Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. [NUMBER]. 16.04.2015 року приблизно об 11 годині 55 хвилин на вул. Ярославській, 36/38 в м. Києві на автомобіль позивача впало аварійне дерево, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за № 880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів. Балансоутримувач об'єкта (в даному випадку КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва) зобов'язаний, зокрема, утримувати в належному санітарно-технічному стані об'єкт благоустрою. Виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видалення окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об'єкта благоустрою. Для встановлення ступеня життєздатності деревних рослин балансоутримувачу необхідно провести діагностику стану зелених насаджень і на основі діагностичних ознак планувати агротехніку догляду за зеленими насадженнями. Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. В складеному на місці падіння дерева акті зафіксовано, що серцевина дерева була трухлявою, що також підтверджується фотоматеріалами. А отже, це дерево було аварійним згідно з п. 9.1.12. Правил та підлягало видаленню балансоутримувачем, що відповідачем зроблено не було. Згідно з висновком матеріальний збиток, завданий внаслідок падіння дерева на автомобіль, складає 51 650 гривень 73 копійки. Вартість проведення експертизи складає 900 гривень. Позивач також зазначає, що йому була завдана моральна шкода. Він не мав змоги тривалий час користуватися своїм автомобілем, що створювало незручності у побуті і на роботі та порушувало звичайний спосіб життя. Також позивач змушений був витрачати особистий та робочий час для вирішення питань, пов'язаних із ремонтом автомобіля та захистом порушених прав. Моральну шкоду [PERSON] оцінює у 10 000 гривень. На послуги з надання правової допомоги позивачем витрачено 5 760 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 51 650 гривень 73 копійки, вартість експертного дослідження в розмірі 900 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 5 760 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 626 гривень. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6-копія свідоцтва). 16.04.2015 року приблизно об 11 годині 55 хвилин за адресою - м. Київ, вул. Ярославська, 36/38 впали дерева - два клена сріблястих, внаслідок чого були пошкоджені припарковані автомобілі, в тому числі автомобіль «Nissan Maxima» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу. В цей же день був складений акт працівниками комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва у складі начальника дільниці [PERSON], начальника аварійної бригади [PERSON], бензопильщика [PERSON], водія автовишки [PERSON], а також підписаний власниками пошкоджених автомобілів [PERSON] і [PERSON] (а.с.7-копія акта). В акті, зокрема, зазначено, що 16.04.2015 року о 12 годині 51 хвилині на вул. Ярославській, 36/38 в м. Києві впало дерево - клен сріблястий діаметром 60 см, а з ним ще одне дерево - клен сріблястий діаметром 32 см. Зовнішніх ознак аварійності не виявлено, але середина трухлява. В результаті падіння дерев були пошкоджені автомобілі, зокрема, автомобіль «Nissan Maxima» д.н.з. [NUMBER], в якому розбите заднє скло, люк у криші, тріщина заднього бамперу, вм'ятина кришки багажника і заднього лівого крила. Вказане також підтверджується фотокартками (а.с.8-конверт з 15 фото). Зважаючи на надані пояснення працівників комунального підприємства (а.с.75-81), в акті від 16.04.2015 року було помилково зазначено час падіння дерев. Згідно з висновком №9101 експертного дослідження від 24.04.2015 року, складеним експертом ФОП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. [NUMBER] в результаті падіння дерева, складає 51 650 гривень 73 копійки (а.с.9-31). Відповідно до квитанції від 24.04.2015 року №69 позивачем сплачено вартість проведення експертного дослідження в сумі 900 гривень (а.с.32 зв.). З листів Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.12.2015 року (а.с.110) та від 10.12.2015 року (а.с.111), а також з листа Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» від 31.05.2016 року вбачається, що дерева на вул. Ярославській, 36/38 в м. Києві зростали на території зеленої зони, що знаходиться на балансі та обслуговуванні комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва. Відповідно до п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10 квітня 2006 року №105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів. Крім того, відповідно до пункту 6.2 Правил балансоутримувач об'єкта зобов'язаний, зокрема, утримувати в належному санітарно- технічному стані об'єкт благоустрою. Виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видалення окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об'єкта благоустрою (розділ 9 Првил). Відповідно до п. 9.1. Правил, для встановлення ступеня життєздатності деревних рослин балансоутримувачу необхідно провести діагностику стану зелених насаджень і на основі діагностичних ознак планувати агротехніку догляду за зеленими насадженнями. Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки. Форма акта (додаток 4). Відповідачем не надано суду жодного акту по формі згідно з додатком 4 Правил на підтвердження проведення загальних оглядів зелених насаджень. Акти №630-А від 21.11.2014 року та №131-А від 02.04.2015 року (а.с.83, 85), надані відповідачем, свідчать лише про часткове обстеження окремих елементів благоустрою, й згідно з цими актами дерева по вул. Ярославській, 36/38 в м. Києві не обстежувались. Що стосується наданих відповідачем актів огляду зелених насаджень від 17.10.2014 року та від 25.05.2015 року (а.с.105, 106), то в них зазначено лише про те, що було проведено огляд зелених насаджень, в тому числі по вул. Ярославській в м. Києві, однак, результати огляду не вказані. Й, крім того, акт від 25.05.2015 року складений вже після падіння дерев по вул. Ярославській, 36/38 в м. Києві. Відповідно до п. 9.1.11.3. Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Пунктом 9.1.12. Правил визначено, що аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. В акті від 16.04.2015 року зазначено, що серцевина дерева була трухлявою. Крім того, це підтверджується фотокартками, зробленими на місці події позивачем, на яких чітко видно, що серцевина стовбура дерева була повністю трухлява, кора дерева має білий наліт, а також на дереві є сухі гілки ( а.с. 8). Таким чином, зазначене дерево було аварійним згідно з п. 9.1.12. Правил та підлягало видаленню балансоутримувачем відповідно до п. 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року, чого відповідачем зроблено не було. Відповідач в своїх запереченнях від 07.08.2015 року зазначає, що падіння дерева сталося внаслідок сильних поривів вітру швидкістю 15 - 24 м/с, що вважається небезпечним явищем. Згідно з довідкою Українського гідрометеорологічного центру від 30.11.2015 року за №01-20/1227 (а.с.112) за оперативними даними метеорологічної станції Київ погодні умови 16.04.2015 року були такими: з 9 до 12 години сила вітру становила 5 м/с, з 11 години 50 хвилин до 14 години 14 хвилин вітер посилювався до 17 м/с. Згідно із шкалою Бофорта вітер силою 12,5 - 15,2 м/с може коливати невеликі стовбури дерев, а при вітрі силою 15,3 - 18,2 м/с можуть ламатися гілки дерев. 16.04.2015 року були зламані два дерева, середина одного з яких є трухлявою. З огляду на викладене, суд вважає аргументи відповідача щодо падіння дерев внаслідок природного явища - сильних поривів вітру - непереконливими. Відповідно до частин першої та другої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як вбачається зі змісту статей 22, 1166 ЦК, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного їх цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. В судовому засіданні встановлено, що позивачеві була завдана шкода, відповідачем не було виконано обов'язки по догляду за зеленими насадженнями, внаслідок чого аварійне дерево впало на автомобіль [PERSON] і пошкодило його. За таких обставин вимога про відшкодування позивачеві майнової шкоди підлягає задоволенню. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля він морально страждав та хвилювався, тривалий час не мав змоги користуватися своїм автомобілем, що створювало незручності у побуті і на роботі та порушувало його звичайний ритм життя, а також віднімало багато часу на вирішення питань, пов'язаних із ремонтом автомобіля та захистом порушених прав. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 1 000 гривень, оскільки у зв'язку із пошкодженням майна позивач нервував, хвилювався, відчував незручності через неможливість користуватися автомобілем, змушений був змінювати свої плани, був порушений його звичний ритм життя. [PERSON] також просить стягнути на його користь витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 900 гривень. Суд вважає, що ці витрати мають бути відшкодовані позивачеві, оскільки вони підтверджуються належними доказами (копією квитанції - а.с.32зв.) і були зроблені для відновлення свого порушеного права. Стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 535 гривень 51 копійка у відповідності до статей 79, 88 ЦПК України. Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно роз'яснень у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не наданий розрахунок витрат на правову допомогу, а тому вимога про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial