Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 14.08.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] на суму 22 200 грн. для придбання товару, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки у відповідності з яким складає 0,01% річних. При цьому, 21 лютого 2014 року, між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір про надання споживчого кредиту № 200816603 на суму 15 050 грн., строком на 36 місяців з розміром процентної ставки 0,01% річних. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами № [NUMBER] та № 200816603 відступлено ТОВ «ОТП Факторинг України». В порушення умов укладених кредитних договорів, погашення належних до сплати сум основного боргу та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому розмірі та строки не відбувається. У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань виникла заборгованість у загальному розмірі 41 016,83 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не надсилав. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2013 року, між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005205141 в розмірі 22 200 грн., строком 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Також, 21.02.2014 року, між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений ще один договір про надання споживчого кредиту №2008166038 в розмірі 15 050 грн., строком 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Після укладення вищевказаних договорів, між сторонами, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитними договорами позивач виконав в повному обсязі. При цьому, 22 грудня 2014 року, між ПАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останньому було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі договору № [NUMBER], боржником по якому є відповідач. Позичальником протягом дії кредитних договорів порушувалися їх умови та існувала заборгованість. Так, за кредитним договором №2005205141 від 14 серпня 2013 року, станом на 24.11.2016 року, відповідно до наданого розрахунку у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 22 984,57 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 17 840,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1,38 грн. та комісії - 5 143 грн.. За кредитним договором №2008166038 від 21.02.2014 року станом на 02.02.2017 року, відповідно до наданого розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 18 032,26 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 14 632,37 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1,10 грн. та комісії - 3 398,79 грн.. Таким чином, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того, протягом дії договорів не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, тобто, зобов'язання за ними належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved