Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом, у якому, посилаючись на правову необізнаність, тяжкий емоційний стан, відсутність інформації про існування заповіту та часті відрядження, просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 29.01.2015р. У судове засідання позивач не зявився, натомість надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його присутності. Відповідач у судове засідання не зявився, натомість звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа у судове засідання не зявилась, проте звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності відповідно до діючого законодавства. Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла 29.01.2015р. (а.с.9), у звязку з чим відкрилась спадщина. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.8). Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], проте, постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.06.2016р., йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки він не прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Відповідно до відповіді № 16909 від 19.07.2016р., наданої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 29.01.2015р., не відкривалась. Водночас, як вбачається з матеріалів цивільної справи, єдиний хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] це її син [PERSON], оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на час її смерті, проте ним не надано позивачу письмової згоди на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач посилається на часті відрядження, які разом з його правовою необізнаністю, тяжким емоційним станом після смерті матері та відсутністю інформації про існування заповіту, стали причиною пропуску встановленого законом часу для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З огляду на те, що відповідач не звертався до нотаріуса з письмовою заявою про надання згоди на прийняття спадщини позивачем, враховуючи, що на момент ухвалення рішення відповідачем позовні вимоги визнані, а також беручи до уваги наведені причини пропуску строку прийняття спадщини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved