Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , аргументуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.02.2013р. відповідач отримав кредит у розмірі 300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.06.2019р. в нього виникла заборгованість в розмірі 111526,63грн., яка складається з: 299,23грн. - заборгованість за кредитом, 99541,45грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5898,97грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина) та 5286,98грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.41). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій у задоволені позову просив відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності; справу просив розглянути без його участі ( а.с.54).\~\~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2013р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2019р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 111526,63грн., яка складається з: 299,23грн. - заборгованість за кредитом, 99541,45грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5898,97грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина) та 5286,98грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст.261 цього Кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України). У відповідності до положень ст.266\~ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). 16.07.2019р. позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яка надійшла до канцелярії суду 05.08.2019р. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.02.2013р. вбачається, що остання операція з повернення кредитних коштів була здійснена відповідачем 26.04.2016р., але позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише у липні 2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Крім цього, позивач не просив поновити йому пропущений строк позовної давності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Outcome: dismissed