Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із земельної ділянки площею 0,58 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що він звернувся у встановлений закон термін до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 29 квітня 2002 року, посвідченого виконуючою обов'язки завідуючої Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Пясецькою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №44, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,58 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту складено 05 березня 2014 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області Чернишенко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №151, [PERSON]. на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, [INFO] помер [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 листопада 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Гребінківської державної нотарільної контори Київської області Герасименко Л.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2-3256, [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], жит ловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотарільної контори Київської області Герасименко Л.Ю. № 937/02/31 від 13 листопада 2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за позивачем.

Outcome: approved