Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3992,87 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі виконавчого листа Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.04.2012 року, стягнуто з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON], 1997 року народження, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач безпідставно ухилявся від сплати аліментів, згідно розрахунку заборгованості, борг відповідача складає 12032,25 грн. Сума неустойки за період з 20.01.2012 року по 01.01.2015 року, складає 3992,87 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явилася, належно сповіщена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.04.2012 року, стягнуто з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON], 1997 року народження, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.01.2015 року, заборгованість по аліментах [PERSON], складає 12032,25 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 26.01.2015 року, виданою старшим державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ Костенко К.В. (а.с.6). Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, сума неустойки за період з 20.01.2012 року по 01.01.2015 року, складає 3992,87 грн. Суд приймає за достовірне наданий позивачем розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах помісячно. Заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, підлягають задоволенню і становлять 243,60 грн., згідно ст. 88 ЦПК України. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням сплачених відповідачем коштів.

Outcome: approved