Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 17 травня 2015 року та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з 1/5 частини домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 18, с. Нові Трояни, Болградський район, Одеська область, оскільки за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння. Зазначену спадщину він прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.3). Відповідачі в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.36, 62, 63). Позов визнали, про що подали кожен окремо заяви та просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.64, 65-70, 71-81). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за № 76 по вулиці Гагаріна в селі Нові Трояни, Болградського району, Одеської області на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON] голова двору, члени двору: його син [PERSON], позивач по справі, його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частині вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Наведене підтверджується довідкою Новотроянівської сільської ради про склад і тип двору за № 6102-16 від 04.01.2017 року (а.с.16), технічним паспортом (а.с.20-22). 17 травня 2015 року помер [PERSON], батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 412101 (а.с.10). На день його смерті позивач по цій справі був зареєстрований і проживав в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою Новотроянівської сільської ради, випискою з погосподарської книги № 7, а також відміткою в паспорті позивача (а.с.17, 18, 7). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 18 по вулиці Гагаріна в с. Нові Трояни Болградського району Одеської області. Вказану спадщину своєчасно прийняв його син, позивач [PERSON], шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу [PERSON], що підтверджується спадковою справою № 103-2016 заведеної щодо майна померлого 17.05.2015 року [PERSON] (а.с.39-61) та 19.12.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1358 га (а.с.12). Родинні відносини між позивачем [PERSON] та його померлим батьком підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 319973, виданого на підставі актового запису № 81 від 13.10.1956 року (а.с.9). Разом з цим, приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадкування на частину вищеназваного домоволодіння звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.31). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, а саме 1/5 частку вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами при ньому за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Нові Трояни, вул. Гагаріна, № 18, яка належала спадкодавцеві, тобто [PERSON], померлому 17 травня 2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved