Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є власником 65/100 частини будинку № 92 кв.1,3 по вул. Інтернаціональна в м. Біла Церква на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2009року. З 1980р. в цьому будинку зареєстрована також [PERSON], яка являється дружиною позивача, а також з 2011року зареєстровані бувша невістка позивача [PERSON] з її донькою [PERSON] Тривалий час відповідачі без поважних причин не проживають у зазначеному житловому приміщенні, за комунальні послуги не сплачують, не приймають участі в утриманні житла, а тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування цим житлом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Третя особа служба у справах дітей Білоцерківської міської ради позовні вимоги підтримала частково, не заперечила щодо визнання [PERSON],та [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом, щодо малолітньої [PERSON] поклалась на розсуд суду. Відповідачі [PERSON],та [PERSON] до суду не з'явились, про час та день розгляду справи були повідомлені належно, було розміщено оголошення про їхній виклик до суду в ЗМІ (газета «Час Київщини»), заяв про відкладення розгляду справи чи клопотань до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, та третьої особи, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири 1,3 будинку № 92 по вул.Інтернаціональна, в м. Біла Церква, що становить 65\\100 частин цього будинку. Дане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2009р. Відповідно до довідки ф.3, наданої КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 від 24.07.2015 року в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] з 1980року, [PERSON] та [PERSON] з 2011року. Позивач суду пояснив, що відповідач [PERSON] є його дружиною, яка більше 10 років не проживає в спірному житловому приміщенні, так як виїзджала на роботу в Італію. Будь-яких стосунків з дружиною позивач не підтримує, позивачу невідомо де на даний час проживає його дружина [PERSON], їхній шлюб носить лише формальний характер. Щодо факту не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], позивач пояснив, що його колишня невістка [PERSON] зі своєю дочкою [PERSON] покинули спірне житло близько трьох років тому, в зв»язку з тим, що шлюб між [PERSON] і сином позивача було розірвано, жодних відносин позивач не підтримує з відповідачами. Відповідачі не приймають жодної участі в утримання житла, не несуть фінансових витрат пов»язаних з утриманням житла та оплаті комунальних послуг та їх реєстрація в помешканні позивача спричиняє незручності позивачу та додаткові витрати. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач є власником зазначеного житла, відповідачі зареєстровані в будинку, проживали, як члени сім'ї власника житла, але більше року відповідачі не проживають в [INFO] без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачами до вказаного житла. Доказів того, що відповідачам чинилися перешкоди в користуванні спірним будинком, суду не надано, а тому суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved