Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою Одеського окружного адміністративною суду від 25.03.2016 у справі № 815/889/16 було визнано протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, як правонаступника управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації щодо незабезпечення висунення організаційним комітетом позивача, як кандидата на здобуття стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських робіт із числа переможців ІІІ (обласного ) етапу Всеукраїнських учнівських олімпіад з базових дисциплін і ІІ (обласного) етапу Всеукраїнського конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів Малої академії наук України 2011/2012 навчального року. Позивач вважає, що вказаною протиправною бездіяльністю йому було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 6000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративною суду від 25.03.2016 у справі № 815/889/16 було визнано протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, як правонаступника управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації щодо незабезпечення висунення організаційним комітетом позивача, як кандидата на здобуття стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських робіт із числа переможців ІІІ (обласного ) етапу Всеукраїнських учнівських олімпіад з базових дисциплін і ІІ (обласного) етапу Всеукраїнського конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів Малої академії наук України 2011/2012 навчального року. (а.с. 7-10) Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ж ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, в тому числі, й доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Згідно позовної заяви, позивач визначає збитки, які полягають не в реальних втратах особи, яких вона зазнала або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права. Стаття 22 ЦК України практично визнає лише такий спосіб захисту, як відшкодування збитків. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, зокрема письмові докази, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про завдання діями відповідача позивачу збитків та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 22 ЦК України щодо відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Аналогічна позиція викладена в постанові судової палаті у цивільних справах Верховного Суду України від 18.05.2016 № 6-237цс16.

Outcome: dismissed