Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 24.12.2013 року до березня 2015 року між ним та відповідачем неодноразово переукладались договори банківського вкладу. Останній договір було укладено 05.03.2015 року за №19636-44.10 на суму 80 000 доларів США з нарахуванням 6% річних на рахунок [NUMBER], зі строком дії до 20.03.2015 року, який був пролонгований до 15.05.2015 року. 09.07.2015 року позивач звернувся до банку з заявою про отримання грошових коштів, однак кошти йому повернуті не були. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь банківський вклад у розмірі 80 000 доларів США та проценти в сумі 235,99 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05.03.2015 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» було укладено договір №19636-44.10 банківського вкладу в іноземній валюті «Цікава пропозиція 2015» (а.с.20-21 - копія договору), за яким вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 80 000 доларів США. Для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок [NUMBER]. Процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 6 % річних. Відповідно до п.2.4 договору термін повернення вкладу - 20.03.2015 року. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок [NUMBER], відкритий в банку. Внесення позивачем вкладу в розмірі 80 000 доларів США на рахунок [NUMBER] підтверджується копією меморіального ордеру №1991 від 05.03.2015 року. Відповідно до п. 2.6 договору проценти за користування вкладом виплачуються в кінці строку зберігання вкладу на рахунку: з настанням терміну повернення вкладу, зазначеного в п.2.4 цього договору або зі спливом чергового періоду лонгації - у випадку продовження строку зберігання вкладу на рахунку згідно п.2.8 цього договору, шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER], відкритий в банку. Пунктом 2.8 договору передбачено, що у випадку, якщо із настанням терміну повернення вкладу, зазначеного в пункті 2.4 цього договору, вкладник не вимагає повернення вкладу, з наступного дня строк зберігання вкладу на рахунку продовжується на 15 днів (період лонгації) на умовах, зазначених в пунктах 2.8.1 - 2.8.3 цього договору. Згідно з п.2.8.2 договору якщо вкладник в подальшому зі спливом періоду елонгації не вимагає повернення вкладу, з наступного дня строк зберігання вкладу вважається подовженим на черговий період лонгації. Процентна ставка при цьому встановлюється згідно з п.п.2.8.1 цього договору. Загальна кількість періодів елонгації за цим договором - не більше п'ятого. По закінченню п'ятого періоду лонгації вкладу грошові кошти повертаються вкладнику у порядку, встановленому пунктами 2.4, 2.6 цього договору. 09.07.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк «Київська Русь» з письмовою вимогою повернути грошові кошти по вкладу. Однак, листом від 09.07.2015 року за №44.10.-18/118 позивачу було відмовлено в поверненні коштів з посиланням на запровадження в банку тимчасової адміністрації (а.с.24 - копія листа). З довідки ПАТ «Банк «Київська Русь» від 03.07.2015 року за №44.10-18/116 (а.с.22) вбачається, що на момент введення тимчасової адміністрації 20.03.2015 року за договором нараховані відсотки до виплати в розмірі 144,53 доларів США. Так, як дія депозитного договору співпала з датою введення тимчасової адміністрації, основна сума депозиту та нараховані відсотки на поточний рахунок не перераховувались у зв'язку з тимчасовим припиненням здійснення банківських операцій. Судом встановлено, що 19.03.2015 року Національним банком України прийнято рішення про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим 19.03.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №61 про запровадження строком на 3 місяці (з 20.03.2015 року по 19.06.2015 року) тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь». Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2015 року за №116 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015 року включно. Відповідно до постанови правління Національного банку України від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.07.2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь»та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. З довідки ПАТ «Банк «Київська Русь» від 03.07.2015 року за №44.10-18/116 (а.с.22) вбачається, що заборгованість по вкладу становить 80 000 доларів США, про процентах - 144,53 доларів США, що в загальній сумі складає 80 144,53 доларів США. Позивач просить стягнути заборгованість в сумі 80 000 доларів США та проценти в сумі 235,99 доларів США. Однак, оскільки заборгованість за процентами по вкладу становить 144,53 доларів США, відповідачем умови договору не виконані, грошові кошти не виплачені, вони підлягають стягненню з відповідача за рішенням суду. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного ст.ст. 526, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: partial