Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами (а.с.41) про стягнення з відповідачів грошових коштів в сумі 53675,78 гривень, з яких: 37489,48 гривень - внески на підставі угоди №167102 укладеної між сторонами, 2 136,90 гривень - інфляційні збитки, 3728,40 гривень - 3% річних, 9321,00 гривень - відсотки за користування безпідставно збереженими грошима, 1000 гривень - моральна шкода. Позовні вимоги мотивуються тим, що після розірвання угоди №167102 від 14.05.2007 року, укладеної між сторонами щодо надання відповідачем послуг, предметом яких є придбання автомобілю в системі придбання в групах, позивачу не повернуто грошові кошти які були сплачені ним для виконання угоди. Позивач, як на матеріально-правову підставу свого позову, посилається на ст.ст.653, 1212 ЦК України, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, повідомлявся належним чином, надав суду письмові пояснення та заперечення, в яких вказує що, в ПрАТ «АІСЕ Україна» відсутні філії в м.Одесі, угодою регламентовано відповідальність ПрАТ «АІСЕ Україна» за порушення договірних зобов'язань, між сторонами відсутнє грошове зобов'язання, умовами договору передбачено порядок повернення коштів який відповідачем виконується, тому позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає. Судом встановлено: На підставі угоди №167102 від 14.05.2007 року, укладеної між ПрАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] (а.с.46-51), позивачем було сплачено ПрАТ «АІСЕ Україна», в якості внесків, в розмірі 37489,48 гривень (а.с.52-66). Угода №167102 від 14.05.2007 року розірвана за ініціативою сторін, сума коштів, що підлягає поверненню, встановлена листом ПрАТ «АІСЕ Україна» від 21.07.2011 року, у розмірі 30976,06 гривень (а.с.67,68). Відповідачем ПрАТ «АІСЕ Україна» не надано доказів повернення позивачу вищезазначених коштів. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Згідно вимог ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частин 2-4 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 5 Угоди, учасник системи користується правами та виконує обов'язки, викладені в Правилах функціонування системи, зокрема, має право розірвати угоду до моменту отримання автомобіля. Ст. 10 Угоди передбачено, що ця Угода може бути розірвана достроково за ініціативою однієї із сторін, але згідно з умовами викладеними у правилах функціонування АВТОПЛАНУ. При достроковому розірванні Угоди сторони зобов'язані виконати взаємні розрахунки відповідно до Правил функціонування АВТОПЛАНУ. Як закріплено у п. 16.1. ст. 16 Угоди (Додаток № 2), Учасник системи, який ще не отримав автомобіль, може розірвати Угоду за власним бажанням. Для цього він повинен повідомити АІСЕ про своє рішення у письмовій формі. П. 16.2, п. 16.3. Угоди передбачено, що за згодою учасника системи, наданою АІСЕ в ст. 6 п.6.5. цих Правил, з першого дня строку існування групи АІСЕ створює Фонд для повернення коштів, що складається з 5% від загальної суми, яка надходить щомісяця до Фонду групи у вигляді Цілих Чистих внесків та Половинних Чистих внесків. Цей фонд призначено для повернення Учасникам системи, які розірвали Угоду, суми сплачених ними Цілих Чистих внесків та/або Половинних Чистих внесків, розмір яких розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий Учасник повідомив АІСЕ про розірвання угоди, за вирахуванням Відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 (двох) Цілих Чистих внесків. Повернення коштів відбувається у відповідності до п. 16.4.1, - 16.4.4. з дотриманням пріоритетності та в порядку черговості. За п. 16.7. Угоди, якщо Учасник системи виявить бажання розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі АВТОПЛАН протягом 7 (семи) календарних днів від дати підписання угоди, такому учаснику буде повернено суму всіх коштів, внесених ним на рахунок АІСЕ. В запереченнях відповідача вказано, що ПрАТ «АІСЕ Україна» належним чином виконав зобов'язання за угодою до моменту її розірвання, тому плата за вже надані послуги відшкодуванню не підлягає, однак, жодних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. Також, відсутні докази наявності черговості в поверненні коштів після розірвання угоди, тому суд приходе до висновку, що порушене право підлягає негайному захисту в частині стягнення з ПрАТ «АІСЕ Україна» грошових коштів в сумі 43354,78гривень, з яких: 37489,48 гривень - внески на підставі угоди №167102, 2 136,90 гривень - інфляційні збитки, 3728,40 гривень - 3% річних. Вимога про стягнення 9321,00 гривень як відсотки за користування безпідставно збереженими грошима не обґрунтована та задоволенню не підлягає. Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає так як не ґрунтується на законі. Судові витрати підлягають розподіленню відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial