Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області із позовною заявою до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, у якій просить визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Чапаєва Сахновщинського району Харківської області, розміром 7,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Дар-Надеждинського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Обґрунтовуючи заяву вказав, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: с.Максимівка Сахновщинського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Чапаєва Сахновщинського району Харківської області, розміром 7,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Дар-Надеждинського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, яке належало померлому [PERSON] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0277869, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 24.06.1997 року, №448 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 11.05.2000 року, №588. Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , дружина - [PERSON] та син [PERSON] . Згідно заяв, посвідчених державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М. 14.04.2021 року, зареєстрованої в реєстрі за №492 [PERSON] , мати померлого [PERSON] , та за № 491 [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , спадщину не прийняли, не претендують і не проти того, щоб Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано спадкоємцю [PERSON] , сину померлого. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке знаходиться на території Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, позивачу було відмовлено у зв`язку з неможливістю надати правовстановлюючий документ, оскільки відсутній Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ХР №0277869, зареєстрований 11.05.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №588 на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу за відсутності його представника, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне), серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в с.Максимівка Сахновщинського району Харківської області. Свідоцтво видане Сахновщинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 14.11.2001 року.(а.с.9) Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 09.06.1979 р. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10) Згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 25.12.1999 року. Прізвище після одруження присвоєне [PERSON] . (а.с.11) Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23.03.2001 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12). Отже, [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 12.10.2002 року, актовий запис №02 Після одруження присвоєне прізвище [PERSON] . Свідоцтво видане Кегичівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 12.10.2002 року. (а.с.16) Згідно заяви складеної 14.04.2021 року та посвідченої державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М., зареєстрованої у реєстрі за №492, [PERSON] , мати померлого [PERSON] , не прийняла спадщину, не претендує на неї і не проти того, щоб Свідоцтво про право на спадщину за законом було видане спадкоємцю [PERSON] , сину померлого.(а.с.20) Згідно заяви складеної 14.04.2021 року та посвідченої державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М., зареєстрованої у реєстрі за №491, [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , не прийняла спадщину, не претендує на неї і не проти того, щоб Свідоцтво про право на спадщину за законом було видане спадкоємцю [PERSON] , сину померлого.(а.с.21) Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2021 року виданої державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, оскільки відсутні правові документи, а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай), які підтверджують право власності померлого [PERSON] на земельну частку (пай). (а.с.22) Відповідно довідки від 29.03.2021 року № 90, виданої Кегичівською селищною радою Харківської області, [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.25). У Сахновщинській громадсько-інформаційній газеті «Колос» від 17.04.2021 року №16 було розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0277869, виданий Сахновщинською РДА на ім`я [PERSON] , який вважати недійсним. (а.с.23). Згідно повідомлення на адвокатський запит відділу у Сахновщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 26.04.2021 року № 125/119-21, [PERSON] за життя мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Чапаєва Сахновщинського району Харківської області, розміром 7,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0277869, видано на підставі розпорядження Сахновщинської РДА Харківської області від 24.06.1997 року, №448 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.05.2000 року. за № 588. (а.с.8) Відповідно до копії Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Сахновщинською районною державною адміністрацією за номером 588 за [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0277869 від 11.05.2000 року ( а.с.75-78). Відповідно до копії Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР -24-00-000462 від 21.02.1996 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім.Чапаєва Сахновщинського району Харківської області, вбачається, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 2109,7 гектарів землі у межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Новочернещинської сільської ради народних депутатів від 26.09.1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №10.(а.с.79-102) Відповідно до копії Розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 24.06.1997 року №448 затверджено земельну частку (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Чапаєва.. Прийнято до обліку площу сільськогосподарських угідь, що знаходяться у колективній власності 4070,5 га, у тому числі : ріллі - 3372,1 га, багаторічних насаджень - 88,0 га, сіножатей - 74,0 га, пасовищ - 536,4 га. Відповідно до вказаного розпорядження 528 чоловік мають право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 7,7 га. ( а.с.110). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, встановлений Указом Президента України № 720 від 08.08.1995 року. Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Пунктом 2 Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до положень статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що спадщина на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Відповідно до ст.ст.4,5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02.09.1993 року «Про нотаріат», від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, коло спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Правовідносини, що виникли, регулюються ЦК України (1963 року). Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України (1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на спадщину за законом, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Крім того, згідно приписам ЦПК позивач звільняється від обов`язку доказувати ті обставини, на які від посилається, у разі, якщо відповідач визнав такі обставини, та/або якщо позивач подав заяву про визнання позову. Тому суд, ухвалюючи рішення, виходить з того, що відповідачем визнані підстави, з яких позивач просить позов задовольнити, і відповідач визнав ті обставини, на які позивач посилався у позовній заяві в обгрунтування позовних вимог. Таким чином, суд робить висновок, що вказані позивачем обставини, визнані відповідачем, передбачені в законі у якості підстави для визнання права на земельну частку (пай). Рішення про задоволення позову не суперечить законним інтересам сторін і не порушує їхніх прав та прав інших осіб. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , а інші спадкоємці відсутні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved