Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 29.01.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк» або Кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500252987. Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 13296,00 грн., а остання зобов'язувалася в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Кредитор свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 13296,00 грн., але остання свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Крім того, 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (ТОВ «Дата Майнінг Груп») укладено договір факторингу. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. фактор (ТОВ «Дата Майнінг Груп») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп»набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором № 500252987 від 29.01.2012 року за яким позичальником є [PERSON] Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю Грицай В.О. не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних доказів та матеріалів, на позовних вимогах наполягає, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує . Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повідомлений про дату розгляду справи, а позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на той факт, що сторони не з'явилися в судове засідання, розгляд справи здійснено за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд встановив: Як вказує позивач, 29.01.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк» або Кредитор) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500252987. Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 13296,00 грн., а остання зобов'язувалася в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Кредитор свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 13296,00 грн., але остання свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Проте, до суду не надані матеріали первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту [PERSON] та їх часткового погашення останньою. А, отже, відсутність даних доказів унеможливлює ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, позивачем зазначено, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (ТОВ «Дата Майнінг Груп») укладено договір факторингу. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. фактор (ТОВ «Дата Майнінг Груп») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Позивачем не доведено ніякими доказами обставину відступлення Клієнтом права грошової вимоги Фактору, що передбачено п. 1.3 договору факторингу від 30.09.2014 року, а саме: не надано ні акту прийому-передачі прав вимоги, ні інших доказів передбачених п. 3.2 вказаного договору щодо письмового повідомлення про дату відступлення. У позові зазначено, що внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором № 500252987 від 29.01.2012 року за яким позичальником є [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснено платіж. Однак, позивачем не надано доказів виконання вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржника про укладення цього договору. До матеріалів справи додано вимогу про дострокове повернення кредиту, яке датоване 30.11.2015 року, в якому зазначені відомості щодо переходу права вимоги від клієнта до фактора. Проте, суд вважає, з врахуванням того факту, що договір факторингу укладений 30.09.2014 року, то позивачем було порушено розумні строки повідомлення боржника про відступлення права вимоги, так як він перевищує річний термін. Крім того, у вказаній вимозі адреса боржника [PERSON] вказана: [ADDRESS], а в доказі щодо поштового відправлення даної вимоги рекомендованим листом - адреса одержувача [PERSON] вказано м. Енергодар (а.с. 13). Також, позивачем не дотримано запропонований ним у вимозі до боржника 37 денний строк щодо дострокового повернення кредиту, так як до закінчення вказаного строку - 18.12.2015 року звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості. Отже, позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами тієї обставини, що відповідач [PERSON], була повідомлена про заміну кредитора у кредитному зобов'язанні, та що їй було надано докази переходу до позивача прав у кредитному зобов'язанні. Згідно до загального порядку зміни кредитора у зобов'язанні, визначеного ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Таким чином, відповідно ситуація повинна розглядатися як прострочення кредитора, так як вона тягне наслідки за ч. 4 ст. 613 ЦК України і боржник за грошовими зобов'язаннями не сплачує відсотків за час прострочення кредитора. Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 612 ЦК України, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем до матеріалів справи не було надано доказів щодо отримання відповідачем як позичальником кредитних коштів відповідно до умов договору, доказів відступлення клієнтом факторові права вимоги до боржника, та доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора, у зв'язку з чим вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, зважаючи на той факт, що позивачеві відмовлено у задоволенні основних позовних вимог, судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed