Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що починаючи з 24.11.2004 року між ним та відповідачем укладено договір на надання послуг з газопостачання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Харітонова, 8а/10. До 12.08.2014 року ні у позивача [PERSON], ні у відповідача не виникала жодних претензій по факту надання послуг та оплаті згідно з вищеназваними договорами. Проте 12.08.2014 року позивачем було отримано повідомлення від відповідача про заборгованість та відключення у звязку із наявністю заборгованості у сумі 5448, 42 грн. на показаннях лічильника 22122 куб.м. Оскільки у зимовий період за сімейними обставинами позивач [PERSON] не міг відмовитись від послуг із газопостачання він сплатив відповідачу 2200 грн., при цьому зазначивши, що даний платіж здійснюється за газопостачання, а не за заявлену відповідачем заборгованість. В обґрунтування відсутності заборгованості позивач [PERSON] посилається на те, що згідно наявних довідок-розрахунків ним сплачується тариф на газ у розмірі 0, 315 грн., а річний ліміт газопостачання жодного разу не перевищував 2500 куб.м. Під час судового розгляду позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог. Враховуючи зазначену обставину суд при винесенні рішення розглядає уточнені позовні вимоги від 03.03.2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені уточнені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, мотивуючи тим, що 02.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до них з проханням виконати перерахунок заборгованості за період з 2007 року по фактичним показникам лічильника. Дане питання було розглянуто комісійно та зроблено перерахунок на суму 10, 48 грн. 11.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договори на надання послуг з газопостачання та на погашення заборгованості на послуги з газопостачання, в яких зазначено суму заборгованості 2194, 41 грн. Станом на 21.08.2015 року заборгованість позивача складала 2. 52 грн. на показання лічильника 25014 м3. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прописаний за адресою : [ADDRESS] в м.Кривий Ріг ( а.с.6) , за якою отримує послуги з газопостачання, які йому надаються Публічним акціонерним товариством «Криворіжгаз» на підставі укладених між ними договорів. Із договору без номеру від 26.11.2004 року про надання послуг з газопостачання убачається , що він укладений між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та [PERSON] на постачання газу за адресою [ADDRESS], строком на 3 роки. В даному договорі визначений тариф за одиницю виміру 0,175 грн., відомості щодо наявності заборгованості за газопостачання в договорі відсутні ( а.с.8-9). У договорі № 1005701від 11.09.( без року) про надання населенню послуг з газопостачання, укладеним між Публічним акціонерним товариством « Криворіжгаз» та [PERSON] на постачання газу за адресою: [ADDRESS], вже зазначено, що , що станом на 01.09.2014 року заборгованість по газопостачанню складає 2194, 41 грн. (а.с.10-18). 11.09.2014 року між ПАТ « Криворіжгаз» та [PERSON] був укладений договір на погашення заборгованості за послуги з газопостачання , згідно до якого визначено наявність заборгованості по газопостачанню станом на 01.09.2014 року в сумі 2194, 41 грн., погашення якої розстрочено на один рік, тобто до 11.09.2015 року із проведенням щомісячної оплати . В даному договорі визначено показання лічильника станом на 11.09.2014 року 22129 м3 ( а.с.39). Позивач не заперечує факт підписання даного договору , але не згодний із наявністю в нього заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 2194, 41 грн., пояснює факт підписання побоюванням того, що відповідач міг би припинити газопостачання , а в нього повинна була народилась дитина , якій потрібні комфортні умови для зростання. Дані обставини підтверджує довідкою із Криворізького міського клінічного пологового будинку № 1 за № 390 від 14.10.2014 року про вагітність [PERSON] ( а.с.41). Судом були перевірені доводи позивача та відповідача наданими ними на підставі ст.60 ЦПК України доказами. Так, згідно повідомлення про заборгованість та відключення на ім»я [PERSON], складене працівниками відповідача та отримане позивачем 12.08.2014 року , за ним рахується станом на 01.08.2014 року заборгованість з газопостачання за адресою [ADDRESS] в сумі 5448, 42 грн. з показаннями лічильника на 12.08.14 р.-22122 ( а.с.58). Із відповіді ПАТ « Криворіжгаз» за № 0617010 від 16.09.14р. на звернення [PERSON] убачається, що на показання лічильника газу 21122 м3 борг за спожитий природний газ за вищеназваною адресою складає -4394 грн.41 коп., тобто вже іншу суму (а.с.42). Крім того, з довідки розрахунку , виданої 28.08.2014 року ПАТ « Криворіжгаз» за клопотанням [PERSON] слідує, що показаннями лічильника газу - 22122 м3 рахується заборгованість в сумі 4402, 89 грн. ( а.с.37-38). У зв»язку із наявними розбіжностями у визначені самим відповідачем суми боргу за надані послуги по газопостачанню, судом був витребуваний повний розрахунок суми заборгованості , за наявності такої, за місцем проживання позивача : вул. Харитонова , 8а/10, з якого убачається, що на показання лічильника газу 22122 м3 рахується заборгованість в сумі 3906, 09 грн. Аналіз вищеназваних документів свідчить, про неналежну організацію контролю та обліку з боку керівництва ПАТ « Криворіжгаз» за роботою підлеглих структурних підрозділів, оскільки на одне і те ж показання лічильника газу 22122м3 були нараховані 4 різні суми заборгованості. Позивач , доводячи факт відсутності в нього заборгованості по оплаті за надані послуги по постачанню газу, надав суду квитанції про проведені ним платежі за період з 31.12.2007 року по 30.09.2014 року із зазначенням показників лічильника газу( а.с19-35), а також у позовній заяві навів власний розрахунок за період 2011-2014 роки, виходячи із трирічного строку позовної давності. Він вважає, що відповідачем штучно створена заборгованість , оскільки останній безпідставно проводив йому нарахування за тарифами як споживачу газу понад 2500 м3, хоча він ніколи не перевищував дану норму. У 2011 році діяли ціни на природний газ , встановлені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 812 від 13.07.2010 року , згідно до яких у разі споживання газу до 2500м3 нараховувалась ціна за 1 куб м- 0, 7254 грн., до 6000 м3 1,098 грн. Згідно наданих позивачем квитанцій, станом на 01.01.2011 року показання лічильника складали 14350м3, а станом на 01.01.2012 року 16262м3, тобто спожито за рік -1912 м3, а відповідно не перевищений норматив 2500 м3 і повинен був застосовуватись тариф 0,7254 грн., а відповідно оплата за рік становить ( 1912 м3 х 0,7254 грн.=1386.97 грн.). Із довідки відповідача під назвою «розрахунок суми заборгованості з індексом інфляції та 3% річних» убачається, що на січень 2011 року показання лічильника газу за адресою вул. Харитонова , 8а/10 складають 14227м3 , а на грудень 2011 року 16262м3, за даними самого відповідача, [PERSON] було спожито 2035м3 газу, тобто також до 2500м3, але ціна за 1куб.м визначена у 1,098 грн., як за споживання газу до 6000м3. У 2012 році діяли ціни, затверджені вищеназваною Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року. Згідно даних позивача, станом на 01.01.2012 року показання лічильника складали 16262м3, , а станом на 01.01.2013 року 18400 м3, тобто спожито за рік - 2138 м3 газу, а відповідно не перевищений норматив 2500 м3 і повинен був застосовуватись тариф 0,7254 грн. та оплата за рік становить ( 2138 м3 х 0,7254 грн.=1550,91 грн.). У довідці відповідача під назвою «розрахунок суми заборгованості з індексом інфляції та 3% річних» наявні тільки показання лічильника станом на липень 2012 року, які складають 17450м3, нарахування оплати проводилось знов за тарифами, як споживання газу до 6000м3, тобто по 1, 098 грн. за 1 куб.м У 2013 році діяли ціни, затверджені вищеназваною Постановою НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року. Згідно даних позивача, станом на 01.01.2013 року показання лічильника складали 18400 м3, а станом на 01.01.2014 року-20895м3, тобто спожито за рік - 2495 м3 газу, а відповідно не перевищений норматив 2500 м3 і повинен був застосовуватись тариф 0,7254 грн., а оплата за рік становить ( 2495 м3 х 0,7254 грн.= 1809,88 грн.). У довідці відповідача під назвою «розрахунок суми заборгованості з індексом інфляції та 3% річних» наявні тільки показання лічильника станом на: липень 2013 року, які складають 19396 м3 і на грудень 2013 року 20533м3, нарахування оплати проводилось знов за тарифами, як споживання газу до 6000м3, тобто по 1, 098 грн. за 1 куб.м У 2014 році діяли ціни на природний газ до 01.05.2014 року, встановлені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 812 від 13.07.2010 року , згідно до яких у разі споживання газу до 2500м3 нараховувалась ціна за 1 куб м - 0, 7254 грн., до 6000 м3 1,098 грн., а з 01.05.2014 року, встановлені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 420 від 03.04.2014 року , згідно до яких у разі споживання газу до 2500м3 нараховувалась ціна за 1 куб. м- 1,089 грн., до 6000 м3 1,788 грн. Позивач зазначає, що до 30.04.2014 року ним за показаннями лічильника у 21895 м3 було спожито 1000 куб.м газу, оплата за які повинна була проводитись за тарифом 0, 7254 грн., на момент перевірки 12.08.2014 року встановлені показання лічильника 22122куб.м, тобто нормативи не перевищені та оплата повинна була здійснюватись за ціною 1,089 грн. за 1 куб.м, тоді як із вищеназваної довідки відповідача убачається, що станом на 01.01.2014 року показання лічильника було 20533м3, на 01.05.2014року 21850 м3, тобто спожито 1317 куб.м газу, а станом на 01.01.2014 року показання лічильника становили 22122 м3, тобто спожито-272м3 газу, перевищення нормативів до 2500м3 відсутнє, але нарахування відповідачем знов проводились за тарифами, як споживання газу до 6000м3. Відповідач в ході судового розгляду не надав на підставі ст.60 ЦПК України належних доказів на обґрунтування проведених ним розрахунків, правомірності застосування тарифів за споживання газу до 6000м3 та суми заборгованості позивача за надані послуги. Доводи відповідача про те, що позивач , підписавши 11.09.2014 року договір № 75 на погашення заборгованості за послуги з газопостачання, визнав зазначену заборгованість не можуть бути прийняті судом як безспірний доказ щодо фактичного існування боргу. Відповідно із ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі і шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільного права є, у тому числі, припинення дії, яка порушує право. Крім того, відповідно до ст.5 Закону України « Про захист прав споживачів» державою гарантується захист прав споживачів. Статтею 21 вищеназваного Закону визначені випадки, які вважаються порушенням прав споживача, у тому числі , якщо ціну продукції визначено неналежним чином. На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеними вимоги позивача [PERSON] щодо неправомірності дій Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» по визначенню йому за місцем проживання: 50024, [ADDRESS] річних обсягів споживання газу понад 2500 куб.м. по 2013 рік включно і вважає, що відповідач повинен здійснити перерахунок за надані послуги з газопостачання станом на 01.10.2014 року, в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Між тим, вимоги щодо встановлення конкретної суми переплати за надані послуги з газопостачання на показання лічильника у 22217куб.м в сумі 2908,11 грн. не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними та необґрунтованими, т.я. відповідачем перерахунок не зроблений на час винесення рішення, сума не узгоджена сторонами. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial