Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що відповідач у справі є його батьком. [PERSON] та [PERSON] з 03.08.1996 року по 29.10.2008 року перебували у шлюбі. На теперішній час позивач навчається на другому курсі Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій, строк навчання за контрактом з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. За перший семестр навчання на другому курсі його мати [PERSON] сплатила грошові кошти в сумі 6590,00 грн. Він проживає разом з матір'ю, яка отримує заробітну плату в сумі 3000,00 грн., стипендію позивач не отримує та повинен сплачувати гроші за навчання. Відповідач є працездатною особою, має на утриманні двох малолітніх дітей і може надавати матеріальну допомогу у частці від заробітку. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення ним двадцяти трьох років, але не більше, ніж до 30.06.2021 року. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про зміну прізвища (а.с. 6,10), рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2008 року. Згідно з довідки № 132 від 03.09.2018 року (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] навчається на другому курсі в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, термін навчання до 30.06.2021 р. (а.с.19). Відповідач працює водієм автотранспортних засобів на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та має на утриманні двох малолітніх дітей. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приймаючи уваги, що [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не надає такої допомоги, для забезпечення права дитини на утримання в період навчання, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved