Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 20 грудня 2012 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1800,00 грн.. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у звязку з чим, станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість в сумі 14275,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1718,19 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8701,73 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2700,00 грн., а також заборгованість по штрафам 500,00 грн. (фіксована складова), та 656,00 грн. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 14275,92 грн. та судовий збір 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством \~порядку, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань суду не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1800,00 грн.. Договором передбачено, що за користування кредитними коштами боржник сплачує проценти у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. Зі змісту умов кредитування відповідача вбачається, що вона зобовязана повертати кредитні кошти до 25 числа місяця, що слідує за обліковим, в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 31 жовтня 2015 року відповідач порушила умови кредитного договору, останній платіж зробила 27 лютого 2013 року і має прострочену заборгованість за кредитом 1718,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8701,73 грн., заборгованість по комісії 2700,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та Правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобовязань, він зобовязаний сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. Враховуючи, що відповідач порушила встановлені строки платежів, з неї, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил, має бути стягнений штраф: 500 грн. (фіксована частина) та 656,00 грн. (процентна складова). За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved