Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року його матері [PERSON] за №838 був виданий ордер на жиле приміщення з сім'єю з чотирьох осіб на праві заняття жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. В 1992 році він був прописаний за даною адресою по заяві матері як її син та постійно проживає за даною адресою з моменту реєстрації і по теперішній час. В 1993 році його мати зареєструвала у спірній квартирі свого сина [PERSON], який з моменту реєстрації та по сьогоднішній день у квартирі [ADDRESS] не проживав жодного дня. Головна квартиронаймачка [PERSON] померла 04.05.2015 року. Він єдиний, хто фактично проживає у квартирі, сплачує комунальні платежі. Перебування відповідача протягом тривалого часу на реєстраційному обліку за адресою його житла перешкоджає йому в переоформленні спадку після смерті матері та завдає збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку зареєстрованих осіб. У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Позивач та його представник надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оскаржених прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів цивільної справи, [INFO] року матері позивача [PERSON] за №838 був виданий ордер на жиле приміщення з сім'єю з чотирьох осіб на праві заняття жилого приміщення за адресою [ADDRESS] Згідно довідки від 27.03.2017 року №8026, виданої КЖЕП №2 в квартирі [ADDRESS] окрім позивача також зареєстрований [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданий відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 05.05.2015 року, актовий запис №8703. В 1993 році [PERSON] будучи головною квартиронаймачкою зареєструвала у спірній квартирі свого сина [PERSON], який з моменту реєстрації та по сьогоднішній день у квартирі [ADDRESS] не проживав жодного дня. Згідно із ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є єдиним, хто фактично проживає у квартирі, сплачує комунальні платежі. Перебування відповідача протягом тривалого часу на реєстраційному обліку за адресою його житла перешкоджає [PERSON] в переоформленні спадку після смерті матері та завдає збитків, оскільки нарахування платежів за певні комунальні послуги здійснюється з розрахунку зареєстрованих осіб. Стаття 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Виходячи з наведеного вище, принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки на підставі пред'явлених доказів [PERSON] хоча і є родичем позивача, проте з 1993 року фактично не проживає за вищевказаною адресою, комунальних послуг не сплачує. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved