Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 01 липня 2014 року до 03 листопада 2015 року. В теперішній час він навчається в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна. Строк навчання з 01 вересня 2010 року до 30 червня 2015 року, а тому мати за законом повинна сплачувати аліменти на його утримання на час навчання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні обґрунтовуючи тим, що відповідач працює в ФОП [PERSON] та утримає заробітну платню в розмірі 1376 грн. щомісяця, крім того має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], отже не має можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Крім того, просить урахувати той факт, що право стягнення у позивача виникає з 01 вересня 2014 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, тобто до 30 червня 2015 року, а також прийняти до уваги те, що відповідачем за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2011 року, були стягнені аліменти на утримання позивача та у відповідача мається переплата в сумі 780,51 грн. Суд, вислухавши доводи представника позивача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2011 року, на підставі якого 01 березня 2011 року був виданий виконавчий лист, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09 грудня 2010 року і до закінчення строку навчання, а саме 30 червня 2014 року /а.с.31/. Згідно довідки № 002218 від 11 вересня 2014 року [PERSON] є студентом 4-го курсу Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна ІV рівня акредитації. Навчається на контрактній основі. Строк закінчення навчання до 30 червня 2015 року /а.с.99/. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України ). За роз'ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Також, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, являються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Вирішуючи питання щодо наявності у відповідача [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходить з наступного: Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату, що складає 1376 грн., отже має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Також суд приймає до уваги той факт, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 121/18 від 08 червня 2006 року [PERSON] був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішення мотивовано тим, що мати дитини - [PERSON] позбавлена батьківських прав, а батько - [PERSON] - помер /а.с.10/. Отже, інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання немає. Крім того, відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, згідно довідки № 000884 від 04 квітня 2014 року [PERSON] відповідно до наказу № 09ст від 09 січня 2014 року відновлено в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна з терміном навчання з 03 лютого 2014 року по 30 червня 2015 року /а.с. 13/, а відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2011 року на його користь були вже стягнуті аліменти до 30 червня 2014 року, то право на стягнення аліментів у відповідача виникло з моменту пред'явлення позову тобто з 23 липня 2014 року, оскільки вищевказана норма не передбачає виникнення права на стягнення аліментів саме з початку навчального року. Доводи представника відповідача щодо врахування переплати по аліментам за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2011 року, суд не приймає до уваги оскільки вказана переплата виникла в зв'язку з добровільною сплатою відповідачем, та в розумінні цивільного законодавства не є безпідставно набутою. Визначаючи суму аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина суд бере до уваги, що відповідач має роботу, працює в ФОП [PERSON], та отримує регулярний дохід, що дає підстави до визначення розміру аліментів в частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, та буде відповідати інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки розмір аліментів буде змінюватись в залежності від розміру отриманих боржником доходів. Таким чином, судом при визначенні розміру аліментів було враховано матеріальне становище повнолітнього сина, матеріальне становище його матері, наявність у відповідача інших дітей, а також інші обставини у справі, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], (РНОКПП [NUMBER]), [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 23 липня 2014 року та до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2015 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Outcome: partial