Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 15.05.2007 року було укладено кредитний договір CVSNGK00000041. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 13450,00 (Долар США) на термін до 13.05.2037 p., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашена заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.01.2020 року має заборгованість 12330,20 (Долар С`ША), яка складається з наступного: 9253,11 (Долар США) заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1587,38 (Долар США) заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 280,00 (Долар США) заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 612,97 (Долар США) пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,06 (Долар США) штраф (фіксована частина), 586,67 (Долар США) штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язання за договором CVSNGK00000041 між AT КБ «ПриватБанк» та відповідачами було укладено договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12330,20 (Долар США), що за курсом 24,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.01.2020 року складає 306282,10 грн. станом на 30.01.2020 р. за кредитним договором № CVSNGK00000041 від 15.05.2007 року, яка складається з наступного: 9253,11 (Долар США) заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1587,38 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 280,00 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 612,97 (Долар США) пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи 10,06 (Долар США) штраф (фіксована частина); 586,67 (долар США) штраф (процентна складова та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача Єрмолов Є.М. у судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак до суду надійшла заява від їх представника [PERSON] , який просив суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають частково, а саме не визнають вимоги щодо стягнення з відповідачів суми пені та заборгованість по комісії так як банком були застосовані подвійні штрафні санкції. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини, а саме те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 15.05.2007 року було укладено кредитний договір CVSNGK00000041 та згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 13450,00 (Долар США) на термін до 13.05.2037 p., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором CVSNGK00000041 між AT КБ «ПриватБанк» та нижче вказаними фізичними особами було укладено Договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] . Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦКУ боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно наданого представником позивача розрахунку у зв`язку з порушеннями відповідачем [PERSON] умов зазначеного договору та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 30.01.2020 року виникла заборгованість у сумі 12330,20 (долар США), яка складається з: 9253,11 долар США - заборгованість за тілом кредиту, 1587,38 долар США - заборгованість за користування кредитом; 280,00 долар США - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; 612,97 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, а також штрафи 10,06 долар США - штраф (фіксована частина), 586, 67 долар США - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина другастатті 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідно до положень статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відповідно їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором суперечить положенням ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення, окрім заборгованості за штрафами (фіксованої частини та процентної складової) , ще пені слід відмовити. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 280,00 доларів США, судом встановлено наступне. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту. Відповідно до частини восьмої статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Отже, враховуючи те, що встановивши в договорі сплату щомісячної комісії, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачці, суд вважає, що нарахування такої комісії є незаконним. Враховуючи наведене, позов в частині стягнення з відповідачки заборгованості за комісією не підлягають задоволенню. За таких обставин, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4594,23 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial