Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.10.2018 близько 18.00 год. по вул. Набережно-Хрещатицькій, 35 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини відповідача [PERSON] , який керуючи автомобілем «Рено» д.н. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив максимальну швидкість у населеному пункті, під час виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Пежо», д.н. [NUMBER] , який стояв на червоний сигнал світлофора, та який в свою чергу посунувся та здійснив наїзд на транспортний засіб «Ніссан», д.н. [NUMBER] , який стояв попереду на червоний сигнал світлофора, в результаті чого усі зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП застрахована не була. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Пежо», д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових становить 221513,10 грн. Крім того, водій автомобіля «Пежо» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим понесла матеріальні витрати на лікування в сумі 9687,61 грн. А також, у зв`язку з втратою працездатності [PERSON] не отримала дохід в період з 04.12.2018 по 21.12.2018 у розмірі 3002,50 грн. 03.09.2019 розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля «Пежо», д.н. [NUMBER] [PERSON] , позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 100000,00 грн., як витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. А також, 10.01.2020 позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] вартість витрат на лікування та тимчасову втрату працездатності в розмірі 12690,11 грн. Окрім того, позивачем було сплачено ТОВ «ЕАК Фаворит» за послуги аварійного комісара у розмірі 950,00 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування, послуги за підготовку документів щодо оцінки вартості завданих збитків в загальному розмірі 113640,11 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 29.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/16663/20, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Разом з тим, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 31 жовтня 2018 року близько 18 години 00 хвилин в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицькій, 35, керуючи транспортним засобом «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив максимальну швидкість у населеному пункті, під час виникнення перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3б, 12.3, 12.4, 12.9б ПДР України: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Пежо» державний номерний знак [NUMBER] , який стояв на червоний сигнал світлофору, та який, в свою чергу, просунувся вперед та здійснив наїзд на транспортний засіб «Ніссан» державний номерний знак [NUMBER] , який стояв попереду на червоний сигнал світлофора, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.15). Постановою Подільського районного суду м. Києва №758/8261/19 від 19.07.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 15). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час експлуатації автомобіля «Пежо», д.н. [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі Полісу №АМ/5313496 (а.с. 14). У свою чергу, згідно відомостей централізованої бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на дату ДТП застрахована не була (а.с. 16). У пункті 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті визначено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пошкоджений автомобіль «Пежо», д.н. [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 13). 01.11.2018 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернулась до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] (а.с. 29). За приписами п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону, та необхідності перевірки дій страховика відповідно до п. 36.3 ст. 36 цього Закону. Так, згідно Звіту від 09.11.2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових автомобіля «Пежо», д.н. [NUMBER] , становить 221513,10 грн. (а.с. 12-28). Вартість послуг щодо виготовлення звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту склала 950,00 грн. та була сплачена на його користь позивачем 18.01.2019, що підтверджується платіжним дорученням №462196 (а.с. 34, 35). На підставі Наказу №8812 від 03.09.2019 та відповідно до платіжного доручення №8812 від 03.09.2019 МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у розмірі 100000,00 грн. (а.с. 30, 31). [PERSON] внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді забою опорно-рухового апарату шийного відділу хребта, у зв`язку з завданими тілесними ушкодженнями остання понесла матеріальні затрати на лікування в сумі 9687,61 грн. (а.с. 39-46). Окрім того, внаслідок втрати працездатності у період перебування на лікарняному з 04.12.2018 по 21.12.2018 [PERSON] не отримала дохід у розмірі 3002,50 грн. (а.с. 37-40, 47). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. На підставі Наказу №316 від 10.01.2020 та відповідно до платіжного доручення №300085 від 11.01.2020 МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у розмірі 12690,11 грн. (а.с. 32, 33). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначені суми страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування, а також витрат на послуги з оцінки вартості завданих збитків, в розмірі 113640,11 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved