overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду в листопаді 2015 року з вищеназваним позовом. В\~обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне. 21 січня 2004 року в с. Любопіль Комінтернівського району Одеської області у віці 79 років помер його батько [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина: земельна ділянка площею 7,01 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області. З питання оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса Комінтернівського району Одеської області, але йому було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом через пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся з заявою про прийняття спадщини про прийняття спадщини до державного нотаріуса Комінтернівської районної нотаріальної контори Одеської області через поважні причини. Майже відразу після смерті батька у нього було ще одне дуже велике горе - 30.05.2004 року у віці 78 років в с. Любопіль Комінтернівського району Одеської області померла його мати [PERSON]. Вже після її смерті отримала серйозну травму зламала ногу його дружина [PERSON] і тривалий час хворіла, тому він не звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Комінтернівського району Одеської області, а на даний час дізнався, що для оформлення спадщини після смерті батька необхідно було в шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області до суду не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, як син спадкодавця [PERSON], померлого 21 січня 2004 року, позивач в першу чергу має право на спадкування його майна за законом. Шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений п.1 ст. 1270 ЦК України, позивачем пропущено з поважних причин, що підтверджується свідоцтвом про смерть його матері [PERSON], померлої 30.05.2004 року, а також випискою-епікризом з історії хвороби його дружини [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду в листопаді 2016 року із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, проживають окремо. Позивач зазначає, що збереження сім`ї не можливе. Спільних дітей від шлюбу не має. В звязку з тим, що відповідачка не бажає розлучитися через РАГС, звернувся до суду з зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує,зазначає, що з січня 2014 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце слухання справи була сповіщена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2006 року, про що свідчить актовий запис № 326, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Спільних дітей від шлюбу не має. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З січня 2014 року по теперішній час сторони проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом [PERSON] про відшкодування шкоди (фактичних витрат), заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за правом регресу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року позов ПрАТ «Страхова компанія «АРМА» залишений без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)). Враховуючи те, що позов ПрАТ «Страхова компанія «АРМА» залишено без розгляду за його заявою, суд доходить висновку про відсутність підстав для повернення судового збору. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом [PERSON], третя особа: ТОВ «Сакцент Плюс», про стягнення заборгованості. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2016 позов ПАТ КБ «Приватбанк» залишений без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31.01.2017 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Оболонського районного суду м. Києва. 15.05.2017 позивач звернувся із заявою про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду, зокрема, у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності). Так, позивач просить повернути сплачений ним судовий збір у відповідності до платіжного доручення № ВООО9В17DВ від 19.01.2017, посилаючись на те, що ухвалою Оболонського районного суду від 05.12.2016 по справі №756/10780/16-ц позовну заяву було повернуто. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаною ухвалою суду позов ПАТ КБ «Приватбанк» був залишений без розгляду, в порядку апеляційного оскарження ухвалу суду скасовано та направлено справу для продовження розгляду. Крім того, долучене до заяви платіжне доручення не має жодного відношення до даної справи. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для повернення ПАТ КБ «Приватбанк» судового збору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2013 року між сторонами укладено кредитний договір №001-28550-130313, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. та встановив ліміт кредитної лінії в сумі 50000,00 грн. Відповідач за вказаним договором свої зобов'язання не виконав. Станом на 13.12.2016 має заборгованість у розмірі 68230,00 грн., яка складається з: 47980,00 грн. - прострочене тіло кредиту та 20250,00 грн. - заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 68230,00 грн., а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13.03.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговування платіжної картки №001-28550-130313, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000,00 грн. та встановив ліміт кредитної лінії в сумі 50000,00 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач станом на 13.12.2016 має заборгованість у розмірі 68230,00 грн., яка складається з: 0,00 грн. - тіло кредиту, 47980,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками та 20250,00 грн. - заборгованість за комісіями (а.с. 5). Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 68230,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судового збору (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № 001-28518-310713, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії в сумі 50000,00 грн. Відповідач за вказаним договором свої зобов'язання не виконав. Станом на 06.10.2017 має заборгованість у розмірі 57554,55 грн., яка складається з: 44655,75 грн. - прострочене тіло кредиту та 12898,80 грн. - заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 57554,55 грн., а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, відзиву суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31.07.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №001-28518-310713, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та встановленим лімітом кредитної лінії в сумі 50000,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач станом на 06.10.2017 має заборгованість у розмірі 57554,55 грн., яка складається з: 44655,75 грн. - прострочене тіло кредиту та 12898,80 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 5). Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 57554,55 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1600,00 грн. судового збору (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача, про визнання заповіту недійсним та просить суд визнати недійсним заповіт, складений 27 жовтня 2014року [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Колесніченко О.Д. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду в серпні 2015 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 10194,25 грн., інфляційні у розмірі 10178,21 грн., 3% річних в сумі 2052,80 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що відповідач своєчасно не сплачує заборгованість за відпущену теплову енергію. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час слухання справи, до суду не з'являвся, письмових пояснень щодо справи не надав. Суд ухвалив слухати справу в заочному судовому засіданні.. Судом досліджена довідка, розрахунок заборгованості. Суд приходить до наступного: Позивач надавав теплову енергію. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізовоного опалення, відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Згідно довідки з ММ КП «Міськкомунгосп» та з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] Згідно довідки заборгованість відповідача за відпущену теплову енергію станом на 11.08.2015 р. становить суму 10194,25 грн., інфляційні у розмірі 10178,21 грн., 3% річних в сумі 2052,80 грн. Відповідно ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України; п.п. 23, 33 Правил надання населенню послуг з водопостачання, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1997 року № 1497 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісяця сплачувати рахунки не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язаня має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду в серпні 2015 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 7834,85 грн., інфляційні у розмірі 10724,77 грн., 3% річних в сумі 2829,02 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., посилаючись на те, що відповідач своєчасно не сплачує заборгованість за відпущену теплову енергію. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час слухання справи, до суду не з'являлася, письмових пояснень щодо справи не надала. Суд ухвалив слухати справу в заочному судовому засіданні.. Судом досліджена довідка, розрахунок заборгованості. Суд приходить до наступного: Позивач надавав теплову енергію. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізовоного опалення, відкрито особовий рахунок № 208787. Згідно довідки з ММ КП «Міськкомунгосп» та з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України відповідач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] Згідно довідки заборгованість відповідача за відпущену теплову енергію станом на 11.08.2015 р. становить суму 7834 грн. 85 коп., інфляційні у розмірі 10724,77 грн., 3% річних в сумі 2829,02 грн.. Відповідно ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України; п.п. 23, 33 Правил надання населенню послуг з водопостачання, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1997 року № 1497 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний щомісяця сплачувати рахунки не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язаня має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, однак за надані послуги плату не вносить, через що станом на 13.07.2007 року має заборгованість у розмірі 2\~918,73 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову. У судовому засіданні представник позивача присутня не була, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні також присутня не була, надала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, просить суд застосувати позовну давність за період з 20.08.2003 року по 13.07.2007 рік. Зазначила, що заборгованості після 2007 року не має. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з довідкою, виданою Маріупольським ЦОК ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок №4431-32. Взаємовідносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357. Ці Правила обовязкові для виконання усіма споживачами електричної енергією незалежно від форм власності. Відповідачка є споживачем електричної енергії, у звязку з несплатою за послуги позивача в неї згідно з довідкою контрольного знімання показників приладу обліку за місцем мешкання станом на 13.07.2007 року утворилася заборгованість у розмірі 2\~918,73 грн. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до положень частин 2 та 3 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У даному випадку з позовом до [PERSON] позивач звернувся лише 08.12.2016 року, тобто вже з пропуском строку позовної давності, внаслідок чого підстав вважати, що звернення з цим позовом перервало перебіг позовної давності не вбачається, оскільки звернення до [PERSON] з позовом мало місце після сплину строку позовної давності. Таким чином, у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» необхідно відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed