Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18.02.2014 року у м. Дніпропетровську, на території Бабушкінського району, на вул. Запорізьке шосе, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю а/м Тата р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та а/м Міцубісі р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] Дана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2014 р. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №1805 від 07.03.2014 року розмір матеріального збитку, який завдано власнику а/м Міцубісі р.н. [NUMBER] складає 38 706,39 грн. Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 650,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу АС/0816201, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: Страховик - ПрАТ «Страхова Компанія «СТАТУС», строк дії полісу з 13.06.2013 року по 12.06.2014 року включно, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн., забезпечений транспортний засіб - Тата р.н. [NUMBER]. На виконання вимог ст. ст. 33, 33-1, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів він 19.02.2014 р. письмово повідомив страховика про настання страхового випадку, 07.04.2014 р., 14.05.2014 р. та 01.09.2014 р. тричі надав заяву на виплату страхового відшкодування, та надіслав усі, передбачені Законом, документи для виплати страхового відшкодування; надав для огляду представнику страховика пошкоджений автомобіль. Згідно п. 2 ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. В строк до 07.07.2014 року включно, страховик зобов'язаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 38 706,39 грн., чого не зробив. Відповідно до ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня. Таким чином, ним нарахована пеня за невиплачені страхові виплати за період з 08.07.2014 року по 09.09.2014 року у сумі 1 633,10 грн. Відповідно ст. 625 ЦК України сплаті підлягають 3% річних від простроченої суми, за період з 08.07.2014 року по 09.09.2014 року, що становить 171,79 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, [PERSON] зобов'язаний компенсувати йому витрати по сплаті за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 650 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Міцубісі Ланцер, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 400 грн. Судом установлено, що 18.02.2014 року о 11-40 год. [PERSON] керуючи автомобілем Тата, д/н [NUMBER], в районі е/о №109 по вул.Запорізьке шосе у м.Дніпропетровську, перед початком свого руху не переконався в безпеці свого маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Міцубісі, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Дана постанова набрала законної сили 31.03.2015 року. Згідно з приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Висновком експертного дослідження авто товарознавця №1805 від 07.03.2014 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Міцубісі Ланцер, д/н [NUMBER], внаслідок ДТП, становить 38 706,39 грн., вартість відновлювального ремонту - 51415,07 грн. Дана різниця виникла внаслідок врахування експертом до матеріального збитку коефіцієнту фізичного зносу. Вартість експертного дослідження згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1805 від 24.02.2014 року складає 650 грн. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Тата, д/н [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Статус», відповідно до полісу №АС 0816201. 19.02.2014 року позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, а 07.04.2014 року подав заява про виплату страхового відшкодування, зазначивши свої реквізити в ПАТ КБ «Приват банк». Оскільки у визначений законом строк відповідач2 ПрАТ СК «Статус» страхове відшкодування позивачу не сплатила, 26.08.2014 року він повторно, поштою, надіслав заяву, яку було отримано згідно поштового повідомлення 01.09.2014 року. Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 4 Постанови Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки судом встановлено порушення майнових прав позивача, що полягає в завданні матеріальних збитків відповідачем [PERSON], не відшкодованих в жодний спосіб, ані зав давачем шкоди, ані страховиком, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки кореспондуються з наведеними вище нормами права. Так, сума матеріального збитку, визначена експертом авто товарознавцем не перевищує ліміту відповідальності страховика, несплата страхового відшкодування у визначений законом строк є підставою для застосування цивільної відповідальності, тому з ПрАТ «СК «Статус» на користь [PERSON] належить стягнути страхове відшкодування в розмірі 38 706,39 грн., пеню в розмірі 1 633,10 грн., 3% річних в розмірі 171,79 грн., а всього 40511,28 грн. Крім цього, в порядку ст.1194 ЦК України, підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартість експертного дослідження 650 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені судові витрати по справі, відповідно до задоволеної частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved