Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав що згідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 28.09.15 року [PERSON] є замовником будівництва нежитлової будівлі [ADDRESS]. За діючим законодавством відповідач забов*язаний брати пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова шляхом укладання відповідного договору з наступним перерахуванням до бюджету міста грошових коштів, однак [PERSON] від укладання відповідного договору ухиляється. В зв'язку з чим прохають суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у запропонованій редакції за якою [PERSON] повинен перерахувати до міського бюджету 979129.07 грн. Також прохали судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився. Надали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутність. Прохали позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав. Зазначив що департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради - є неналежним позивачем в зазначеній справі оскільки належним є Харківська міська рада, умови запропонованого договору не відповідають волевиявленню відповідача, спірний об'єкт нерухомості було реконструйовано ще в 2012 році а отже з зазначеного часу повинна відраховуватись позовна давність, також зазначив що він не отримував письмових пропозицій від позивача на укладання спірного договору. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає що позовна заява задоволенню не підлягає за наступним: судом встановлено що за адресою [ADDRESS]. Замовником будівництва є [PERSON]. Згідно до вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об'єкта будівництва забов*язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об'єкту містобудування в експлуатацію. На виконання цих вимог рішенням виконкому ХМР від 09.11.2011 року № 804 затверджено порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова зі змінами від 22.05.13 року № 319. Залучення замовників здійснюється на підставі договорів про пайову участь які укладаються з Департаментом економіки та комунального майна. Також цим порядком затверджено типовий договір. Аналізуючи зміст позову та заперечення проти нього подані відповідачем суд вважає що Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради є належним позивачем що діє на підставі Положення про Департамент від 20.11.2015 року № 07/15. Також суд відхиляє твердження [PERSON] щодо неотримання ним письмових пропозиції з боку позивача щодо укладення спірного договору оскільки факт їх направлення може бути судом визнаний переконливим бо підтверджується оглянутими судом оригіналами поштових чеків від 23.11.2015 року та 22.12.2015 років. З огляду на наведене обґрунтованим є твердження позову щодо недотримання [PERSON] положень пункту 5.7 Порядку про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова щодо можливості усунення розбіжностей (недоліків договору). Разом з тим судом встановлено, оскільки підтверджується матеріалами справи, що відносно вищезазначеного об'єкту нерухомості з 2011 року існують судові суперечки. Чисельними судовими мішенями встановлено що реконструкція об'єкту нерухомості була проведена в 2007-2008 роках та письмова відмова в реєстрації об'єкта нерухомості від 02.10.2012 року - є незаконною. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.13 року забов*язано ІДАБК в Харківській області (в наступному ДАБІ України) зареєструвати подану [PERSON] декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 31.08.12 року, отриману ІДАБК 02.10.2012 року та повернути [PERSON] зареєстровану декларацію. Зазначене рішення набуло законної сили. Згідно до ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Суд погоджується з запереченнями відповідача щодо обізнаність позивача про існування ( закінчення будівництва) спірного об'єкту до 2013 року оскільки з чисельних судових рішень вбачається безпосередня участь ХМР в розгляді судових справ з приводу дати подання декларації про готовність об'єкту до експлуатації. При цьому суд виходить з того що хоча позивач і є самостійним суб'єктом в судовому провадженні він структурно підпорядкований, підзвітний та підконтрольний територіальній громаді м. Харкова і не може вважатись повністю відокремленим від неї - отже є доведеним що ХМР з 2012 року знала закінчення будівництва і є недоведеним посилання представника позивача що вони дізнались про готовність об'єкту тільки з дати його реєстрації - 28.09.2015 року (дати виконання відповідного судового рішення). До спірних правовідносин встановлюється загальна позовна давність у 3 роки що закріплено в ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Таким чином суд вважає доведеним твердження [PERSON] що позивачем пропущені строки вимоги щодо визнання укладеним спірного договору, оскільки на момент подання позову об'єкт будівництва зданий в експлуатацію. Право на спонукання до укладання договору виникло з моменту початку будівництва (реконструкції), а оскільки позивачем не було вжито заходів до його підписання то по завершенню будівництва та прийняття його до експлуатації такий договір суперечитиме законодавству та самому Порядку про пайову участь. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed