overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1997 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося і несумісність характерів та систематичні непорозуміння, які постійно виникали між ними, призвели до фактичного припинення шлюбних відносин, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що вони не можуть порозумітися один з одним та мають різні погляди на життя. У зв`язку з цим на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що з червня 2016 року вони не проживають разом по причині того, що позивач має стосунки з іншою жінкою. А тому проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 30 серпня 1997 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж позивач має іншу сім'ю, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 7 червня 1997 року. Від шлюбу вони мають двох синів, один з яких син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося, оскільки відповідачка не проявляла належної уваги та поваги до нього, не цікавилася інтересами сімї, через що в сімї постійно виникали непорозуміння та сварки, що вони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, втратили взаємне почуття поваги та любові один до одного, а також, що відповідачка залишила сімю і виїхала влітку 2016 року до своїх батьків, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідачка залишила його з дітьми і нічого не пояснюючи в липні 2016 року поїхала проживати до своїх батьків. З того часу вони проживають окремо. А тому на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що вона дійсно поїхала до своїх батьків, де і проживає донині, через те, що в сімї були негаразди, позивач принижував її, а також були випадки застосовування ним фізичної сили до неї. У зв`язку з цим вона теж згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 006751, між сторонами було укладено шлюб 7 червня 1997 року. Відповідно до ч.2 ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Григораш», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 9 грудня 1994 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося та протягом останніх років їхнього подружнього життя вони живуть як чужі люди, між ними відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, у зв`язку з чим близько трьох років вони проживають окремо і фактично шлюбні відносини між ними припинено, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачкою не склалося більше з його вини. За наданий судом строк вони не помирилися і він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов спочатку не визнала, прохаючи надати строк для примирення, та пояснила суду, що на розірвання шлюбу вона не згідна і намагається зберегти сім'ю, до того ж їй одній тяжко виховувати двох дітей. Однак в даному судовому засіданні відповідачка пояснила, що вони з позивачем не помирилися, у зв`язку з чим вона згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 9 грудня 1994 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин і позивач відновлювати їх не бажає, оскільки має намір створити нову сім`ю, в якій вже народилася дитина, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Більше того за наданий судом строк сторони не помирилися і обоє згідні на розірвання шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2013 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що на протязі останніх років стосунки з відповідачкою поступово погіршувалися, оскільки з ініціативи останньої постійно відбувалися сварки, свідками яких часто були діти, а також відповідачка вела аморальний спосіб життя, зловживаючи спиртними напоями, та нехтувала сімейними обов'язками, у зв'язку з чим сімейні відносини між ними фактично припинилися, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що з 1 липня 2016 року відповідачка не проживає з ними, не піклується про дітей. Під час спільного проживання вона зловживала спиртними напоями, не доглядала за дітьми, била їх. Були випадки, коли відповідачка й раніше залишала сім`ю на певний час. А тому на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини своєї неявки, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за наявними доказами. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 9 серпня 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривало часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, оскільки відповідачка ніяким чином не відреагувала на вказаний позов та не вжила заходів для збереження сім`ї, до того ж між ними склалися такі відносини, за яких подальше спільне проживання є неможливим, а поведінка відповідачки може негативно вплинути на стан здоров`я та виховання дітей, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. З врахуванням того, що відповідачка не повідомила суд про те, яке прізвище їй залишити, суд не може вирішити дане питання. Також суд вважає необхідним судові витрати, понесені позивачем, розподілити порівну між сторонами, стягнувши з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 384,20 грн., оскільки в даному випадку розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку і це не залежало б від бажання чи небажання відповідачки розірвати шлюб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він являється власником будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], с. Стецівка Чигиринського району, який зареєстрований в погосподарській книзі Стецівської сільської ради, але правовстановлюючих документів на нього немає. На даний час він має намір оформити своє право власності на вказаний будинок. Однак, Реєстраційна служба Чигиринського районного управління юстиції відмовляється виготовити документи на будинок з надвірними спорудами в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього. А тому, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що даний будинок належить позивачу і в той час, коли будинок був побудований, технічна документація на нього виготовлялася. На даний час технічна документація виготовлена, але реєстраційна служба без правовстановлюючого документу не реєструє право власності на нього. У зв`язку з цим, просить визнати за позивачем право власності на дане домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання теж не з'явився, надавши суду листа про розгляд справи без їхньої участі, вказавши, що державна реєстрація речових прав проводиться на підставі документів, що повинні відповідати відповідним вимогам, а також, зокрема, і на підставі рішень судів. Вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Як встановлено судом і підтверджується довідками № 48 від 21.01.2015 року, № 97 від 28.01.2015 року, виданими Стецівською сільською радою Чигиринського району, позивач має на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], с. Стецівка Чигиринського району, який зареєстрований за ним в погосподарській книзі Стецівської сільської ради № 31, особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що та обставина, що на будинок позивача відсутній правовстановлюючий документ, не може позбавити його як громадянина конституційного права вільно володіти і розпоряджатися належним йому майном, тому позов можливо задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він являється власником будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в погосподарській книзі Мельниківської сільської ради, але правовстановлюючих документів на нього немає. На даний час він має намір оформити своє право власності на вказаний будинок. Однак, Реєстраційна служба Чигиринського районного управління юстиції відмовляється виготовити документи на будинок з надвірними спорудами в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього. А тому, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що даний будинок залишився йому після бабусі і в той час, коли будинок був побудований, технічна документація на нього виготовлялася. На даний час технічна документація виготовлена, але реєстраційна служба без правовстановлюючого документу не реєструє право власності. У зв`язку з цим, просить визнати за ним право власності на дане домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання теж не з'явився, надавши суду листа про розгляд справи без їхньої участі, вказавши, що державна реєстрація речових прав проводиться на підставі документів, що повинні відповідати відповідним вимогам, а також, зокрема, і на підставі рішень судів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і підтверджується довідкою № 1080 від 24.11.2014 року, виданою Мельниківською сільською радою Чигиринського району, позивач має на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Крім того, судячи з довідки № 21-26/462 від 29.10.2014 року, виданої Чигиринським відділенням Черкаського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Черкаській області, побудований позивачем будинок відповідає вимогам санітарних норм та правил. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він являється власником будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в погосподарській книзі Стецівської сільської ради, але правовстановлюючих документів на нього немає. На даний час він має намір оформити своє право власності на вказаний будинок. Однак реєстраційна служба Чигиринського районного управління юстиції відмовляється виготовити документи на будинок з надвірними спорудами в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього. А тому просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що даний будинок належав його бабусі по лінії батька, який потім перейшов у власність до його брата. Однак брат вирішив передати даний будинок йому у власність, з приводу чого в 2010 році вони звернулися до сільської ради і було прийнято відповідне рішення. На даний час він хоче вирішити питання про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, але для цього потрібно свідоцтво про право власності на будинок, якого в нього немає, оскільки в той час, коли будинок був побудований, технічна документація на нього виготовлялася, а без правовстановлюючого документу реєстраційна служба право власності не реєструє. У зв`язку з цим просить визнати за ним право власності на дане домоволодіння. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання теж не з'явився, надавши суду листа про розгляд справи без їхньої участі, вказавши, що державна реєстрація речових прав проводиться на підставі документів, що повинні відповідати відповідним вимогам, а також, зокрема, і на підставі рішень судів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і підтверджується довідкою № 888 від 26.08.2014 року, виданою Стецівською сільською радою Чигиринського району, позивач має на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Також з рішення виконавчого комітету Стецівської сільської ради Чигиринського району № 24 від 12.05.2010 року вбачається, що погосподарський номер житлового будинку № 37 погосподарської книги № 1 по [ADDRESS] було переведено з [PERSON] на [PERSON]. Крім того, судячи з довідки № 21-26/396 від 19.08.2014 року, виданої Чигиринським відділенням Черкаського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Черкаській області, побудований позивачем будинок відповідає вимогам санітарних норм та правил. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він являється власником будинку з надвірними спорудами за адресою: провул. Сонячний, 7, м. Чигирин, який побудований в ним в 2001 році, але правовстановлюючих документів на нього немає. На даний час він має намір оформити своє право власності на вказаний будинок. Однак, Реєстраційна служба Чигиринського районного управління юстиції відмовляється виготовити документи на будинок з надвірними спорудами в звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нього. А тому, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що даний будинок був побудований в ним в 2001 році, і в той час, коли будинок був побудований, технічна документація на нього виготовлялася. На даний час технічна документація виготовлена, але реєстраційна служба без правовстановлюючого документу не реєструє право власності. У зв`язку з цим, просить визнати за ним право власності на дане домоволодіння. \~ Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на будинок. Представник третьої особи в судове засідання теж не зявився, надавши суду листа про розгляд справи без їхньої участі, вказавши, що державна реєстрація речових прав проводиться на підставі документів, що повинні відповідати відповідним вимогам, а також, зокрема, і на підставі рішень судів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і підтверджується довідкою № 924-02-17/5 від 03.06.2015 року, виданою Чигиринською міською радою, позивач має на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: провул. Сонячний, 7, м. Чигирин. Крім того, судячи з довідки № 21-26/95 від 05.06.2015 року, виданої Чигиринським відділенням Черкаського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Черкаській області, побудований позивачем будинок відповідає вимогам санітарних норм та правил. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що вона є власником 3/10 частин будинку за номером [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську, житловою площею 73,6 кв. м. Її частина домоволодіння складається з: літера А-1: 3-1 - кухня - площею 14,0 кв. м, 3-2 коридор - площею 2,0 кв. м, 3-3 ванна - площею 4,0 кв. м, 3-4 - кімната - площею 10,4 кв. м, 3-5 - кімната - площею 15,6 кв. м, IV - тамбур - площею 1,5 кв. м, а також гараж В1 площею 19,7 кв. м. Просила виділити із спільної часткової власності в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна належну їй частину нерухомого майна; визнати за нею право власності на належну їй частину нерухомого майна. У судове засідання позивач та відповідачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідачі поважність причини неявки суду не повідомили. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 21.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського управління юстиції [PERSON], позивач [PERSON] придбала 3/10 частини будинку за номером [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську, житловою площею 73,6 кв. м. Пунктом 2 вказаного договору зазначено, що на земельній ділянці, де відчужується частина житлового будинку, розташовані приміщення: 3-І - тамбур площею 2,2 кв. м, 3-2 - коридор площею 4,4 кв. м, 3-3 - кухня площею 9,6 кв. м, 3-4 - кімната, площею 15,6 кв. м в будинку та підвал під будинком. Але, фактично, позивач придбала, і відкрито користується квартирою № 2, що складається з: літера А-1: 3-1 - кухня - площею 14,0 кв. м, 3-2 коридору - площею 2,0 кв. м, 3-3 ванна - площею 4,0 кв. м, 3-4 - кімната - площею 10,4 кв. м, 3-5 - кімната - площею 15,6 кв. м, IV - тамбур - площею 1,5 кв. м, а також гаражем В1 площею 19,7 кв. м. Відповідачі по справі, в свою чергу, користуються належними їм частками. Фактично позивач володіє окремою частиною домоволодіння з окремим входом та комунікаціями. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм І майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Власник майна, або інша зацікавлена особа, може пред'явити позов до суду про визнання права власності, згідно ст. 392 ЦК України, якщо таке право заперечується, або не визнається іншою особою. а також на випадок втрати ним документу, підтверджуючого його право власності. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved