Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.11.2014 року відділом ДрАГСу Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис №71. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбу з відповідачем починаючи з 04.11.2014 року. Шлюб у них з відповідачем повторний. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З відповідачем сумісно не проживають більше року. Причиною розірвання шлюбу стало те, що з відповідачем в психологічному плані вони були не сумісні, на цій підставі у них виникали сварки, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало неможливим. Спору про майно подружжя не має. Подальше подружнє життя суперечить її інтересам, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Богданова». Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 31 жовтня 2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області було направлено судове доручення про допит відповідача [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, у випадку не явки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання зявився до Лисичанського міського суду Луганської області, проти розгляду справи в Новопсковському районному суді Луганської області не заперечує,на примирення не згоден, так як він віруюча людина, тому у разі якщо позивачка бажає розлучення, розлучається односторонньо. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 04.11.2014 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 239258, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 71. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved