Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб між ним, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 08.06.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управляння юстиції у Луганській області, відповідний актовий запис №19 В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем 08.06.2013 зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сімейні відносини між ними припинені вже більше року, в психологічному стані вони не сумісні, в сім'ї часто виникали конфлікти, що призвело до втрати один до одного почуття любові та поваги, в зв'язку з чим сумісне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим він звертається до суду з даним позовом. Строк на примирення категорично не потрібен. Шлюб існує лише формально. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягаю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. З заявленими вимогами згодна у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що сторони з 08 червня 2013 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 19.10.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 19. Відповідно до свідоцтва про народження виданого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу, згідно позовної заяви, стало те, що позивач з відповідачем виявились несумісні в психологічному плані. Під час спільного проживання між ними постійно виникали непорозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя спільно не проживає, спільне господарство не веде, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, до примирення сторони не прагнуть, а також зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, позов визнала в повному обсязі, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб при реєстрації шлюбу відповідач змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «Іслямов», відповідач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved