Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.10.1997 року помер його батько [PERSON], який за своє життя мав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Польова за № 12 в селі Пирогівка Шосткинського району. Позивач та його брад [PERSON] є спадкоємцями першої черги, але [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори, однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що спадкодавцем за життя право власності на житловий будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач та третя особа в судове засідання не зявились, але надали суду заяви в якій наполягали на задоволенні позову та просили справу розглядати без їх участі та не заперечували проти задоволення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлялась про дату та час слухання справи. Причину неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця і момент відкриття спадщини, [PERSON] 20.10.2097 року (а.с.5) згідно виписки із рішення Богданівської сільради видно що даний будинок був переданий у приватну власність померлому [PERSON] (а.с.8) ; Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved