Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009 у сумі 130397,40 грн., у тому числі: борг за кредитом в розмірі 37048,99 грн.; відсотки за користування кредитом з 02.04.2014 по 11.09.2018 в розмірі 45361,79 грн.; інфляційні втрати банку з листопада 2012 року по серпень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 13916,36 грн.; інфляційні втрати банку з квітня 2013 року по серпень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 16311,54грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 24.02.2012 по 11.09.2018 в розмірі 2378,46 грн.; три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування кредитом з 02.03.2012 по 11.09.2018 в розмірі 3078,43 грн. Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.11.2018 провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак останні до судового засідання не зявились, про наявність поважних причин для цього суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направили, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не предявили. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі кредитор, Банк) та [PERSON] (далі Відповідач-1, Позичальник) договору відновлювальної кредитної лінії №7 від 07.08.2009 (далі Кредитний договір), позивач надав Відповідачу-1 на умовах Договору грошові кошти в сумі 50000 гривень, а Позичальник зобовязався отримувати, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 50000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (п. 1.1 Договору). Зазначений Договір відповідно до ст. 1054 ЦК України є кредитним. Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредит надавався на споживчі потреби. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, у період до 01.08.2011. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за Кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця, починаючи з 01.08.2011. Остаточним терміном повернення Кредиту є 01.07.2019. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору сторони погодили суму ліміту кредиту і визначили його в розмірі 50000,00 грн. Згідно п.п. 1.5.1.1.-1.5.1.4. Кредитного договору Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. Нараховані проценти повинні бути сплачені Позичальником щомісяця не пізніше першого числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 01.08.2019. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення Кредиту, плата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплаються Позичальником в касі Банку. Відповідно до умов п.п. 3.3.1, 3.3.2. Кредитного договору Відповідач-1 зобовязався точно в строки, обумовлені цим договором, повернути кредит в сумі 50000,00 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором, відповідати всіма власними коштами та майном о своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору на першу вимогу банку Відповідач-1 зобовязався в порядку. Передбаченому договором, достроково повернути кредит. Пунктами 3.2.1, 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених договором, дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому Договору. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі Відповідачем-2, Поручителем 1) був укладений Договір поруки №7/1 від 07.08.2009 (далі Договір поруки). Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 7 від 07.08.2009, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладеними в майбутньому. Згідно п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними до тих пір, поки всі зобовязання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань по кредитному договору, не предявить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання. Відповідно до п. 6.3 Договору поруки даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 7 від 07.08.2009, станом на 11.09.2018 за [PERSON] рахується заборгованість за договором, яка складає 130397,40 грн., у тому числі: борг за кредитом в розмірі 37048,99 грн.; відсотки за користування кредитом з 02.04.2014 по 11.09.2018 в розмірі 45361,79 грн.; інфляційні втрати банку з листопада 2012 року по серпень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 13916,36 грн.; інфляційні втрати банку з квітня 2013 року по серпень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 16311,54грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 24.02.2012 по 11.09.2018 в розмірі 2378,46 грн.; три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування кредитом з 02.03.2012 по 11.09.2018 в розмірі 3078,43 грн. У зв'язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені Договором, з метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове повернення Кредиту за Кредитним договором, якою повідомлено про наявність заборгованості за Кредитом, необхідність погашення суми заборгованості та попереджено про вжиття Банком заходів до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у разі не сплати всієї суми у визначений Банком строк. Зазначені листи - вимоги було направлено відповідачам поштою та залишено в поштовому відділені згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта» викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта». Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода. Пунктом 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Пунктом 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, позичальник погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписання даного договору позичальник висловив свою обізнаність з діючими тарифами банку та обовязковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Суд враховує, що підстави для висновку про припинення поруки відсутні. Датою початку строку поруки є 07.08.2009, а термін остаточного погашення кредиту не пізніше 01.07.2019. При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 541 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у звязку з порушенням [PERSON] умов Договору відновлюваної кредитної лінії, [PERSON], як фінансовий поручитель відповідно до умов договору поруки, зазначеного вище, має відповідати за зобовязаннями боржника за Договором відновлюваної кредитної лінії №7 від 07.08.2009. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі відзивів на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договору поруки, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved