Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про зняття арешту з його нерухомого майна - 1/3 приватної спільної часткової власності, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Арешт був накладений відповідно до постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: ВП 50369863 від 14.03.2016 року, ВП 50369823 від 14.03.2016 року, ВП 44592376 від 29.01.2015 року, винесених державним виконавцем Бурмістр В.Г., ВП 40298084 від 21.10.2013 року винесена державним виконавцем Коритним В.С., №36452672 від 11.06.2013 року винесена державним виконавцем Пуркар Я.К. Отримавши інформацію про наявність арешту, знаючи про відсутність зобовязань та боргів, позивач звернувся до Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з заявою про звільнення майна з під арешту. 09.01.2018 року позивач отримав відповідь ДВС про те, що згідно відомостей АСВП на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження про стягнення з позивача будь яких боргів, але раніш перебували на виконанні в ДВС виконавчі листи за №№ 2-6303/11 від 05.02.2012 року, 2-603/11 від 20.02.2012 року, 520/882/13-ц від 04.08.2014 року, однак виконавчі провадження були завершені та виконавчі листи були повернуті стягувачу тричі. У 2008 році позивач був поручителем за кредитним договором у [PERSON], укладеним між останнім та ВАТ «Ощадбанк». 19.01.2018 року позивач отримав лист від філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», в якому зазначено, що 25.01.2012 року та 26.04.2014 року рішенням Київського районного суду м.Одеси позовні вимоги кредитора були задоволені, судом видано виконавчі листи №№520/882/13-ц, 2-6303/11, 520/882/13-ц про стягнення з позивача заборгованості в сумі 127835,85 грн., 444432,79 грн., 1278,35 грн. Вищезазначені виконавчі листи тричі предявлялись на примусове виконання до Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, однак, як вбачається з витягу з АСВП виконавчі листи повернуто стягувачу. Крім того, у зазначеному листі від філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 19.01.2018 року вказано, що [PERSON] заборгованість в сумі 127835,85 грн., 444432,79 грн., 1278,35 грн. сплачено у повному обсязі. У звязку з тим, що виконавчі провадження завершені та у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна (ч.5ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»), позивач звернувся до суду за захистом конституційного права власника майна. У позовній заяві позивач посилається на положення ст.ст. 1,2,15,16,316,317,319,321,325 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача 26.02.2018 року надав суду заяву про те, що йому відомо про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, у разі надходження від відповідача відзиву, повідомити представника з метою надати заперечення на відзив. Відповідачу запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено: Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно містять інформацію про майно позивача право [PERSON] на 1/3 частину приватної спільної часткової власності квартири 213, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Дніпропетровська дорога, будинок 68 (реєстраційний номер майна 20984499). Також наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень: постанов про арешт всього нерухомого майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження: ВП 50369863 від 14.03.2016 року, ВП 50369823 від 14.03.2016 року, ВП 44592376 від 29.01.2015 року, винесених державним виконавцем Бурмістр В.Г., ВП 40298084 від 21.10.2013 року винесена державним виконавцем Коритним В.С., №36452672 від 11.06.2013 року винесена державним виконавцем Пуркар Я.К.(а.с.8,9). На заяву позивача до Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області надано витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) та відповідь про те, що більш детальну інформацію надати неможливо в звязку з відсутністю доступу до виконавчих проваджень що перебували в Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Суворовському відділі державної виконавчої служби міста Одеси (а.с.12). Згідно витягу з АСВП виконавчі провадження по справам ВП 50369863, ВП 50369823, ВП 44592376, ВП 40298084, №36452672, що були розпочаті на підставі виконавчих листів №№2-6303/11, 520/882/13-ц завершено, виконавчі листи повернені стягувачу (а.с.13). Листом філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», вих. №113.20-13/2458-н від 19.01.2018 року, позивача повідомлено, що заборгованість [PERSON] та [PERSON] за виконавчими листами №№520/882/13-ц, 2-6303/11 в сумі 127835,85 грн., 444432,79 грн., 1278,35 грн. сплачено в повному обсязі (а.с.14). Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~\~ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про\~\~зняття з нього арешту.\~\~ Відповідно до ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене вище та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те, що виконавчі провадження завершено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування арешту майна, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає необхідним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved