Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 100 000 грн. посилаючись на те, що 21.12.2016 р. відповідач взяв у нього в борг грошову суму у розмірі 100 000 грн. і зобов'язався повернути за першою вимогою позивача. Підтвердженням, що угода відбулась, є розписка в отриманні коштів котру відповідачвласноручно написав. 17 січня 2017 р. позивач пред'явив відповідачу письмову вимогу про повернення грошей, але відповідач борг не повернув. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2016 р. було укладено договір позики, відповідно якого позивач передав відповідачу гроші у розмірі 100 000 грн., який зобов'язався повернути кошти за першою вимогою позивача, про що відповідачем власноруч була написана розписка. 17 січня 2017 р. позивач пред'явив відповідачу письмову вимогу про повернення грошей, але відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України, визначені вимоги до форми договору позики - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і є всі підстави для стягнення з відповідача суми боргу - 100 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1000 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved