Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 12.02.2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 5382 грн. 72 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв'язку з чим, станом на 01.04.2018 року має заборгованість в сумі 19233 грн. 08 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 4923 грн. 93 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2266 грн. 69 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 8271 грн. 90 коп., штрафу в сумі 3770 грн. 56 коп. В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В позовній заяві позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засіданні на неодноразові виклики не з'явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. В зв'язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокре-ма, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.02.2013 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. З вказаної генеральної угоди вбачається, що остання укладалась з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №DNDОFF24180999 від 16.06.2011 року та кредитним договором №SAMDN50ОТС003292282 від 08.06.2010 року. Відповідно до цієї угоди сторонами було погоджено реструктуризацію заборгованості за кредитним договорами, визначено розмір заборгованості, остаточний строк повернення кредиту, відповідальність позичальника за порушення умов генеральної угоди. Крім того, відповідно до умов розділу 2 генеральної угоди про приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідачці було надано кредит в розмірі 5382 грн. 72 коп. строком на один рік. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала, в зв'язку з чим, згідно наданого до позовної заяви розрахунку, станом на 01.04.2018 року має заборгованість в сумі 19233 грн. 08 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 4923 грн. 93 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2266 грн. 69 коп., заборгованості за комісією в сумі 8271 грн. 90 коп., а також нарахованого у відповідності до умов п.2.2 генеральної угоди штрафу в сумі 3770 грн. 56 коп. В своєму позові позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 8271 грн. 90 коп. Проте, з наданого до позову розрахунку вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банком не нараховувалась та вказана сума є нарахованою комісією. А тому, остання підлягає стягненню з відповідача саме як заборгованість за комісією. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved