Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником 12/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За адресою вищезазначеного житлового будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], його колишня дружина. 20 березня 2014 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу колишня дружина почала ставиться до позивача дуже вороже, бити, знущатися, погрожувати вбивством, перешкоджати доступу допомоги, але йти з будинку відмовляється мотивуючи вимогами поділу частини будинку, хоча зазначений будинок є особистою його власністю. А так як він є хворою людиною, яка не може за себе постояти, це викликає у нього страх за своє життя. Через хворобу позивач знаходиться тільки в одній кімнаті, а всю іншу площу займає та користується колишня дружина. Постійно запрошує до двору сторонніх людей, які проживають без його дозволу в будинку. За комунальні послуги сплачує він. Загрожувала вбивством, вимагала гроші і ображала. На протязі декількох годин знущалася морально і фізично, била, штовхала. Будучи власником житлового будинку, позивач фактично позбавлений можливості вільно користуватися належним йому майном через асоціальну поведінку відповідача. Просив виселити [PERSON] з житлового будинку за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення та зняти її з реєстрації місця проживання з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS], з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначили, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а отже позов є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.02.2006 року [PERSON] успадкував 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданої 24.02.2006 року начальником БТІ Лосєвим А.В. [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності належить 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої 15.04.2014 року головою квартального комітету № 24 органу самоорганізації населення № 24, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON]. З довідки від 20.11.2014 року, виданої лікувально консультативною комісією Херсонської міської психоневрологічної поліклініки на ім'я [PERSON], вбачається, що остання знаходиться під наглядом в зазначеній поліклініці з приводу хронічного психоневрологічного захворювання та є інвалідом ІІІ групи. Згідно з висновком експерта № 358 від 10.04.2014 року в [PERSON] виявлено наступні тілесні пошкодження: крововилив нижньої губи, синці верхніх кінцівок, які виникли від дії тупих предметів, не виключено 26.03.2014 року, відносяться до легких тілесних пошкоджень. Постановою від 31.03.2014 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою [PERSON], закрито у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Постановою від 01.04.2014 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, за заявою соціальних робітником [PERSON] щодо того, що невстановлена особа висловлювала погрози фізичною розправою та вбивством відносно [PERSON], закрито у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Згідно висновку від 06.04.2014 року за результатами розгляду матеріалів за повідомленням про бійку встановлено, що під час перевірки виїздом наряду міліції за вказаною адресою було з'ясовано, що виклик надійшов від невстановленої особи. За адресою [PERSON], пр. Острівський біля будинку № 8 порушення громадського порядку чи осіб які б потребували допомоги не виявлено. Висновком від 15.04.2014 року за результатами перевірки матеріалів за заявою [PERSON] про протиправні дії встановлено, що 10.04.2014 року у чергову частину Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області звернувся із заявою [PERSON], в якій просив вжити заходів до своєї дружини [PERSON], яка вчинила сімейну сварку. відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, також зазначено, що в діях осіб відсутні ознаки кримінального правопорушення. 19.09.2014 року постановою Комсомольського районного суду м. Херсона провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв'язку зі стпливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Висновком від 11.10.2014 року за заявою [PERSON] щодо проявлення до нього протиправних дій, було встановлено, що у січні 2014 року до [PERSON] переїхав жити [PERSON], що призвело до розриву шлюбу та спровокувало конфлікти між [PERSON] та [PERSON], звернення до міліції. Неодноразово були приведені профілактичні бесіди за фактом недопущення протиправних дій один до одного. Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] пояснив, що з позивачем підтримує дружні стосунки, відповідач перебуваючи у шлюбі з позивачем не проявляла турботи, що стало причиною для розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу догляд за позивачем здійснює він та представник соціальної служби. Відповідач постійно провокує сварки, погрожує йому та позивачу фізичною розправою, неодноразово вчиняла насилля психологічного та фізичного характеру по відношенню до [PERSON], погрозами намагалась отримати документи на будинок, однак жодних дій щодо утримання будинку нею не було зроблено, комунальні послуги сплачує позивач. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що вона є соціальним робітником та здійснює догляд за позивачем, відповідач у її присутності постійно вчиняє сварки, чинить перешкоди у здійсненні догляду за хворим, погрожує фізичною розправою [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON]. З 2011 року [PERSON] не здійснює догляд за [PERSON] між ними постійно виникають конфлікти, які призводять до виклику міліції. Догляд за [PERSON] здійснює [PERSON] та соціальний робітник. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON], яка хворіє на епілепсію, з її слів стало відомо, що [PERSON] проживає у времянці, постійно виникають конфлікти з [PERSON] Була присутня при одному з конфліктів, ініціатором якого був [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що має дружні відносини з [PERSON]. Після того, як переїхав [PERSON] стосунки між позивачем та відповідачем погіршились. [PERSON] їй скаржиться, з її слів відомо, що [PERSON] намагаються вигнати з дому, постійно виникають конфлікти. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем з вини обох сторін часто виникають сварки, що призвело до спільних неприязних відносин. Однак відповідно до ст. 116 ЖК України, як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Враховуючи, що в судовому засіданні позивачем не надано належним та достатніх доказів, що відповідно до положень ст. 10 ЦПК України є його обов'язком, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed