Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував \~тим, що 14.12.2015 помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну ділянку, загальною площею 4,344 га на території Бунякинської сільської ради Путивльського району, яка належала померлому на підставі державного актів серії ІV-СМ № 005336 від 22.08.2001. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини був неповнолітнім, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на земельну ділянку, площею 4,344 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, при цьому поклавши судові витрати по справі. Позивач у підготовче засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у підготовче засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати в його відсутність, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Третя особа в судове засідання також не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, заперечень проти позову не мала. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З огляду на матеріали справи, 14.12.2015 в Судогодському районі Володимирської області Російської Федерації помер [PERSON], батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач на момент відкриття спадщини був неповнолітнім, тому в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, 21.09.2017 державним нотаріусом заведена спадкова справа № 182/2017 після смерті [PERSON] До спадкового майно входить земельна ділянка, загальною площею 4,344 га на території Бунякинської сільської ради Путивльського району, яка належала померлому на підставі державного акту серії ІV-СМ № 005336 від 22.08.2001. Разом з тим, нотаріусом в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на неї, що видно з листа нотаріуса від 01.09.2017. В той же час, згідно даних «Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадянам» за [PERSON] рахується отриманий державний акт серії СМ № 005336 від 22.08.2001 на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,344 га на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ У відповідності до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів \~інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved