Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 25.09.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № Ф070758П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 78333,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.07.2021 року. Також 25.09.2007 року між сторонами було укладено договір кредиту № Ф070759П, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 115600,00 грн. зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення до 24.09.2022 року. Крім цього, для забезпечення виконання зобов'язань за зазначеними кредитними договорами, 25.09.2007 року між сторонами було також укладено іпотечний договір № 02-23-Ф070758П/Ф070759П-1556, згідно умов якого відповідач [PERSON] надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу. Однак, [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором кредиту-1 не виконав, у зв'язку з чим станом на 01.05.2014 року за ним перед позивачем наявна заборгованість в сумі 105935,48 грн. та за договором кредиту -2 станом на 22.01.2014 року наявна заборгованість в сумі 159300,84 грн. Просить суд звернути стягнення, в рахунок погашення заборгованість за кредитними договорами, на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS] шляхом її продажу від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за ціною 242518,00 грн., з правом отримання витягу з Державного реєстру прав, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ним всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом його передачі йому в управління на період до його реалізації; а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 2425,18 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що заявлений позивачем позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.09.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач - ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № Ф070758П, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 78333,00 грн. з обов'язком його повернення до 24.07.2021 року та сплати відсотків за користування ним у розмірі 15 % річних. Також 25.09.2007 року між сторонами було укладено договір кредиту № Ф070759П, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 115600,00 грн. з обов'язком його повернення до 24.09.2022 року та сплати відсотків за користування ним у розмірі 15 % річних. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 25.09.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було також укладено іпотечний договір № 02-23-Ф070758П/Ф070759П-1556, згідно умов якого відповідач надав позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу. При цьому сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 242518,00 грн. Однак, [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами не виконав так як порушував строки повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV (надалі за текстом - Закон), позивач надіслав відповідачеві поштою, на адресу його проживання - [ADDRESS] відповідну письмову претензію (вимоги про усунення порушення) № 19.3-08/9611 від 09 вересня 2013 року щодо повернення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій. Вимоги позивача відповідачем [PERSON] добровільно задоволені не були, у зв'язку з чим за договором кредиту № Ф070758П, станом на 01.05.2014 року наявна заборгованість в сумі 105935,48 грн. та за договором кредиту № Ф070759П, станом на 22.01.2014 року наявна заборгованість в сумі 159300,84 грн., про що свідчать відповідні розрахунки вимог складені позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS] обґрунтовані у зв'язку з чим підлягають задоволенню. При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 39 Закону суд вважає необхідним визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а саме надання іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: partial