Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2003359026 від 08 квітня 2013 року в розмірі 61026,32 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - «Банк») та [PERSON] (надалі - «Відповідач») був укладений Договір про надання споживчого кредиту №2003359026 (надалі - Кредитний договір) за умовами якого Відповідач отримав кредит в сумі 55 600,00 гривень. Згідно з умовами Договору факторингу №21/07/2014 від 21 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Позивач») прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача. А отже, у відповідності ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». За умовами п. 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит строком на 36 місяців з умовою сплати процентної ставки у розмірі 15% річних. Згідно п. 1.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 08 квітня 2016 року. Згідно п. 1.4.3. Кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної у п.1.1. Кредитного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Згідно п. 1.4.4. Кредитного договору, за обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової стани позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив зобов'язання, щодо щомісячної сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, місії. Згідно ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦКУ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової стани позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та лати процентів. Відповідно до договору, у випадку невиконання Позичальником умов договору, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку. У зв'язку з систематичним невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, у Відповідача існує заборгованість, яка складає 61026,32 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 49029,98 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4947,74 гривень; - комісія за управління кредитом - 7048,60 гривень. Згідно п. 9 Постанови №5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявления відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявления вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, буття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2003359026 від 08 квітня 2013 року в розмірі 61026,32 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп..

Outcome: approved