Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.02.2013 року спеціалістами відділу регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства України громадянином [PERSON], за результатами було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Зазначеним актом встановлено, що громадянином [PERSON] самовільно зайнята та використовуються земельна ділянка загальною площею 0,002275 га під розміщення гаражу по [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови підпорядкованих Маріупольській міській раді, без правовстановлюючих документів на земельну ділянку. 25.02.2013 року № 22/2013 [PERSON], була направлена вказівка (попередження), згідно якої останньому було надано строк на усунення порушення діючого земельного законодавства України - вісім днів. 11.03.2013 року працівниками сектору землеустрою та охорони земель відділу регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради було вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, згідно з яким громадянин [PERSON] вимоги вказівки (попередження) № 222013 від 25.02.2013 року про усунення виявлених порушень земельного законодавства не виконав. Зазначив, що правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку у відповідача відсутні, добровільно самовільно зайняті земельні ділянки відповідач не звільняє. Просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,002275 га на якій розташований гараж та привести їх в придатний до використання стан, включаючи знос гаражу. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, надав до суд заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.02.2013 року, за результатами перевірки встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,002275 га із земель житлової та громадської забудови за адресою [ADDRESS] під розміщення гаражу без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. 125, 211 Земельного Кодексу України /а.с.4/ Згідно із вищезазначеним актом від 25.02.2013 року [PERSON] направлено вказівку (попередження) від 25.02.2013 року № 222013, згідно якого він зобов'язаний був виправити порушення діючого законодавства України - звільнити земельні ділянки у восьмиденний строк та привести її у стан, придатний для використання /а.с.7/ Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.03.2013 року та 28.03.2014 року громадянин [PERSON] вимоги припису № 222013 від 25.02.2013 року про усунення виявлених порушень земельного законодавства не виконав, самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,002275 га під розміщення гаражу за адресою [ADDRESS] не звільнив /а.с.5, 6/ Відповідно до ст. 13 Конституції України, від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Згідно із ст. 12 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до п. 12 розділу Х Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження, щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні, та міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку під розміщення гаражу за адресою [ADDRESS], чим порушив права територіальної громади м. Маріуполя, щодо володіння, користування, розпорядження самовільно зайнятими земельними ділянками. Даних про те, що у відповідача маються будь-які правовстановчі документи на вказані земельні ділянки не мається. Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»самовільне зайняття земельних ділянок будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З огляду на вищенаведене суд приходить до переконання що спірна земельна ділянка знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської ради, рішення про надання відповідачу земельних ділянок для обслуговування гаражу [ADDRESS] не приймалось. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Оскільки відповідач самовільно користується земельною ділянкою, загальною площею 0,002275 га під розміщення гаражу за адресою [ADDRESS], вищезазначена земельна ділянка підлягає звільненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved