Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 03.05.1983 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, 27.03.2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги у розмірі 22701,22 грн., а також середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 28.03.2018 року по день ухвалення рішення суду. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2018 року Ковпаківським районним судом м.Суми ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] і стягнуто з\~Публічного акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22701,22 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.03.2018 по 17.12.2018 включно у сумі 21057,84 грн. (а.с.21-22) 21.01.2019 року відповідач подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2018 року. Заяву мотивував тим, що з поважних причин не подав докази, а проти рішення заперечував оскільки прийнято без доказів (а.с.25) Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 04.02.2019 заяву про перегляд заочного рішення повернуто через недодержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 7 ст. 285 ЦПК України (а.с.40) Постановою Сумського апеляційного суду від 02.05.2019 зазначену ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми скасовано та справу направлено на розгляд (а.с.82-83) Ухвалою суду\~від 13.06.2019\~року вказана\~заява Публічного\~акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання» про перегляд заочного рішення була задоволена і заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2018 року було скасувано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.05.1983 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», 27.03.2018 звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.4) Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 11.03.2019 року № 16-07/316 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 22408 грн. 22 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги, без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 11891 грн. 64 коп. (а.с. 59). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] , ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно із ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для\~звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» середньоденна заробітна плата позивача (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 193 грн. 67 коп. (а.с. 59). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 28.03.2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 13.06.2019 року (день ухвалення судового рішення), що становить 179 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 34666,93 грн. (179 х 193,67). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 22408 грн. 22 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.03.2018 року по 13.06.2019 року включно у сумі 34666,93 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial