було звільнено з роботи 09.04.2012 року на підставі ст. 36 п. 1 КЗпП (за згодою сторін). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за вислугу років, розмір якої становить щомісячно 4384,14 грн. Відповідно до посвідчення та довідки МСЕК, батько позивача є непрацездатною особою у віці 63 років та є інвалідом третьої групи. Позивач в судовому засіданні вказував, що за особистою усною домовленістю з батьком, він допомагає останньому матеріально, оскільки особистої пенсії [PERSON] не вистачає, а він зобов'язаний його утримувати відповідно до законодавства України. Отже, з викладеного слідує, що на час винесення рішень про стягнення аліментів не існували обставини, які мають місце на теперішній час. Зокрема, на той час позивач був працездатною особою, мав постійне місце роботи та належний розмір заробітної плати. Батько позивача не був особою пенсійного віку (непрацездатним) та не потребував утримання. Окрім цього, з припису кадрового забезпечення Головного управління МВС України в АР Крим вбачається, що [PERSON] був звільнений в запас за обмеженим станом здоров'я. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність тверджень позивача стосовно зміни його матеріального та сімейного становища в сторону погіршення, що є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved