Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2008 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, укладено кредитний договір № МКМП-352, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 35000,00 доларів США. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором 23.07.2008 між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № МКМП-352/1, за умовами якого відповідачем передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 11 по вул. 3-ій Гвардійській, 26 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області. 23.07.2008 на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON] накладена заборона на відчуження вказаного предмету іпотеки. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.06.2016 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКМП-352 від 22.07.2008 станом на 22.01.2016 в сумі 624656 грн. 80 коп. звернено стягнення на зазначену вище квартиру шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Разом з тим, позивач не може реалізувати своє право на звернення предмету іпотеки, оскільки на дане нерухоме майно в межах інших виконавчих проваджень та в межах забезпечення позову під час розгляду іншої цивільної справи накладено арешт. За таких підстав позивач просить звільнити квартиру № 11 по вул. 3-ій Гвардійській, 26 в м. Могилеві-Подільському Вінницької області з-під арештів, накладених постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції від 16.01.2012 (виконавче провадження № 30704475), від 18.07.2012 (виконавче провадження № 33488344) та від 12.03.2013 (виконавче провадження № 36987955), а також ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.01.2012 (справа № 2-137/12). Крім цього, просить заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням позивача права іпотекодержателя щодо вказаного нерухомого майна. \~В судове засідання позивач, повідомлений у встановленому порядку, явку уповноваженого представника не забезпечив. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Треті особи, належним чином повідомлені, в судове засідання не зявились. Заяв чи клопотань від них не надходило. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки від відповідачів не надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до\~ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 22.07.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір МКМП-352, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 35000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 19.07.2018 (а.с. 6-8). З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором 23.07.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір іпотеки № МКМП-352/1, відповідно до умов якого [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру, загальною площею 41,26 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-11). За змістом ст. 73 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус за місцем розташування квартири накладає заборону на її відчуження за повідомленням іпотекодержателя. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна. 23.07.2008 Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження вказаного нерухомого майна як предмету іпотеки (а.с. 12-14). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.06.2016 в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКМП-352 від 22.07.2008 станом на 22.01.2016 в сумі 624656 грн. 80 коп. звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 41,26 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою Вінницької області 21.03.2005 № 1-376, шляхом продажу предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 23.07.2008 № МКМП-352/1 Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, встановивши початкову ціну на рівні, зазначеному в договорі іпотеки 190120 грн. 00 коп., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішення набрало законної сили 30.06.2016 (а.с. 31-33). Разом з тим, судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 18.07.2012 відкрито виконавче провадження № 33488344 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/2471/12 від 27.03.2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. Стороною даного виконавчого провадження є боржник [PERSON] Для забезпечення виконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], в тому числі і на квартиру [ADDRESS] (а.с. 16). Також постановою державного виконавця відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 12.03.2013 відкрито виконавче провадження № 36987955 з примусового виконання виконавчого листа № 138/78/13-ц від 07.03.2013, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області. Сторонами даного виконавчого провадження є боржник [PERSON] та стягувач [PERSON]. (а.с. 16). В межах даного виконавчого провадження на майно боржника, в тому числі і на вказану вище квартиру, також накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Вказане також підтверджуєтьсяінформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна. Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид\~\~забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має\~\~право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного\~\~зобов'язання або до закінчення строку\~\~дії\~\~іпотечного\~\~договору.\~\~ У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права\~\~чи\~\~вимоги\~\~яких\~\~на\~\~передане\~\~в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом\~\~порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає\~\~відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому\~\~законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме\~\~майно виникає з моменту\~\~державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та\~\~вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом\~\~ -\~\~ у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»). Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право позивача на задоволення його вимог як іпотекодержателя порушено накладенням арешту на предмет іпотеки в інтересах інших осіб, які не є іпотекодержателями, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимоги звільнення нерухомого майна з-під арешту, накладеного ухвалою суду від 12.01.2012 та постановою державного виконавця від 16.01.2012 судом встановлено таке. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2012 в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до даної ухвали державним виконавцем відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції винесено постанову від 16.01.2012, якою відкрито виконавче провадження № 30704475 (а.с. 16). За змістом ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. З аналізу даної норми вбачається, що арешт, накладений на нерухоме майно ухвалою суду від 12.01.2012 та на її підставі постановою державного виконавця від 16.01.2012, може бути скасований в межах цивільної справи № 2-137/2012 судом, який виніс вказану ухвалу. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що після 08.09.2016, коли було сформовано інформаційну довідкуз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, вказаний захід забезпечення позову не було скасовано. З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права іпотекодержателя щодо предмету іпотеки суд зазначає таке. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2 ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів. З аналізу даних норм вбачається, що особа може звернутись до суду лише у разі порушення, невизнання або оспорювання її права, які вже мають місце і які можуть бути захищені шляхом звернення до суду. Разом з тим, закон не передбачає захисту ще не порушеного права на майбутнє, а тому суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial