Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року у справі №758/11787/13-ц було відмовлено в задоволенні його позову до відповідача про стягнення боргу. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 року рішення суду першої інстанції скасоване та постановлене нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] збитки в розмірі 87 040 гривень 84 копійки. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження. Відповідач добровільно рішення не виконав, а примусове виконання наразі не дало результатів. Позивач зазначає, що при винесенні рішення суд виходив з того, що зобов'язання відповідача були визначені в іноземній валюті - 7 500 доларів США та офіційного курсу долара США станом на 12.05.2014 року - 1 160, 5445 гривень за 100 доларів США. Позивач вважає, що, оскільки рішення відповідачем не виконане, зріс курсу долару США, а тому він зазнав збитків, розмір яких становить різницю між еквівалентом 7 500 доларів США на момент визначення розміру зобов'язання відповідача в національній валюті згідно з рішенням та еквівалентом 7 500 доларів США на поточний момент. Враховуючи, що станом на 12.07.2016 року офіційний курс НБУ становить 24, 852093 гривень за 1 долар США, розмір збитків становить 99 349 гривень 86 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 99 349 гривень 86 копійок. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.09.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 87 040 гривень 84 копійки. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 року скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено. За рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 87 040 гривень 84 копійки та судовий збір в розмірі 870 гривень 40 копійок, а всього 87 911 гривень 24 копійки. Зі змісту рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 року вбачається, що судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] оригінали документів на квартиру [ADDRESS] та зобов'язався прийняти від імені [PERSON] спадщину після смерті його батька та узаконити гараж із землею, на якій він стоїть, до З0.10.2011 року, для чого отримав 2 500 гривень (за квартиру) і 7 500 доларів США (за гараж із землею). У випадку невиконання даного обсягу робіт до вищевказаної дати [PERSON] зобов'язався повернути 7 500 доларів США. Враховуючи те, що [PERSON] не виконав прийнятих на себе зобов'язань по узаконенню гаража із земельною ділянкою, на якій він розташований, колегія суддів прийшла до висновку, що він зобов'язаний повернути кошти, отримані ним для виконання вказаних послуг, у розмірі 87 040 гривень 84 копійки, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.05.2014 року становить 7 500 доларів США. Відповідно до листа Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 10.05.2017 року державним виконавцем 29.04.2015 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47378144 з виконання виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м. Києва 24.04.2015 року по справі №758/11787/13-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 87 911 гривень 24 копійки. Борг не стягнуто, виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання. Позивач зазначає, що через невиконання відповідачем рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 року йому завдані збитки, розмір яких становить різницю між еквівалентом 7 500 доларів США на момент визначення розміру зобов'язання відповідача в національній валюті згідно з рішенням та еквівалентом 7 500 доларів США на поточний момент. Частинами 1, 2, 4 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). В розумінні ст. 22 ЦК України зазначена позивачем сума не є збитками, оскільки це не втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, не витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та не упущена вигода. За рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014 року у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань по узаконенню гаража із земельною ділянкою з відповідача стягнуто кошти, отримані ним за виконання цих послуг. Отже, спір щодо повернення отриманих коштів судом вже вирішено. Рішення суду підлягає виконанню. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена ст.625 ЦК України. Виходячи з положень зазначеної норми наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений, а тому не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.11,16, 22, 509, 526 ЦК України,

Outcome: dismissed