Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, мотивує свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності, належить будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку також зареєстрована колишня дружина позивача, відповідачка по справі. Вона не проживає у вказаному будинку з 2014 року, не є співвласником вказаного будинку. Факт її реєстрації у вищевказаному будинку, порушує права позивача щодо володіння і користування своєю власністю. Тому позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 03.06.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Станом на 13.08.2021 року відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи, чи розгляду справи у його відсутності. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій позов підтримала, просила задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Відповідачці надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи, а також вона була сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, можливо слухати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку без участі відповідача, який будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а матеріалів справи є достатньо для розгляд справи по суті. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. [PERSON] , [INFO] є одноособовим власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці, загальною площею 0,0534 та, кадастровий номер: 5910500000:01:026:0005. Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку серія ВРІ №611227 від 22.03.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В., зареєстрований в Реєстрі за №519 (а.с.3) Витягом про державну реєстрацію прав №29777945 від 26.04.2011 року (а.с. 4,5), а також технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 11,12). Крім позивача, за вищевказаною адресою зареєстрована колишня дружина останнього - [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою від 31.03.2021 (а.с. 10). У період 12.04.2013 року з по 22.12.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22.12.2014 року по справі №580/2075/14-ц (а.с. 9) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.04.2013 року Червонозаводським відділом ДРАЦС розірвано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен зокрема, в судовому засіданні ствердили той факт, що вони близько 8 років не бачили [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] . Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] не є членом сім`ї позивача, не є власником/співвласником житлового будинку [ADDRESS] та, починаючи з 2014 року, не мешкає у ньому, оскільки виїхала на постійне місце проживання за кордон, особистих речей відповідача у спірному домоволодінні не має, проте остання залишається бути зареєстрованою за вищевказаною адресою. Оскільки факт реєстрації відповідачки у будинку за адресою: [ADDRESS] , порушує права володіння, користування і розпорядження власністю, належною позивачу, оскільки останній вимушений сплачувати платежі за надані житлово-комунальні послуги, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому будинку осіб, не має можливості оформити субсидію чи вчинити будь-який правочин з приводу нерухомого майна,суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved