Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,4546 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 лютого 2011 року його брату - [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він отримав право на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Крім того, 19 лютого 2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він отримав право на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,4546 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] помер і після смерті мого брата відкрилася спадщина на належні йому земельну ділянку, які він успадкував після смерті [PERSON]. За життя [PERSON] розпорядження своїм майном не здійснив, тому його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом. Спадкоємців першої черги за законом не має. Будучи спадкоємцем другої черги за законом, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки брат за життя, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зареєстрував його згідно законодавства, яке діяло на момент отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, не виготовив на своє ім'я правовстановлюючий документ на право приватної власності на землю, не набувши у повному обсязі права власності на майно. У зв'язку з тим, що він позбавлений можливості в іншому порядку прийняти спадщину, що залишилась після смерті брата, він звернутися до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. Заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, в зал судового засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій просили розглядати справу без присутності представника сільської ради. Заявлені вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 лютого 2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він отримав після смерті [PERSON], померлої [INFO] право на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12). Крім того, 19 лютого 2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він отримав право на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,4546 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 11). Вказані земельні ділянки належали [PERSON], яка померла [INFO] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП КВ № 001508, виданого Лозуватською сільською радою Криворізького району 10.05.1995 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 076803, виданого Криворізькою районною державною адміністрацією 15.01.2007 року (а.с.13,14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки, які він успадкував після смерті [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] по день своєї смерті проживав на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження своїм майном не здійснив, тому його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 25-28). Спадкоємців першої черги за законом не має. Згідно ч.1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про народження [PERSON], ксерокопією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері позивача, ксерокопією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу матері позивача (а.с.7-10). При звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] за життя, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зареєстрував його згідно законодавства, яке діяло на момент отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, не виготовив на своє ім'я правовстановлюючий документ на право приватної власності на землю, не набувши у повному обсязі права власності на майно (а.с. 15). Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що [PERSON] за життя отримавши після смерті своєї матері свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, не зареєстрував їх у встановленому законом порядку та не виготовив на своє ім'я правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 Цивільного Кодексу України, п.10 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах ( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, та площею 0,4546 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані території с. Лозуватка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки він будучи спадкоємцем не має можливості оформити своїх спадкових прав, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначені земельні ділянки, так як померлий [PERSON] не встиг за життя отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а позивач на сьогоднішній день позбавлений в іншому ніж судовому порядку оформити свої спадкові права, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. 1261-1266, 1217 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України:

Outcome: approved