Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти, витрачені на професійне навчання у сумі 1516 грн. 27 коп.. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що [PERSON] 05.07.2016 року звернувся до Харківського міського центру зайнятості з сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки. За особистою заявою відповідача від 05.07.2016 року наказом директора центру зайнятості від 11.07.2016 року за № НТ160711 був наданий статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю з 12.07.2016року по 06.07.2017р. Згідно договору про професійне навчання безробітного у роботодавця №203916080200003 від 02.08.2016 укладеним між Харківським міським центром зайнятості та [PERSON], відповідач проходив професійне навчання в Харківському центрі ПТО ДСЗ за професією «Монтажник гіпсокартонних конструкцій», 3 розряду зі строком навчання 825 год. з 03.08.2016 року по 10.01.2017року. На підставі наказу № 498-В-СНН від 05.12.2016р. [PERSON] відраховано з професійного навчання у звязку з пропуском занять. У звязку з цим, директором Харківського міського центру зайнятості 13.01.2017 року виданий наказ за № 45 «Про повернення коштів, витрачених на професійне навчання [PERSON], за період з 03.08.2016 року по 30.11.2016р. у сумі 1515 грн.27 коп. Відповідачу був направлений лист-претензія разом з копією наказу про повернення коштів, з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів у добровільному порядку. На момент подання позовної заяви кошти, витрачені на професійне навчання відповідачем не повернуті. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] 05.07.2016 року звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 2039916070500069. За особистою заявою Відповідача, наказом директора центру зайнятості від 11.07.2016 р. № НТ160711 був наданий статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю з 12.07.2016 р. по 06.07.2017 р. Згідно договору про професійне навчання безробітного у роботодавця №203916080200003 від 02.08.2016 укладеним між Харківським міським центром зайнятості та [PERSON], відповідач проходив професійне навчання в Харківському центрі ПТО ДСЗ за професією «Монтажник гіпсокартонних конструкцій», 3 розряду зі строком навчання 825 год. з 03.08.2016 року по 10.01.2017року. На підставі наказу № 498-В-СНН від 05.12.2016р. [PERSON] відраховано з професійного навчання у зв»язку з пропуском занять. 13.01.2017 року директором Харківського міського центру зайнятості виданий наказ за № 45 «Про повернення коштів, витрачених на професійне навчання [PERSON], за період з 03.08.2016 року по 30.11.2016р. у сумі 1515 грн.27 коп. Відповідачу був направлений лист-претензія № ХМЦЗ-02-513 від 16.01.2017 разом з копією наказу про повернення коштів, з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів у добровільному порядку. На момент подання позовної заяви сума коштів, витрачена на професійне навчання Відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Правове обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що відповідно до ч. 2 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» до видів соціальних послуг, які надає центр зайнятості, за цим законом та Законом України «Про зайнятість населення» відноситьсяпрофесійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п.3ст.3 ЗУ «Про зайнятість населення»- зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно до п.п.3.1.1 п.3 Договору про професійне навчання безробітного у роботодавця, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією безробітний відшкодовує центру, який уклав з ним договір, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування роботодавця та у зворотному напрямку. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача коштів, витрачених на професійне навчання є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved