Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом ,\~ в якому просив стягнути з відповідача\~ на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі\~ 6894,71 гривень, а також компенсацію втрати частини заробітної плати\~\~ у зв»язку з порушенням строків її виплати у розмірі 1478,84 гривень, а всього 8373,55 гривень. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність представника відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТДС\~ ГРУПП»\~\~ і був звільнений 29.01.2016 року на підставі ст. 38 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як вбачається з довідки, наданої відповідачем , в день звільнення з [PERSON] не було проведено розрахунку і наявна заборгованість по заробітній платі в сумі 6894,71 гривень , яка до теперішнього часу не виплачена та підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне. Структуру заробітної плати визначено\~статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовою частиною заробітної плати (додаткова заробітна плата). Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»\~компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. За правилами\~ст. 3 цього Закону\~сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159\~(із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, наданий ним розрахунок вказаних сум відповідає положенням чинного законодавства, а тому в цій частині позов також слід задовольнити, стягнувши з відповідача 1478,84 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved