Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 24.03.2008 року на підставі наказу Фонду державного Майна України № 353 від 24.03.2008 року відповідача [PERSON] було призначено на умовах контракту № 660 від 20.08.2008 року головою правління - генеральним директором ВАТ «НДІ ЕМП» та звільнено 03.11.2010 року на підставі його заяви від 26.10.2010 року наказом Фонду Державного Майна України від 03.11.2010 року №1614, наказом по підприємству №88к від 03.11.2010 року за згодою сторін. Вказує, що на підставі наказу про звільнення, та відповідно до умов контракту з відповідачем було проведено розрахунок та відповідно до розрахункового листа за листопад 2010 року при звільнені відповідачу помилково було нарахована та відповідно листа про зарахування коштів на картрахунок від 22.12.2010 року помилково виплачено матеріальну допомогу на oздopoвлeння у розмірі трьох середньомісячних окладів в сумі 30 299 гривень 49 копійок. Однак, звертає увагу суду на те, що відповідно до акту ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871 було проведено планову ревізію фінансово господарської діяльності ПАТ «НДІ ЕМП» за період з 01.07.2009 року по 01.04.2012 року, за результатами якої було виявлено, що у порушення вимог п.4 ст.62 Р.10 Закону України «Про акціонерні товариства» від 07.09.2008 року № 514; п. 9.4.4 Статуту ВАТ «НДІ ЕМП», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «НДІ ЕМП» (протокол 9 від 22.10.2007 року); п. 3.4 Р.3 контракту від 20.03.2008 року №660; наказу ВАТ «НДІ ЕМП» від 03.11.2010 року № 88 п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в країні» від 16.07.1999 року; п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, відповідачу при звільнені було зайво нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 30 299 гривень 49 копійок. У зв'язку з чим ДФІ в м.Києві було складено вимогу від 05.06.2012 року №26-08-14-14/7262 про усунення вищезазначеного виявленого порушення. Крім того, вказує, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2013 року позовні вимоги ДФІ у м.Києві до ВАТ «НДІ ЕМП» про зобов'язання вчинити дії, зокрема, виконати у повному обсязі п. 4 вимоги ДФІ у м.Києві від 05.06.2012 року № 26-08-14-14/7262 щодо усунення вищезазначеного виявленого порушення було задоволено та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 року вищезазначену постанову було залишено без змін. У зв'язку з вищевикладеним, ПАТ «НДІ МП» 04.07.2012 року відповідачу було надіслано претензію №234 про повернення безпідставно набутих коштів, а саме - зайво нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 30 299 гривень 49 копійок, однак останнім вона була залишена без виконання, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НДІ ЕМП» безпідставно набуті кошти в розмірі 30 299 гривень 49 копійок та судовий збір. У свою чергу [PERSON] заявив зустрічний позов до ПАТ «НДІ МП» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 18 356 гривень 40 копійок, мотивуючи тим, що на підставі наказу 82/к від 12.07.1968 року був прийнятий на роботу в Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів (правонаступником якого є ВАТ «НДІ ЕМП») та працював на підприємстві безперервно більше 42 років до свого звільнення. Вказує, що остання посада, яку він займав була - голова правління - генеральний директор, на яку він був призначений з 20.03.2008 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «НДІ електромеханічних приладів» (протокол загальних зборів від 22.10.2007 року) та наказу Фонду державного майна від 24.03.208 року №353. Крім того, вказує, що відповідно до статуту ВАТ «НДІ ЕМП» ФДМ України було укладено з ним контракт №660 від 20.03.2008 року, який був трудовим договором, однак наказами ФДМ України від 03.11.2010 року №1614 та ВАТ «НДІ електромеханічних приладів» від 03.11.2010 року №88к його було звільнено з 03.11.2010 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з посади голови правління-генерального директора ВАТ «НДІ ЕМП» та на підставі п.1 наказу ФДМ України від 03.11.2010 року №1614 призупинено дію контракту від 20.03.2008 року №660. Звертає увагу суду на те, що у порушення п.3.1. Р.3 Контракту №660 від 20.03.2008 року у день його звільнення розрахунок з ним проведено не було, а саме - належна йому сума заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки при звільненні не були виплачені, а саме з 04.11.2010 року по 30.11.2010 року - 21 робочий день; з 01.12.2010 року по 21.12.2010 року - 15 робочих днів, а всього 36 робочих днів. Вказує, що оскільки його заробітна плата за вересень 2010 року складає 10 845 гривень 20 копійок, а за жовтень 2010 року - 11 080 гривень 47 копійок, тому його середньомісячна заробітна плата за два місяці складає 10 962 гривні 84 копійки, а середній заробіток за 1 робочий день складає 509 гривень 90 копійок. Тому середній заробіток за 36 робочих днів за час затримки розрахунку при звільнені (з 04.11.2010 року по 30.11.2010 року, з 01.12.2010 року по 21.12.2010 року) дорівнює: 509 гривень 90 копійок х 36 робочих днів = 18 356 гривень 40 копійок. У зв'язку з вищевикладеним вважає дії відповідача за зустрічним позовом незаконними, та такими, що порушують його права, у зв'язку з чим змушений був звернутись до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом - ПАТ «Науково-дослідного інституту електромеханічних приладів» (правонаступника ВАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів») на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 18 356 гривень 40 копійок. В судовому засідання представники позивача за первісним позовом - Болдирєва Д.І. та Марущак Т.І. підтримали позов до [PERSON] та просили його задоволити повністю з підстав, викладених в ньому, проти задоволення зустрічного позову заперечили повнісю, мотивуючи тим, що [PERSON] було пропущено строк позовної давності при зверненні до суду, крім того зазначили, що позов є необгрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства . Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні позов ПАТ ««НДІ МП» до нього не визнав та просив у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи тим, що отримав зайву виплату, а саме - матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 30 299 гривень 49 копійок з вини працівників ПАТ «НДІ МП». Також вказав, що у відповідності до ст.1215 ЦКУ України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Крім того, зазначив, що відповідно до ст.233 КЗпП України ПАТ «НДІ МП» пропустило строк в один рік для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника шкоди, заподіяної підприємству. Зустрічний позов до ПАТ «НДІ МП» підтримав та просив його задоволити з підстав, викладених у ньому. Представник третьої особи за первісним позовом Державна фінансова інспекція у м.Києві у судовому засіданні первісний позов підтримав та просив його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому, натомість - зустрічний позов не підтримав та просив у його задоволенні відмовити, оскільки він необґрунтований належними доказами. Вислухавши пояснення представників позивача за первісним позовом, пояснення відповідача та представника третьої особи за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, натомість зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Фонду державного Майна України № 353 від 24.03.2008 року(а.с.40) [PERSON] було призначено на умовах контракту № 660 від 20.08.2008 року (а.с.36-37) головою правління - генеральним директором ВАТ «НДІ ЕМП» та звільнено 03.11.2010 року на підставі його заяви від 26.10.2010 року наказом Фонду Державного Майна України від 03.11.2010 року №1614 (а.с.59), наказом по підприємству №88к від 03.11.2010 року (а.с.60) за згодою сторін. Відповідно до акту ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871 (а.с.49-58) було проведено планову ревізію фінансово господарської діяльності ПАТ «НДІ ЕМП» за період з 01.07.2009 року по 01.04.2012 року, за результатами якої було виявлено, що у порушення вимог п.4 ст.62 Р.10 Закону України «Про акціонерні товариства» від 07.09.2008 року № 514; п. 9.4.4 Статуту ВАТ «НДІ ЕМП», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «НДІ ЕМП» (протокол 9 від 22.10.2007 року); п. 3.4 Р.3 контракту від 20.03.2008 року №660; наказу ВАТ «НДІ ЕМП» від 03.11.2010 року № 88; п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в країні» від 16.07.1999 року; п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, відповідачу при звільнені було зайво нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 30 299 гривень 49 копійок. Відповідно до п.4 ст.62 Р.10 Закону України «Про акціонерні товариства» посадовим особам органів акціонерного товариства виплачується винагорода лише на умовах, передбачених цивільно-правовими або трудовими договорами (контрактами), укладеними з ними. Як вбачається з акту ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871 відповідно до п. 9.4.4 Статуту ВАТ «НДІ ЕМП», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «НДІ ЕМП» (протокол 9 від 22.10.2007 року) голова правління обирається вищим органом товариства, з головою правління укладається контракт. Крім того, як вбачається з акту ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871 відповідно до п.3.4. контракту [PERSON] надавалась матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку одночасно з наданням щорічної відпустки. Відповідно до п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в країні» від 16.07.1999 року господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідно до п. 2.1. положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Відповідно до розрахункового листка [PERSON] за листопад 2010 року при звільнені нараховано та відповідно листа про зарахування коштів на картрахунок від 22.12.2010 року виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення (код 532) в розмірі трьох середньомісячних окладів в сумі 30 299 гривень 49 копійок (а.с.63). Слід зазначити, що відповідно до акту ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871 до ревізії не було надано розрахунок заробітної плати та компенсаційних виплат при звільнені генерального директора-голови правління ВАТ «НДІ ЕМП» [PERSON], та вказано, що відповідно до особової картки останнього, записки про надання відпустки, що має силу наказу, за липень 2010 року № б/н та розрахункового листка за липень 2010 року в періоді з 22.07.2010 року по 20.08.2010 року йому було надано відпустку за період з 12.01.2001 року по 12.01.2002 року та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з проведенням вищезазначеної ревізії ДФІ в м.Києві було складено вимогу від 05.06.2012 року №26-08-14-14/7262 про усунення вищезазначеного виявленого порушення (а.с.46-48), що і стало причиною звернення ПАТ «НДІ ЕМП» до [PERSON] з претензією про повернення безпідставно набутих коштів в розмірі 30 299 гривень 49 копійок від 04.07.2012 року №243 (а.с.44). Відповідно до ст.1212 ЦК України встановлено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 ст.1212 ЦК України положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У зв'язку з вищевикладеним, суд не бере до уваги посилання [PERSON] у своїх запереченнях, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «НДІ ЕМП» на те, що оскільки ревізією ДФІ в м.Києві встановлено, що матеріальну шкоду (збитки) на суму 30 299 гривень 49 копійок ВАТ «НДІ ЕМП» завдано внаслідок допущених його працівниками вищезазначених порушень, вказаних в акті ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871, в зв'язку з чим ця шкода (збитки) мають відшкодовуватись за їх рахунок, оскільки у даному випадку мало місце набуття [PERSON] вищезазначених коштів без достатньої правової підстави і у відповідності до ст.1212 ЦК України та вони повинні бути повернуті незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Крім того, слід зазначити, що суд не бере до уваги посилання відповідача за первісним позовом [PERSON] на положення ст.233 КЗпП України, відповідно до якої для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, у зв'язку з чим ПАТ «НДІ МП» пропустило строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки матеріальна шкода (збитки) на суму 30 299 гривень 49 копійок ВАТ «НДІ ЕМП» було завдано внаслідок допущених його працівниками порушень, вказаних в акті ревізії ДФІ в м.Києві від 17.05.2012 року №08-30/871, а саме - зайво нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі при його звільненні. У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами та дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що первісний позов ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» до [PERSON], третя особа без самостійних вимог ДФІ у м.Києві про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 30 299 гривень 49 копійок. Крім того, слід зазначити, що стосується позовних вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо стягнення з ПАТ «Науково-дослідного інституту електромеханічних приладів» (правонаступника ВАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів») на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 18 356 гривень 40 копійок, суд приходить до висновку, що оскільки Рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22.02.2012 року було роз'яснено, що для звернення працівника до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, який у даному випадку розпочався ще в 2010 році, тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом ПАТ «НДІ ЕМП» судовий збір в сумі 303 гривні (а.с.1). На підставі викладеного,ст.ст.15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 47, 94, 115, 116, 233 КЗпП України,

Outcome: approved