Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] склав заповіт на його ім`я, про наявність якого він дізнався лише у вересні 2021 року, а тому був позбавлений можливості у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 12.11.2021 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а представник відповідача визнає. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 13). Згідно заповіту від 11 травня 1999 року [PERSON] заповів позивачу все своє майно (а.с. 11). Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на випадок своєї смерті зробила заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), яке прийняв [PERSON] шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0321516 від 25.05.2000 та довідкою Великорацького старостинського округу №625 від 11.08.2021 (а.с. 9, 10). Згідно витягу зі Спадкового реєстру №66479390, виданого 17.09.2021 Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевою Н.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 7). Відповідно до листа вищевказаного приватного нотаріуса від 17.09.2021 №01-16/248 позивачу рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 6). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Таким чином, враховуючи те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що представник відповідача перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с. 20).

Outcome: approved