Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського районута просив суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну Ділянку площею 3,5841 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2167, виданого головою Шевченківської сільської ради народних депутатів 6 червня 2001 року згідно спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] ). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,5841 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю. Перед смертю [PERSON] зробила заповіт на все своє майно на ім`я позивача. Після смерті [PERSON] належне їй майно позивач фактично прийняла у спадщину, оскільки вони проживали однією сім`єю за однією адресою в [ADDRESS] до моменту смерті [PERSON] Тобто позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець за заповітом, але належним чином право власності на спадкове майно вона не може оформити, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку оскільки він втрачений. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Жодного спору у позивача з будь - якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Спадкоємців майна [PERSON] окрім позивача не має. Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу та задовольнити позов за її відсутності. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просив суд розглянути справу та задовольнити позов за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно дублікату заповіту, складеного 18.08.1999 року, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 81, [PERSON] , на випадок своє смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, заповідала [PERSON] . [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,58 га (кадастровий номер № [NUMBER] ), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого 06.06.2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18.01.2001 року № 3. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 30, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради Шевченківського старостинського округу № 1 від 21.12.2018 р. № 3593, будинок по [ADDRESS] в 2009 р. було перенумеровано в № 56. Згідно довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради Шевченківського старостинського округу № 1 від 21.12.2018 р. № 3594, бабуся [PERSON] - [PERSON] , 1917 р.н., яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) з 1981 р. до дня смерті. На день її смерті за вищевказаною адресою постійно проживала та була зареєстрована [PERSON] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56002710 від 26.04.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., вбачається, що після смерті [PERSON] , 10.09.2009 р. Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 48032057 та номером у нотаріуса 390/2009. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56002761 від 26.04.2019 р. приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 48296229, дата посвідчення 18.09.1999 р., місце посвідчення Шевченківська сільська рада Кілійського району. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved