Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 і п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник повинен на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. На підставі п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимоги дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно до п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Незважаючи на це, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість в сумі 19768,87 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 802,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14248,48 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3300,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 917,57 грн. у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором в сумі 19768,87 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі, а також пояснення, в якому зазначено, що відповідач, підписавши анкету-заяву від 13.08.2013 року, ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають фактичним обставинам справи. Також відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, при цьому строк погашення процентів за кредитом вказано щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності, згідно до ст.257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Так, відповідно до довідки про заміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки за даним договором від 13.08.2012 року, картка № 5211537900857843 була надана відповідачу зі строком до березня 2016 року, тобто строк дії картки до 31.03.2016 року. А тому перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто 31.03.2016 року. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та заперечення на позов, судячи з якого він позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що бажаючи отримати кредитну картку, ним було заповнено анкету позичальника та заяву на отримання кредиту, які не є договором кредиту, тобто кредитний договір з банком він не укладав. Також ним було внесено останній платіж на кредитну картку 22.08.2013 року в розмірі 150грн., що підтверджувало його повний розрахунок з банком. Однак, згідно до розрахунку, який банк надав до суду, останній платіж сплачений ним 12.03.2014 року в сумі 100грн., тобто через рік, коли він впевнився, що не має заборгованості перед банком, що наводить його на думку про проведення даного платежу самостійно банком для продовження строку позовної давності. Як вбачається з анкети, перебіг строку позовної давності почався з 25 вересня 2013 року, оскільки в анкеті зазначається строк виконання зобовязання до 25 числа місяця, наступного за звітом. Оскільки між сторонами відсутня будь-яка угода про зміну позовної давності, то позивач повинен був звернутися до суду на загальних підставах, тобто по вимогах стягнення пені - до 25 вересня 2014 року, а по вимогах за основною сумою боргу - до 25 вересня 2016 року, у звязку з чим строк позовної давності банком пропущено. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом, між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 13.08.2012 року, згідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто між сторонами був укладений кредитний договір шляхом приєднання, чим спростовуються доводи відповідача в частині того, що між ним та банком кредитний договір не укладався. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, по відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідачем умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 19768,87 грн. В цьому разі у відповідності до положень п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право, зокрема, вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому. Також, згідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобовязань за договором банк вправі вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплаті винагороди банку. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідач же в порушення умов договору та вимог ст., ст.526, 1054 ЦК України, як вже зазначалося вище, кредит не повернув і проценти за його користування не сплатив, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. Як передбачено п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Крім того, як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів позивач вправі вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи (а.с.72), що кінцевим терміном повернення кредиту, який відповідає строку дії картки є 31.03.2016 року. Однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо погашення боргу по кредиту до 31.03.2016 року. Як передбачено ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А згідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як визначено ч.1 та ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Як випливає з п.1.1.7.31 умов договору, строк позовної давності щодо вимог банку щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, винагороди, неустойки (пені, штрафів) складає 50 років (а.с.22). Виходячи з цього, викладені в запереченні відповідача доводи, всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, нічим документально не підтверджені та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та беручи до уваги, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо погашення боргу по кредиту до 31.03.2016 року, вважає можливим стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 19768,87 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 802,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14248,48 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3300,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 917,57 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved