Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.2019 року о 10-00 год. в м. Рубіжному Луганської області по вул. Заводській в районі заводу «Зоря» відповідач керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] скоїв зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля. Сторони склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та повідомили АТ «Страхова група « ТАС», де була застрахована цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача та яка в свою чергу виплатила [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди 8 112,00 грн., а відповідач сплатив позивачу 2 000 грн. Однак дані суми не покрили витрати на ремонт автомобілю, які відповідно до акту здачі - прийняття виконаних ФОП [PERSON] робіт з ремонту автомобілю від 21.05.2019 року склали 23 346,00 грн. Крім того, позивач зазначив, що через зазначені події не зміг 09.04.2019 року вчасно прибути до Першого апеляційного адміністративного суду в якості представника, у зв`язку з чим підвів свого клієнта, а в період з 09.04.2019 року по 21.05.2019 року родина позивача вимушена була користуватися громадським транспортом та послугами таксі, а сам позивач вимушений був відмовитися від деяких важливих для нього справ. У зв`язку з тим, що зазначені вище події вибили з привичного ритму життя та роботи, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 13 234,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на завищену, зі сторони позивача, суму відшкодування шкоди. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши думку сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що транспортний засіб «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 21.07.2017 року серія [NUMBER] (а.с.4). 09.04.2019 року [PERSON] та [PERSON] склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 09.04.2019 року о 10-00 год. та вину у якій [PERSON] визнав повністю (а.с.5). Відповідно до акту № 21/05 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 21.05.2019 року та квитанції № 21/05, виданої ФОП [PERSON] , загальна вартість робіт з ремонту пошкодженого автомобілю «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 23 346,00 грн. (а.с.6-10). Страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу «ВАЗ 21061», державний номер [NUMBER] , здійснено [PERSON] у АТ «Страхова група «ТАС» на період з 16.12.2018 року по 15.12.2019 року за шкоду, заподіяну майну на суму 200 000 грн., що підтверджується полісом № АМ/9348139 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.12.2018 року (а.с.31). Через систему самообслуговування «Приват 24» безготівковим зарахуванням [PERSON] сплачено АТ «Страховою групою «ТАС» 8 112, 00 грн. страховку на відшкодування згідно Поліс АМ/9348139 від 15.12.2018 року (а.с.13). Відповідно до розписки від 09.04.2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП 2 000,00 грн. (а.с.30). Згідно повістки про виклик до суду та листа, роздрукованого з порталу Судової влади України, [PERSON] викликаний у судове засідання до Першого апеляційного адміністративного суду на 09.04.2019 року о 11.50 год. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Так з матеріалів справи вбачається, що АТ «Страхова група «ТАС» позивачу в рахунок відшкодування завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди сплатило 8 112,00 грн. (а.с.13). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За нормою ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, оскільки суми сплачені відповідачем - 2000, 00 грн. та третьою особою - 8 112,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди понесеної позивачем не покривають дійсних витрат понесених позивачем на ремонт транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , а також беручи до уваги ст. 1192 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 13 234, 00 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. Враховуючи вищезазначене, та беручи до уваги те , що позивач не зміг з`явитися до судового засідання 09.04.2019 року, він та його родина тривалий час перебували без транспортного засобу, а отже вимушені користуватися іншими видами транспорту, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн. Враховуючи те, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволено у повному обсязі, а в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково, суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 922,08 грн. у зв`язку з тим, що друга вимога задоволена лише на 20%.

Outcome: partial