Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2016 року. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна немає. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що не заперечує проти проживання доньки з батьком за її адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна166, к. 5, кв. 108. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що оскільки позивач проживає разом із дитиною [PERSON] за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна166, к. 5, кв. 108, створив їй належні умови для проживання, виховання і розвитку дитини, дитина забезпечена одягом, харчуванням, засобами гігієни та виходячи із думки дитини, яка бажає проживати із позивачем, а тому просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2016 року, відповідно до актового запису № 572, зробленого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 12.07.2016 року. Відповідно до актового запису № 1094, зробленого 03.11.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Згідно із ст. 27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена\~зі своєю матір'ю лише у винятковій\~ситуації не можна тлумачити\~таким чином, що\~у\~матері\~малолітньої дитини\~мається\~перевага\~перед батьком\~при\~вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків\~щодо дитини, що\~витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що\~поняття «розлучення» не\~співпадає з\~поняттям «визначення місця проживання», оскільки\~мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні\~дитини\~і може реалізувати свої права\~шляхом домовленості\~з батьком дитини щодо\~встановлення\~часу спілкування\~або\~за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки\~місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Відповідно до положень ст. 141 СК України Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визначення його недійсним т поділ майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до листа Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування підтримує позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком; вважали за можливе визначити місце проживання дитини з батьком за адресою: м. Херсон, пр. Сенявіна166, к. 5, кв. 108 . Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім цього, відповідно до\~ ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову, не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає таке визнання відповідачем позову. З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи інтереси дитини, позицію представника органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з батьком та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню також в частині визначення місце проживання [PERSON], [INFO], разом з батьком за адресою м. Херсон, пр. Сенявіна, 166, к. 5, кв. 108. На підставі викладеного,

Outcome: approved