Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30 грудня 2005 року з відповідачем була укладена угода № 46-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 8138 грн. Згідно предмету угоди навчальний заклад надає одержувачу кредиту грошові кошти за рахунок коштів бюджету для здобуття вищої освіти, а останній в свою чергу повертає використаний кредит та сплачує відсотки за користування ним. Повернення кредиту здійснюється протягом п'ятнадцяти років після закінчення навчання. Наказом від 01.07.2008 року, № 151-с [PERSON] було відраховано з навчального закладу у зв'язку з отриманням освіти кваліфікаційного рівня «бакалавр». Таким чином, умови угоди по забезпеченню організації навчання та здобуття освіти позивачем виконано в повному обсязі. В свою чергу, відповідачка не в повному обсязі повернула отримані кредитні кошти. Сума її заборгованості складає 6062,39 грн. В зв'язку з цим, позивач просить достроково розірвати укладену з відповідачкою угоду та стягнути з неї зазначену суму коштів, а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який своєю заявою просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у заяві не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 30 грудня 2005 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] була укладена угода № 46-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п. 1 навчальний заклад відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти студентом [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом підготовки «Соціальна робота» з денною формою навчання у розмірі 8138 гривень. Згідно п. 2.2 угоди, одним із обов'язків навчального закладу є забезпечення організації навчально-виховного процесу у Навчальному закладі для успішного здобуття одержувачем кредиту обраного освітньо-кваліфікаційного рівні. напряму (спеціальності). Як вбачається з архівної довідки, [PERSON] отримала диплом бакалавра та у зв'язку з закінченням навчання була відрахована з ВНЗ з 30 червня 2008 року на підставі наказу № 151-с від 01.07.2008 року. Пунктом 3.3. угоди передбачено, що одержувач кредиту повинен повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування - з третього місяця. Одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у розмірі 8138 грн. та відсотки за користування ним до 31 грудня кожного року по 1/15 частині від загальної суми одержаного кредиту та відсотки починаючи з 01.07.2009 року по 01.07.2024 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до довідки про заборгованість, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 6062,39 грн. з яких: 5847,22 грн. - тіло кредиту, 173,29 грн. - відсотки, 15,97 - пеня та 25,91 грн. - інфляційні збитки. За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (положення ч.1, 2 ст. 551 ЦК України). Відповідно до п. 7.2 угоди, у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. За статтею 624 ч. 1 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільнеяєтсья від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту позовної заяви, останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідачкою був здійснений в березні 2012 року. В 2013-2014 рр. погашення не здійснювалось. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми кредитної заборгованості в розмірі 6062,39 грн. з яких: 5847,22 грн. - тіло кредиту, 173,29 грн. - відсотки, 15,97 - пеня та 25,91 грн. - інфляційні збитки є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в належних доказах, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 610, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України, передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. В зв'язку з істотним порушенням [PERSON] умов договору в частині обов'язку своєчасного повернення кредитних коштів та враховуючи бажання позивача припинити правовідносини з відповідачкою, укладена між сторонами угода підлягає розірванню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved