Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.10.2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 і п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник повинен на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. На підстав п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимоги дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно до п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Незважаючи на це, відповідачка умови договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31.10.2017 року утворилась заборгованість в сумі 44900,56 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 3803,34 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 35241,27 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3241,64 грн., з штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00грн. та штрафу (процентна ставка) в розмірі 2114,31 грн. у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідачки заборгованість за даним кредитним договором в сумі 44900,56 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Відповідачка на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву, в якому прохала відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що нею дійсно було укладено кредитний договір від 18.10.2010 року з кредитним лімітом 300,00 грн., який в подальшому було збільшено до 4000,00грн. Кінцевий термін повернення кредитних коштів, згідно до даного договору, відповідає строку дії картки. Станом на 2014 рік кредитна сума становила 600,00грн., а останній платіж нею було здійснено 20.10.2014 року, після чого банк не повідомляв її про наявність заборгованості. Крім того просить застосувати строк позовної давності. Представник позивача надіслав до суду відповідь на вказаний відзив, з якої вбачається, що між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 4000,00грн., при цьому особливостями даного кредиту є те, що відповідачці була видана кредитна карта з поновлювальною кредитною лінією. Відповідачка частково погашала заборгованість по кредиту, але вказані погашення були невеликими сумами та з порушенням строку. Також після часткової сплати кредиту відповідачка знову користувалася кредитними коштами, а тому коштів, які внесла відповідачка на погашення боргу недостатньо для погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Відповідно до Правил користування карткою строї дії картки вказано на лицевій стороні картки(місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 31.07.2017 року. Відповідачка також надіслала на адресу суду заперечення на відповідь банку, в якому зазначила, що 18.10.2010 року було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети заяви позичальника, в якій вказано, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Однак в анкеті заяві відсутні дані, що вона отримала Памятку клієнта, яка містить основні умови обслуговування та кредитування, а також Тарифи і поставила свій підпис. В матеріалах справи відсутні дані, що позивачем їй був відкритий картковий рахунок та видана відповідна картка, а також копія цієї картки. У спростування необєктивності та незрозумілості розрахунку заборгованості позивачем до відповіді на відзив було надано виписку з картко рахунку 4149437415431061, де не було виділено окремо розмір пені та штрафні санкції, оскільки розмір пені був врахований у розмір відсотків. Згідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору несправедливі, якщо санкції перевищують 50% від суми заборгованості. Як було зазначено в заяві ,сума заборгованості включає в себе пеню та штраф і нараховані відсотки у розмірі 35241,27грн., а заборгованість за кредитом становить 3803,34грн, що в 10 разів є меншою за нараховані відсотки, які включають в себе пеню та штраф. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 18.10.2010 року, згідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, по відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідачкою умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 44900,56 грн. В цьому разі у відповідності до положень п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право, зокрема, вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому. Також, згідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобовязань за договором банк вправі вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплаті винагороди банку. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачкою, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідачка ж в порушення умов договору та вимог ст., ст.526, 1054 ЦК України, як вже зазначалося вище, кредит не повернула і проценти за його користування не сплатила, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст., ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судячи з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачка дійсно отримала грошові кошти та неналежним чином виконувала зобов`язання по сплаті заборгованості, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом, при цьому з розрахунку заборгованості (а.с.4) не випливає, що до розміру заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 35241,27 грн. входить і розмір пені, оскільки в графах сума комісії та пені відсутні будь-які нарахування, у зв`язку з чим дані твердження відповідачки є безпідставними та жодним доказом не підтверджуються. Також доводи відповідачки щодо повної сплати заборгованості по вищевказаному кредитному договору спростовуються даними виписки по рахунку (а.с.58-63), з якої слідує, що відповідачка після сплати 20.10.2014 року коштів в рахунок погашення заборгованості в сумі 200,00грн. (а.с.61), яких до того ж не вистачало для повного погашення заборгованості, продовжувала користуватися кредитними коштами в 2015 році (а.с.62). Крім того з вказаної вище виписки з рахунку не слідує, що відповідачка користувалася послугами банку «Овердрафт». Посилання відповідачки на відсутність доказів того, що вона отримала Пам`ятку клієнта та Тарифи банку спростовуються даними анкети-заяви, підписаної відповідачкою із зазначенням того, що вона ознайомлена і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, які надані їй в письмовому вигляді та разом з Пам`яткою клієнта становлять договір про надання банківських послуг, до того ж у відзиві на позовну заяву відповідачка про це не вказувала, у зв`язку з чим суд вважає, що такі доводи останньої є надуманими з метою уникнення відшкодування банку завданих нею збитків. Також безпідставним є посилання відповідачки на ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», в п.5 ч.3 якої визначено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, оскільки норма цього Закону не поширюється на дані правовідносини, де розмір відсотків за прострочення сплати кредитних коштів встановлено договором. Щодо спливу строку позовної давності, то в правовій позиції Верховного Суду України, відображеній, зокрема, в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16, зазначено, що відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, у зв`язку з чим перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Як передбачено п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Оскільки позивач ставить вимогу про повернення відповідачкою кредиту в повному обсязі, строк погашення якого визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, то, на думку суду, строк позовної давності, виходячи зі строку дії кредитної картки, виданої на ім`я відповідачки, вказаного до липня 2017 року (а.с.57), не сплив. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто 31.07.2017 року. Крім того, як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів позивач вправі вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 44900,56 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 3803,34 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35241,27 грн., заборгованість за комісією та пеня в сумі 3241,64 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 2114,31 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved