Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 жовтня 2008 року відповідно до укладеного договору № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, кредитний договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Згода відповідача на вказані умови договору підтверджується його підписом у заяві. В позові представник позивача вказує, що свої зобов'язання за договором від 01 жовтня 2008 року [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29 березня 2013 року становить 24 415,46 гривень та складається з: - 6 562,19 гривень заборгованості за кредитом; - 16 214,44 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень штрафу (фіксована частина); - 1 138,83 гривень штрафу (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: - розрахунок заборгованості за договором (а.с.4); - світлокопія кредитного договору (а.с.5-10); - світлокопія паспорту відповідача (а.с.11); - підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.17); - підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не сповіщені. За наявності відомостей про отримання відповідачем судових викликів, неявки відповідача в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - з наданих суду документів встановлено, що 01 жовтня 2008 року між сторонами по справі , укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачеві надано кредит в розмірі 1 500,00 гривень. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно та повно погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші витрати, передбачені договором; - відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; - відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; - статтею 629 ЦК України передбачена обов'язковість договору для виконання сторонами; - умовами укладеного договору передбачено відповідальність відповідача в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим, з огляду на вище викладене, суд за результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, доходить висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved