Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що він є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 1996 року, мешкали та були зареєстровані за вказаною адресою. З 03.06.2010 року сторони живуть окремо та рішенням суду від 07.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу і по теперішній час відповідачка за власним бажанням із квартири не виписалась, теперішнє місце її проживання позивачу не відоме. Реєстрація відповідачки перешкоджає позивачу у користуванні житловим приміщенням, він змушений нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. Позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобовязання Шевченківського відділення реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти відповідача з реєстрації. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що він є власником квартири [ADDRESS], де є зареєстрованою і відповідачка по справі, яка не проживає у спірній квартирі понад 6 років, з 2010 року, що підтверджується актом про не проживання від 18.11.2016 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвом про право на спадщину за законом, довідкою про реєстрацію місця проживання. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому судом не встановлено ні поважних причин непроживання у спірній квартирі відповідача, ні будь-якої домовленості між сторонами щодо вказаного. На підставі викладеного,

Outcome: approved