overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що був зареєстрований 28 квітня 1995 року у Верхньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавській області, актовий запис №06. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинені з 01.01.2018 р. через несхожість характерів; почуття взаємоповаги і любові втрачено назавжди; зберереження сімї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Антона, [INFO], які після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася і надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 1999 року у Верхньоланнівській сільській раді Карлівського району Полтавській області, актовий запис №06 (а.с. 9). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2018 року через несхожість характерів; втрату почуття взаємоповаги і любові; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Антона, [INFO] ( а.с.7,8), які після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що був зареєстрований 29 квітня 1995 року у Карлівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис №31. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинені близько семи років тому через несхожість характерів; почуття взаємоповаги і любові втрачено назавжди; зберереження сім'ї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася і надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 1995 року у Карлівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис №31 (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з липня 2011 року через несхожість характерів; втрату почуття взаємоповаги і любові; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. У своїй заяві відповідачка не ставила питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне, що передбачено ст. 113 СК України, тому суд вважає необхідним залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що був зареєстрований 29 липня 2006 року у відділі РАЦС Карлівського РУЮ, актовий запис №73. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинено через різні погляди на життя; постійні сварки, суперечки; зберереження сім'ї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася і надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 липня 2006 року у відділі РАЦС Карлівського РУЮ, актовий запис №73 (а.с.5,8). Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2018 року через постійні сварки, суперечки; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами буде вирішуватися окремо. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, відповідачка вирішила змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що був зареєстрований 30 жовтня 1997 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №19. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинені з 23.07.2019 через втрату подружніх почуттів; зберереження сім`ї та примирення є неможливим. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася і надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 жовтня 1997 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №19 (а.с.6,7). Подружні стосунки між сторонами припинені 23.07.2019; зберереження сім`ї та примирення є неможливим. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3\~ 575\~ 273, 21 грн., а також суму сплаченого судового збору. При цьому посилався на наступне. 05 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП [PERSON]» на Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]» та [PERSON] (далі - Відповідач ) був укладений кредитний договір № МL-702/467/2007 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав кредит в розмірі 49 273,00 1180 строком до 05 грудня 2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Згідно з п. 1.1 в порядку передбаченому Кредитним [PERSON] надає Позичальнику у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього [PERSON], а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому [PERSON]. Проте, в порушення умов Кредитного договору та норм права, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених Кредитним договором. Згідно з п. З Кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом використовується процентна ставка у розмірі 5, 99%. + FIDR. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим [PERSON] строки, Позичальник (Відповідач ) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з Кредитним договором. У зв'язку з вищевикладеним, заборгованість Відповідача 1 за Кредитним договором станом на 22.09.2014 складає: -заборгованість за кредитом у розмірі 47 630, 56 доларів США; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 189, 40 доларів США; - пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором у розмірі 2 835 177,72. Таким чином, станом на 22.09.2014 Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених Кредитним договором, та загальна сума заборгованості за Кредитним договором з перерахуванням за курсом НБУ станом на дату складання позову та з урахуванням пені становить 3 575 273, 21 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є пенсіонеркою за віком, крім того являється ветераном праці. Єдиним її доходом є пенсія, що складає 1719 грн. Пенсії позивачу не достатньо, значна її частина йде на оплату комунальних послуг. Через стан здоровя вона потребує постійного лікування . Позивач в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився та надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5), відповідач є сином позивачки. Позивачка є пенсіонером за віком та має посвідчення ветерана праці ( а.с.4). Частиною 1 ст.202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб і його слід прийняти та стягнути з відповідача аліменти на утримання матері у розмірі 1/10 частини його доходу щомісячно. Судові витрати по сплаті судового збору, згідно\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~ст.\~202,205\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є пенсіонером за віком, крім того являється ветераном праці. Єдиним його доходом є пенсія, що складає 1736 грн. Пенсії позивачу не достатньо, значна її частина йде на оплату комунальних послуг. Через стан здоровя потребує постійного лікування та стороннього догляду. Позивач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла письмова заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився та надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5), відповідач є сином позивача. Згідно довідки ВК Карлівської міської ради (а.с.6), позивач проживає один. Позивач є пенсіонером за віком та має посвідчення ветерана праці ( а.с.4). Довідкою ЛКК №459 від 16.08.2018 (а.с.6) підтверджується той факт, що має захворювання та потребує сторонньої допомоги. Частиною 1 ст.202 СК України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб і його слід прийняти та стягнути з відповідача аліменти на утримання батька у розмірі 1/10 частини його доходу щомісячно. Судові витрати по сплаті судового збору, згідно\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~ст.\~202,205\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти, на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 13.09.2001 року розірвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не зявився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач дійсно 13.09.2001 року розірвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 073660. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Каховська Керуюча Компанія» № 1-5/1078 від 29.04.2014 року. Суд знаходить позов обґрунтованим, оскільки відповідач добровільно не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній має можливість сплачувати аліменти. Доказів протилежного під час судового засідання суду не надав. Статтями 181, 182, 183 СК України визначено, що кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, і враховує, серед інших обставин, і наявність у платника аліментів на інших дітей. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача можуть бути стягнуті аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у ? частці від доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved