Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 5 900 гривень переданих на підставі договору позики, а також суму інфляційних витрат 389, 40 гривень, 3 проценти річних 88, 25 гривень і суму пені передбачену договором за 182 дні в розмірі 10 тисяч 783 гривні. В обґрунтування позовних вимог пояснює, що 17.11.2016 року між ним і відповідачем був укладений письмовий договір позики на суму 5 900 гривень, відповідачка отримавши гроші, повинна була повернути їх до 30.11. 2016 року. У встановлений термін гроші позивачеві повернуто не було. На теперішній час відповідач по справі відмовляється виконувати свої зобов'язнання тому позивач змушений звернутися до суду про стягнення неповернутої суми коштів по борговій розписці. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач по справі до суду на 27.06.2017 року не зявилась надала заяву про перенесення судового засідання (а.с.14), після цього відповідачка до суду не зявилась чотири рази 13.07., 27.07., 08.08., 17.08.2017 року, хоча належним чином була повідомлена про час і день розгляду справи по суті по місцю реєстрації відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.а.с.15-28). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданої позивачем до суду розписки вбачається, що 17.11.2017 року між сторонами був укладений договір позики на суму 5 900 гривень. З даної розписки вбачається, що відповідачка по справі - [PERSON], отримавши гроші, обіцяла повернути гроші в строк до 30.11.2017 року. На підтвердження своїх обіцянок відповідачка в день отримання грошей 17.11.2017 року власноруч написала розписку в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] оригінал і копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.8,29). Розписка відповідачем була дана власноручно без тиску зі сторони позивача, що підтверджує позивач в суд. З пояснень позивача встановлено, що у встановлений термін гроші позивачеві повернуто не було. На даний час [PERSON], свої зобов'язання за договором не виконала. Із вищевикладеного суд вбачає, що між сторонами виникли правовідносини по договору позики. Письмова форма договору позики є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України, позивач надав суду простий письмовий договір позики між відповідачем і позивачем. Так як позивачем передавалася вказана вище сума він згідно ст.1047 ЦК України уклав з відповідачем договір позики у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суду у підтвердження укладення договору позики був наданий письмова розписка (а.с.8, 29). Відповідно до ч.2 ст. 1051 ЦК України, договір позики був укладений у письмовій формі, згідно законодавства. Підстав для визнання даного договору недійсним нема. Розписка відповідачем була дана власноручно без тиску зі сторони позивача, як пояснив позивач і його представник в суді. Позивач у своєму позові,

Outcome: approved