Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив\~\~ шлюб , укладений між нею та відповідачем [PERSON] 25.10.2008 року, розірвати , та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача з 01 листопада 2015 року і до повноліття сина. В судовому засіданні позивачка надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , наполягала на задоволенні позову. Відповідач позов визнав частково. Не заперечував проти розірвання шлюбу , однак зазначив , що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини доходу щомісячно, оскільки розмір його заробітної плати не на багато більший за дохід отриманий позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін , приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться у шлюбі з 25 жовтня 2008 року ( а.с.3), від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4) . Відповідно до пояснень сторін , наданих в судовому засіданні, шлюбні стосунки між ними стали неможливі через втрату взаєморозуміння та любові . За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.4 ) батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач по справі. На теперішній час неповнолітня дитина мешкає разом з матірю , що відповідачем не оспорювалося. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан та матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців. За таких умов, враховуючи , що відповідач працює, відповідно до його пояснень отримує заробітну плату в розмірі 3000 гривень щомісячно , інших утриманців не має , позивачка також працює та отримує заробітну плату близько 2000 гривень щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки визначений [PERSON] розмір аліментів є забагатим . При цьому , суд зазначає, що присуджені аліменти забезпечать належне утримання неповнолітньої дитини, а також зазначений розмір є таким, що відповідатиме можливостям відповідача надавати допомогу на утримання дитини . Також , суд вважає , що аліменти відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України підлягають стягненню з відповідача від дня пред»явлення позову з 24.11.2015 року, а не з 01.11.2015 року, як просила позивачка. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України . На підставі ст. ст. 105, 110-112, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial