Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд постановити рішення, яким зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат», Головне управління державної праці у Дніпропетровській області, Головного державного експерта з умов праці Дніпропетровської області провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у [PERSON] , та за його результатами видати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював у ВАТ «ОГЗК» у період з 1967 р. по 1975 р. слюсарем-авторемонтником у ремонтній майстерні автотранспортного цеху, з 1975 р. до 1987 р. - слюсарем з ремонту автомобілів в ремонтній майстерні авторемонтного цеху, з 1987 р. до грудня 2004 р. - слюсарем паливної апаратури автотранспортного цеху, з 2004 р. до 2005 р. - слюсарем з ремонту автомобілів автотранспортного цеху ВАТ «ОГЗК», з 01.04.2005 р. по 13.05.2005 р. - озеленювачем у зоні відпочинку ВАТ «ОГЗК», 13.03.2005 р. - звільнений за згодою сторін. За час роботи в ПАТ «ПГЗК» він отримав захворювання у виді бронхіальної астми, інтермітуючий перебіг, фаза ремісії, легеневу недостатність першого ступеню, нейросенсорну туговухість, що підтверджується випискою Українського науково - дослідницького інституту промислової медицини м. Кривий Ріг з історії хвороби №2407 від 01.07.2005 року. Однак, повідомлення за формою П-3 не складалось, на адресу ПАТ «ПГЗК» не направлялось, у зв`язку з чим, розслідування причин виникнення у позивача професійного захворювання підприємством не організовувалось, та акт розслідування за формою П-4 не складався. Представник відповідача - Акціонерного товариства «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат» в порядку ст. 178 ЦПК України подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, зазначивши, що процедура оформлення акту проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, встановлена Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 р., передбачає складення Акту за формою П-4 виключно за результатами проведеного розслідування уповноваженою комісією. Тобто, відповідно до вищезазначеного, позовна вимога - зобов`язати Головне управління провести розслідування його професійного захворювання та скласти Акт є неправомірною, оскільки відповідний акт складається Комісією з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, у складі погодженому вищевказаними у Порядку організаціями. Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства та враховуючи відсутність повідомлення за формою П-3 з боку позивача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник відповідача - Головного управління державної праці у Дніпропетровській області надала до суду відзив, згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 р., повідомлення за формою П-3 не складалось, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровьскій області, в порядку ст.181 ЦПК України подав до суду пояснення щодо позову, вказавши, що згідно до умов Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, усі випадки професійного захворювання підлягають розслідуванню. Разом з тим, за умовами пункту 70 Порядку, єдиною підставою для проведення вказаного розслідування є складене в установленому порядку спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15 Порядку. Процедура оформлення акту проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання передбачає складання акту проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 виключно за результатами проведеного розслідування уповноваженою комісією. У судовому засіданні, позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача АТ «ПГЗК», згідно наданого відзиву та пояснень у судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність. Вказала на відсутність будь-якого належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт наявності у позивача професійного захворювання, яке виникло за наслідками роботи на ПАТ «ПГЗК», а відтак відсутні будь-які підстави для проведення розслідування професійного захворювання та складення акту форми П-4. Відповідач - заступник головного лікаря з експертизи м. Покров Дніпропетровської області Мельниченко М.М. в судовому засіданні 22.08.2019 року при вирішенні справи поклався на розсуд суду, зазначивши, що санітарно-гігієнічні характеристики умов праці позивача не містили показників, необхідних для встановлення зв`язку професійного захворювання з умовами праці. В судове засідання 15.01.2020 року не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надавши заяву про подальший розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Головного управління державної праці у Дніпропетровській області в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в судове засідання 15.01.2020 р. не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в позові просить відмовити. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні встановлено, що постановою Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі №184/81/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, головного державного експерта з умов праці Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, в задоволенні касаційної скарги [PERSON] було відмовлено, рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 р. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 р. залишено без змін (а.с. 6-13). При цьому судом касаційної інстанції встановлені наступні обставини щодо позивача. [PERSON] працював у ВАТ «ОГЗК», правонаступником якого є АТ «ПГЗК», у період з 1967р. по 1975р. слюсарем авто ремонтником у ремонтній майстерні Автотранспортного цеху, з 1975р. до 1987р. - слюсарем з ремонту автомобілів в ремонтній майстерні Автотранспортного цеху, з 1987р. до грудня 2004р. - слюсарем з паливної апаратури Автотранспортного цеху ВАТ «ОГЗК», з 2004р. до 2005р. - слюсарем з ремонту автомобілів Автотранспортного цеху ВАТ «ОГЗК», з 01.04.2005р. по 13.05.2005р. - озеленювачем у зоні відпочинку ВАТ «ОГЗК», 13.05.2005р. - звільнений за згодою сторін, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки (а.с.146-149). У період роботи на ПАТ «ПГЗК» за професією слюсар авторемонтник, слюсар з паливної апаратури позивач систематично проходив періодичний медичний огляд відповідно до наказу МОЗ України №45 від 31.03.1994р. та додатків №1, №2 наказу МОЗ СРСР №555 від 29.09.1989р. Підозри на професійне захворювання не виявлено. У листопаді 2004 року позивач звернувся до міської лікарні, де йому після обстеження виставлено діагноз: хронічний бронхіт та рекомендовано направити на консультацію в клініку Криворізького науково-дослідницького інституту промислової медицини. Ілінзеєр Л. І. був вперше направлений у клініку державної установи Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини м. Кривий Ріг у лютому 2005 року для вирішення питання про можливу наявність у нього професійного захворювання. Відповідно до виписки із історії хвороби № 772 від 11 березня 2005 року [PERSON] встановлено основний діагноз - бронхіальна астма, інтермітуючий перебіг та передбачено контроль у клініці інституту через 3-6 місяці, рекомендовано надати додаткові дані до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на всіх роботах, починаючи з 1967 року по теперішній час з вказівкою концентрації хімічного складу і часу діївиробничих факторів, яким піддавався [PERSON] . Згідно доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов прав, виданої головним державним санітарним лікарем м. Орджонікідзе від 04 травня 2005 року № 2/2 599, у повітрі робочої зони слюсаря по ремонту автомобілів концентрація шкідливих хімічних речовин (вуглеводні аліфатичні, оксид вуглицю) за період 1975-1987 років не перевищував нормативних показників. Відповідно до виписки Українського науково-дослідницького інституту промислової медицини м. Кривий Ріг з історії хвороби № 2407 від 01 липня 2005 року [PERSON] встановлено основний діагноз - бронхіальна астма, інтермітуючий перебіг, фаза ремісії. Легенева недостатність першого степеню. Нейросенсорна приглухуватість. З метою динамічного спостереження за розвитком приглухуватості назначено повторне обстеження у клініці інституту слуху через 3-6 місяці, із наданням доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 23 грудня 2014 року, в яких необхідно вказати час впливу підвищеного шуму на стенді і при продувці. При цьому вказано, що умови праці не дозволяють виявити зв`язок бронхіальної астми з професією. Згідно доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, виданої головним державним санітарним лікарем м. Орджонікідзе від 19 вересня 2005 року № 2/2 -1304 за період 1987-2004 роки у процесі роботи на стенді та на робочому місці слюсаря рівні виробничого шуму не перевищують нормативи ДСН 3.3.6.037 - 99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» і становлять в середньому 73 дБ. 05 травня 2006 року Орджонікідзевською міською санепідемстанцією складено акт перевірки дотримання санітарного законодавства автотранспортному цеху ВАТ «ОГЗК» та обстеження умов праці слюсарі паливної апаратури та слюсаря-ремонтника ремонтної майстерні автотранспортного цеху, відповідно до якого, зокрема, встановлено, що спецодягом та засобами індивідуального захисту працівники ремонтні майстерні забезпечені, згідно з установленими санітарними нормам. Останній періодичний огляд слюсар з ремонту паливної апаратури [PERSON] проходив 20 лютого 2004 року. Підозр на профзахворювання при проходженні профілактичного медичного огляду у [PERSON] не виявлено. 05 квітня 2006 року головним державним санітарним лікарем м. Орджонікідзе затверджено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці [PERSON] , підписану помічником лікаря з гігієни праці [PERSON] , складену за запитом поліклініки комунального закладу «Центральна міська лікарня», відповідно до якої слюсар з ремонту автомобілів контактує з наступними шкідливими виробничими факторами: масла мінеральні нафтові, виробничий шум, оксид вуглецю, важкість праці, метеофактори. Атестація робочого місця слюсаря з ремонту автомобілів проводилась 23 лютого 2005 року санітарно-промисловою лабораторією ВАТ «ОГЗК» (свідоцтво на право проведення досліджень № 28 від 14 травня 2003 року). Забрудненість повітря робочої зони - масла мінеральні нафтові - кл. небезпеки III, ГДК -5 мг/м. куб. (за період 1975 - 1987 років згідно досліджень, проведених санпромлабораторією ВАТ «ОГЗК»), концентрація вуглеводнів аліфатичних не перевищувала ГДК (ГДК - 300 мг/м. куб) та складала 80,0 - 200,0 мг/м. куб. Концентрація вуглецю оксиду - кл. небезпеки - IV, гостро направленої дії, за період 1975-1987 роки не перевищувала ГДК (ГДК - 20,0 мг/м. куб.) та складала 3,12 - 10 мг/м. куб. Виробничий шум - рівень виробничого шуму за період 1975 - 1987 роки не перевищували нормативи ГДР (ГДР - 80дБ) та становили 74-79 дБ. При обстежені робочих місць слюсаря з ремонту паливної апаратури спеціалістами санітарно-промислової лабораторії міськсанепідстанції були проведені лабораторно-інструментальні дослідження умов праці. Згідно протоколів № 500-501 від 05 квітня 2006 року рівні виробничого шуму з робочому місці слюсаря з ремонту паливної апаратури не перевищують нормативи ДСН 3.3.6.03799 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку»; згідно протоколу № 595-609 в повітрі робочої зони концентрація масел мінеральних нафтових на 0,38 - 0,7 мг/м. куб. (в 1,08-1,14 рази) перевищує нормативи ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони»; мікроклімат виробничих приміщень згідно протоколу № 488-499 відповідає нормативам ДСН 3.3.6 .042-99 «Санітарні норми мікроклімату виробничих приміщень». За період 1987-1998 років згідно досліджень, проведених санпромлабораторією ВАТ «ОГЗК», в повітрі робочої зони концентрація вуглеводнів аліфатичних не перевищувала ГДК (ГДК - 300 мг/м.куб) та складала 80,0 - 200,0 мг/м.куб. В період 1999 року - 2004 років концентрація мінеральних нафтових масел складала 4,6-5,5 мг/м.куб. (ГДК масел мініральних нафтових - 5 мг/м.куб.) Рівні виробничого шуму за період 1987-2004 років при роботі на стенді не перевищували норми ГДР (ГДР - 80дБ) та становили 70-80 дБА. продувці рівні виробничого шуму досягали 80-90 дБ. У виписці із історії хвороби [PERSON] № 868 клініки профзахворювань Державної установи «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» клініка професійних захворювань» про пов`язаність захворювань позивача з умовами праці не вказано. Протягом 03 березня 2008 року - 16 березня 2008 року позивач проходив обстеження у клініці професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України». У виписці із історії хвороби № 287 від 15 вересня 2008 року, в якій містите висновок Центральної лікарської експертної комісії № 12/422 від 18 березня 2008 року, про пов`язаність захворювань з умовами праці не вказано. Рекомендовано: протипоказана робота в умовах впливу пилу, токсичних речовин, у несприятливих метеоумовах, із значним фізичні навантаженням. Санітарно-курортне лікування у санаторіях пульманологічного профілю. Спостереження та лікування у алерголога по місцю проживання. Зі змісту листа від 10 липня 2017 року вих. № 2/176 ДУ «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» клініка професійна захворювань» слідує, що [PERSON] обстежувався у клініці профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН» у 2007 року та згідно рішення ЦЛЕК № 28/1326 від 04 липня 2007 року встановлено діагноз, однак зазначено, що відсутність клінічних проявів не дозволяє на теперішній час зв`язати захворювання з умовами праці. Вдруге Центральна лікарська експертна комісія Державної установи «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» клініка професійна захворювань» розглядала медичну документацію хворого в 2009 роя рішенням якої № 11/478 від 31 березня 2009 року захворювання з умовами праці не пов`язано (відсутність перевищення ГДК нафтових індустріальних мастил в період роботи, звернення за медичною допомогою з приводу захворювання після припинення роботи по професії слюсаря паливної апаратури). Враховуючи той факт, що захворювання з умовами праці не пов`язано, повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 клінікою профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН» не надавалось. Крім того, із листа ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 07 липня 2017 року слідує, що повідомлення про професійне захворювання (отруєння) (форма П-3) на ім`я [PERSON] не складалось, оскільки згідно висновку ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 30 червня 2005 року № 1279 діагноз професійне захворювання не встановлено. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, суд звертає увагу, що коло відповідачів у справі, що розглядається, не збігається колом відповідачів у справі №184/81/17. При вирішенні даної справи, суд керується наступним. На час виникнення спірних правовідносин, діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок №1112), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. №1112 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Професійний характер захворювання визначається експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з переліком, що затверджується МОЗ та проводиться відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 13 Порядку №1112. Зв`язок професійного захворювання з умовами праці працівника визначається на підставі клінічних даних і санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, що складається установою державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, де працює хворий, за участю спеціалістів (представників) підприємства, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. У разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє на консультацію до головного спеціаліста з професійної патології міста, області, Автономної Республіки Крим, який для встановлення діагнозу і зв`язку захворювання з впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу головний спеціаліст з професійної патології міста, області, Автономної Республіки Крим (штатний або позаштатний) направляє хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу. У спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного захворювання особа направляється до Інституту медицини праці Академії медичних наук (м. Київ). У разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і зв`язку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку. Відповідно до Процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 13 Порядку №1112 професійний характер захворювання (отруєння) встановлюється експертною комісією спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, склад якої затверджує керівник цього закладу. Рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у таких документах: копія трудової книжки - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписка з амбулаторної картки (форма 025/у) або з історії хвороби, у якій відображено початок та динаміку розвитку захворювання; медичний висновок головного спеціаліста з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва і Севастополя; санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство; висновки фтизіатра, нарколога та інші документи - у разі потреби; акт форми Н-5, акт форми Н-1 - у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Висновок експертної комісії спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання хворому не видається, а надсилається головному спеціалісту з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва і Севастополя за місцем роботи або проживання хворого. Хворому видається довідка про стаціонарне (амбулаторне) обстеження в спеціалізованому лікувально-профілактичному закладі. У висновку крім діагнозу обов`язково зазначається встановлення (невстановлення) професійного характеру захворювання. Відповідно до положень п.75 Порядку №1112 у разі встановлення професійного захворювання спеціалізованими лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, яке протягом трьох діб після встановлення діагнозу надсилається роботодавцю та керівнику підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, установі державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує це підприємство, робочому органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Роботодавець організовує розслідування причин виникнення професійного захворювання та наказом призначає комісію з розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, що обслуговує підприємство, підприємства, працівником якого є потерпілий, первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. До розслідування в разі потреби можуть залучатися представники інших органів. Комісія з розслідування зобов`язана провести розслідування обставин та причин виникнення професійного захворювання та скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, який надсилається роботодавцем потерпілому, лікувально-профілактичному закладу, що обслуговує це підприємство, робочому органу виконавчої дирекції Фонду та первинній організації профспілки, членом якої є потерпілий або уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки. Примірник акта надсилається установі державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, для аналізу і контролю за виконанням заходів. Примірник акта форми П-4 залишається на підприємстві та зберігається відповідно до вимог пункту 24 цього Порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спеціалізованими лікувально-профілактичними установами: Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини МОЗ (м.Кривий Ріг) та Інститутом медицини АМН Україні праці Клініка професійних захворювань (м.Київ) зв`язок захворювань [PERSON] з умовами праці не встановлено та не підтверджено, а тому повідомлення за формою П-3 не складалось та на адресу ПАТ «ПГЗК» не направлялось, у зв`язку із чим розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача підприємством не організовувалось, а відтак і акт розслідування за формою П-4 не складався. Крім того, доводи позивача про те, що висновки санітарно-гігієнічної характеристики, лабораторно - інструментальних досліджень є неправдивими, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не надано відповідних доказів. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, позивачем належними та допустимими доказами не доведено ті обставини, у тому числі й наявність у нього професійного захворювання, на які він посилається як на підставу для обґрунтованості своїх позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed