Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.12.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 87. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, починаючи з 02.12.2011 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спір щодо його місця проживання відсутній. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Спір щодо майна подружжя відсутній. З 10.12.2015 вони проживають окремо та шлюбні відносини між ними фактично припинені. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам, тому він просить суд його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Відповідно до ст. ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 02.12.2011 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №87. Від шлюбу сторони мають сина -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області 10.12.2015, актовий запис № 27. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved