Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.04.2014 р. померла його мати - [PERSON] На момент смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно. Крім позивача спадкоємцем після смерті [PERSON] також є його рідний брат та син померлої - [PERSON], проте останній із завою про прийняття спадщини не звертався. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Краснолуцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак, через події на сході країни позивач був змушений переїхати до міста Дніпро, тому не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. У зв`язку з цим позивач звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила позивачу у оформлені права власності в порядку спадщини за законом, у зв`язку з тим, що вже було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв'язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку Позивач до суду не з`явився, але надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №406512, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області 24 квітня 2014 року, про що внесено запис про смерть №495. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS], 1/3 частини квартири [ADDRESS], та автомобіль [NUMBER]. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія І-ЕД №275850 виданого 18 серпня 1994 року. Також спадкоємцем першої черги спадкування є рідний брат позивача [PERSON], який є відповідачем у справі, однак як встановлено судом, останній, у передбачений законом шестимісячний строк, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Після смерті матері, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Краснолуцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Проте нотаріусом свідоцтво про право на спадщину позивачем видано не було, оскільки позивач переїхав до м. Дніпро, у зв`язку із проведенням антитерористичної операції на сході країни, при цьому матеріали спадкової справи залишилися на тимчасово непідконтрольній території. Позивач повторно звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що вже була заведена спадкова справа іншим нотаріусом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців належать діти спадкодавця. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавця), переходять до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1267 ЦК України встановлює, що частки у спадщині кожного іх спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], до нотаріальної контори не звертався. Таким чином відповідач фактично відмовився від своєї частки у спадщині. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON], від спадщини не відмовився та у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із завою про прийняття спадщини, а також враховуючи, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, та визнання за позивачем права власності на спадкове майно не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved