Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що відповідач є її батьком, однією родиною вони не мешкають. На даний час вона навчається на п'ятому курсі фізико-технічного факультету Дніпропетровського національного університету, строк навчання до 30.06.2014р. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки їй необхідно придбати підручники, учбовий матеріал, вона проживає в гуртожитку і сплачує за це також кошти. Мати надає їй посильну матеріальну допомогу, але цих коштів недостатньо. У матері інша родина, є неповнолітня дитина. Вважає, що батько може надавати їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до закінчення терміну навчання до 30.06.2014 р., але не більше ніж до 23 років. Позивачка в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково пояснила, що вона навчається на двох спеціальностях Дніпропетровського національного університету - одна на денній формі навчання, друга - на вечірній, отримує стипендію 860,00 грн, не працює. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на даний час він не може надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки у нього є інша родина - дружина та двоє неповнолітніх дітей, які знаходяться на його повному утриманні, оскільки дружина працює, але заробітну плату їй не виплачують, є борг. Він також не працює, є інвалідом 3 групи і у зв'язку з інвалідністю отримує пенсію в середньому розмірі 1100,00 грн і саме ці кошти є єдиним джерелом існування його родини. Крім того, стан його здоров'я на даний час значно погіршився, йому слід пройти необхідне лікування, але у зв'язку з відсутністю коштів, він не може це зробити і відмовляється від госпіталізації, проходить лікування амбулаторно, витрачає кошти на придбання ліків. Коли у нього була якась можливість платити позивачці аліменти, він це робив. На даний час у нього такої можливості немає. Позивачка навчається на двох спеціальностях, на денній та вечірній формі і це дозволяє їй працювати, що вона і робить, оскільки в резюме на своїй Інтернет-сторінці вказала на наявність у неї певного стажу роботи і відповідно певного заробітку. Також вона отримує стипендію. Доказів тому, що вона потребує від нього матеріальної допомоги, немає. ЇЇ мати також повинна надавати їй необхідну допомогу. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Суд встановив, що відповідач є батьком позивача (арк. 5). Згідно довідок Дніпропетровського національного університету позивач навчається на п'ятому курсі фізико-технічного факультету, строк навчання до 15.06.2014 р., форма навчання денна, та на четвертому курсі центру заочного та вечірнього навчання, за спеціальністю «Облік та аудит», строк навчання до 30.06.2014 р., форма навчання вечірня. (арк. 57-58) Згідно договору №11-112ц2 від 25.08.2011р. вартість навчання за напрямом підготовки - облік та аудит, вечірня форма, за весь строк становить 15000,00 грн і сплачується за кошти замовника - [PERSON] щосеместрово по 2500,00 грн. Строк навчання з 01.09.2011 р. по 30.06.2014 р. (арк. 8) Згідно наданих суду квитанцій позивач сплатила за навчання по 2500,00 грн в серпні 2012 р., в січні 2013 р. та вересні 2013 р. (арк. 9) Позивачка мешкає в гуртожитку вищого навчального закладу, що підтверджується копією її паспорту (арк. арк.2-3) і за проживання в гуртожитку сплатила 05.09.2013 р. 1661,60 грн (арк. 10-11). Згідно пояснень позивачки вона отримує стипендію в розмірі 860,00 грн. Мати позивачки [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06.04.2001 р. (арк. 21) і має від цього шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].(арк. 20). Згідно довідки від 02.06.2014 р. [PERSON] працює в ВО «Чайкінські магістральні електричні мережі» ДП «НЕК «Укренерго» з 14.11.2002 р. по теперішній час з посадовим окладом 3067,00 грн (арк. 59). Відповідач [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.11.1996 р. (арк. 40) Від цього шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (арк. 41-42), з якими проживає однією сім'єю (арк. 44). Відповідач не працює з січня 2010 р. по теперішній час, що підтверджується копією його трудової книжки (арк. 62). Відповідач є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням - патологія опорно-рухового апарату, строк інвалідності до 06.03.2015 р., рекомендована праця без тривалого стояння та ходьби, без підняття тяжкостей, а також стаціонарне лікування в Донецькому інституті травматології, ДОКТМО, санаторно-курортне лікування (арк. 43). Аналогічні рекомендації містяться в індивідуальній програмі реабілітації інваліда (арк. 65-70). У зв'язку з інвалідністю відповідач отримує пенсію, середній розмір якої за останні 6 місяців становить 1120,00 грн (арк. 63). Згідно виписки з амбулаторної карти відповідача стан його здоров'я погіршився, йому призначене медикаментозне лікування, він направлений на лікування до неврологічного відділення Харцизької ЦМЛ (арк. 71-73). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у зв'язку з навчанням вона потребує з боку батька-відповідача у справі матеріальну допомогу. Зокрема, судом встановлено, що позивачка навчається в Дніпропетровському національному університеті одночасно по двом спеціальностям на двох формах навчання - денній на 5 курсі та вечірній на 4 курсі. Навчання тільки на вечірній формі є платним і плата вноситься позивачкою. При цьому, виходячи з того, що позивачка отримує стипендію, що в судовому засіданні не оспорював відповідач, слід дійти висновку, що навчання на денній формі здійснюється за бюджетні кошти, хоча доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. Крім того, суд вважає, що оскільки позивачка навчається на 4 курсі вечірнього відділення і на 5 курсі денного відділення, саме навчання на останньому є основною формою отримання вищої освіти, а навчання на вечірньому відділенні свідчить про намір позивачки на власний розсуд додатково отримати певну спеціальність. Тому при вирішенні справи суд виходить з того, що навчаючись на 5 курсі денного відділення за бюджетні кошти, позивачка отримує стипендію, яку має можливість витрачати на свої потреби у зв'язку з цим навчанням, в т.ч. і оплачувати гуртожиток. Доказів тому, що цих коштів їй не вистачає і вона самостійно немає можливості їх отримати, позивачка суду не надала. А доводи про те, що позивачка навчається на платній основі і потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги батька, суд вважає безпідставними, оскільки, як вже зазначалось вище, це навчання позивачка отримує додатково на власний розсуд і обираючи таку форму навчання, вона мала передбачити можливість здійснення нею оплати, джерело коштів для цього, а також можливість отримання матеріальної допомоги батьків. При вирішенні справи суд відповідно до ст. 200 СК України також враховує, що мати позивачки працює, отримує заробітну плату в середньому 3000,00 грн., знаходиться в зареєстрованому шлюбі і має одну неповнолітню дитину, має можливість надавати позивачці посильну матеріальну допомогу. В той же час суд вважає, що відповідач - батько позивачки, на даний час немає можливості надавати їй матеріальну допомогу у зв'язку з навчанням, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, не працює, має певні обмеження щодо виду дозволеної йому роботи, є інвалідом 3 групи, потребує стаціонарного, санаторно-курортного лікування в певних медичних закладах, стан його здоров'я останнім часом погіршився. Крім того, відповідач отримує пенсію в середньомісячному розмірі 1120,00 грн, яка в зрівнянні з розміром стипендії позивачки (860,00 грн) не є значно більшою, але яку відповідач вимушений витрачати на утримання своєї родини з чотирьох осіб, в якій є двоє неповнолітніх дітей, своє лікування, в той час, коли позивачка витрачає свою стипендію на потреби тільки однієї себе. Таким чином, виходячи з того, що загальними умовами стягнення аліментів з батьків на користь повнолітньої дитини, що продовжує навчання, відповідно до змісту ст.199 СК України є потреба цієї дитини в матеріальній допомозі та можливість батьків надавати її, суд вважає, що в даній справі ці обов'язкові умови відсутні, підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки у зв'язку з її навчанням немає. У зв'язку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed