Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначив, що на підставі відкритого особового рахунку № 91201837 на імя [PERSON], позивач постачав електричну енергію у квартиру [ADDRESS]. Відповідач споживав електричну енергію та сплачував виставлені позивачем рахунки. Таким чином позивач вважає, що сторони вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Проте відповідач не виконує свої обовязки належним чином, в звязку з чим має заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію у кількості 7871кВт.год. на суму 2836,22грн., починаючи з 03 грудня 2014 року по 01 квітня 2016 року, за період з 23.10.2014 26.03.2016, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору, які були понесенні позивачем при зверненні з позовом до суду, в сумі 1378грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заперечень щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у ВАТ «Запоріжжяобленерго» на імя відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 91201837 щодо постачання електроенергії у квартиру [ADDRESS]. Отже відповідач є споживачем послуг з постачання електроенергії, які надає ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - субєкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом - ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач обовязків по сплаті за спожиту електричну енергію належним чином не виконує, не дотримується розрахункового періоду і не здійснює своєчасно та в повному обсязі оплату за показниками приладу обліку, в звязку з чим виникла заборгованість за період з 23.10.2014р. по 26.03.2016р. в сумі 2836,22грн., що підтверджено наданими рахунками, а тому підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн., які були ним сплачені при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved