Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що 15 січня 2014 року о 18 год. відповідач знаходячись в якості пасажиру в мікроавтобусі «Мерседес», який належить на праві власності позивачу, в районі е/о 127 по вул. Панікахи в м. Дніпропетровськ, не переконавшись у безпечності своїх дій для інших учасників дорожнього руху, відчинив праві двері мікроавтобуса внаслідок чого, на останні здійснив наїзд автомобіль «ВАЗ» під керуванням [PERSON]. Своїми діями відповідач порушив п. 15.13 ПДР України, спричинивши механічні пошкодження автомобілів. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року, відповідача було притягнено до адміністративної відповідальності та визнано винним в правопорушенні передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту згідно висновку судового експерта № 44/147 від 20 березня 2014 року становить 6 486,39. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду в розмірі 6 486,39 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 500 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1188 ЦК України передбачає,що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 січня 2014 року о 18 год. [PERSON] знаходячись в якості пасажиру в мікроавтобусі «Мерседес», який належить на праві власності позивачу, /а.с.15/ в районі е/о 127 по вул. Панікахи в м. Дніпропетровськ, не переконавшись у безпечності своїх дій для інших учасників дорожнього руху, відчинив праві двері мікроавтобуса внаслідок чого, на останні здійснив наїзд автомобіль «ВАЗ» під керуванням [PERSON] Своїми діями відповідач порушив п. 15.13 ПДР України, спричинивши механічні пошкодження автомобілів. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року, відповідача було притягнено до адміністративної відповідальності та визнано винним в правопорушенні передбаченого ст.124 КУпАП. /а.с. 5/ Згідно приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту згідно висновку судового експерта № 44/147 від 20 березня 2014 року становить 6 486,39 грн. /а.с.6-16/. Отже, враховуючи вищезазначені докази та надані суду документи, матеріальна шкода завдана [PERSON] становить 6 486,39 грн., яка і підлягає стягнення з відповідача на користь позивача, також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати за проведення експертизи в розмірі - 500 грн. Судові витрати розподілити на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved