Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що перебуваючи членом колишнього колгоспу імені Калініна Чернігівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Леніна, 178, він отримав житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул. Леніна, 148. Вказане господарство за рахунок власних капіталовкладень побудувало житловий будинок, в якому позивач проживає, що підтверджується актом державної приймальної комісії про введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Відповідно до договору про передачу у власність житлового будинку № б\\н від 17.06.1991 року позивачці фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 9217 грн. В подальшому колгосп імені Калініна реорганізовано в КСП мені Калініна, яке в свою чергу рішенням зборів уповноважених членів КСП реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство імені Калініна. На теперішній час позивач сплатив за житловий будинок у повному обсязі, про що свідчить довідка приватного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, яка долучена до матеріалів справи. Господарство ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку через відсутність коштів. В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє більше 10 років, ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач прохає суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме згідно технічного паспорту: житловий будинок - літера «А», площею 66,4 м. кв., який складається з: коридору площею 6,9 кв. м, коридору 12,кв. м, житлової кімнати 13,8 кв. м, житлової кімнати 11,3 кв. м, житлової кімнати 7,6 кв. м, кухні 8,1 кв. м, кладової 2,7 кв., м, кладової 3,4 кв. м, веранди 12,0 кв. м та господарських будівель сарай 26,6 кв. м, погріб 6,0 кв. м, воріт та огорожі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на позові. Відповідач Чернігівська селищна рада до суду не прибули, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують, просять його задовольнити. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що перебуваючи членом колишнього колгоспу імені Калініна Чернігівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Леніна, 178, позивач отримала житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул.Червоноармійська, 59. Позивач проживає в будинку з моменту вселення 1991 року по цей час. Відповідно до договору про передачу у власність житлового будинку № б\\н 17.06.1991 року позивачу фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 9217 грн. В подальшому колгосп імені Калініна реорганізовано в КСП мені Калініна, яке в свою чергу рішенням зборів уповноважених членів КСП реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство імені Калініна. На теперішній час позивач сплатив за житловий будинок у повному обсязі, про що свідчить довідка приватного сільськогосподарського підприємства ім..Калініна від 04.11.2009 р. (а.с.12). В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє більше 10 років, ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved