Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.08.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 136. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 22 серпня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. У 2014 році сторони проживали на непідконтрольній Україні території, маючи побоювання щодо безпеки проживання своєї сім`ї на даній території, позивач запропонував відповідачу виїхати на територію України, яка контролюється державною владою, однак остання відмовилася. У зв`язку з тим, що залишатися на непідконтрольній українській владі території було для позивача небезпечним, він терміново виїхав з даної території. З того часу між подружжям припинилися шлюбні відносини. За таких обставин спільне сімейне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечило інтересам позивача. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем не можливе. Оскільки запропонувати відповідачу подати спільну заяву про розірвання шлюбу позивач не має змоги з підстав перебування її на непідконтрольній території України, тому змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.02.2021 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 18.03.2021. 18.03.2021 судове засідання відкладено до 07.04.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у клопотанні про долучення оригіналу свідоцтва про шлюб просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення на адресу фактичного місця проживання, яке повернулося до суду без вручення, та оголошення на офіційному сайті Новопсковського районного суду Луганської області, заяв про відкладення, розгляду справи без її участі не надала, відзив на позовну заяву не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 22 серпня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 26.02.2021 Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 238. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 22.08.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved