Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.03.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір №500357621 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 11080 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимог до відповідача за кредитним договором №500357621 від 29.03.2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дат [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуто право вимоги грошових коштів від відповідача. У порушення умов договору №500357621 відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, тому за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 31028,22 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 9\~626,91 грн.; сума заборгованості за відсотками 8349,52 грн.; заборгованість за пенею, штрафу, неустойки 13051,79 грн. Позивач просить стягнути з відповідача борг за кредитними договорами у вказаних сумах та понесені судові витрати у справі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 29.03.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500357621 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 11080 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Дата [PERSON]» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимог до відповідача за кредитним договором №500357621 від 29.03.2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дат [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуто право вимоги грошових коштів від відповідача. Встановлено, що відповідач свої зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені кредитними договорами строки не виконував, в звязку з чим має заборгованість за договором. Таким чином, сума заборгованості відповідача за кредитом №500357621 складає: 31028,22 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 9\~626,91 грн.; сума заборгованості за відсотками 8349,52 грн.; заборгованість за пенею, штрафу, неустойки 13051,79 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та провіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача, з урахуванням меж позовних вимог, необхідно стягнути суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 31028,22 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 1600,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved