Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 908,66 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов кредитного договору від 20.02.2012 року № 9012 відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 28.09.2018 року в сумі 10 908,66 гривень. Оскільки відповідач добровільно суму боргу не погашає , позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи між КУ «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Запорізької обласної ради та [PERSON] був укладений кредитний договір № 9012 від 20.02.2012 року , згідно умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 10 000 гривень для газифікації житлового будинку та будівництва вуличних мереж за адресою: [ADDRESS] зі сплатою 3% річних строком до 20.02.2016 року . Позивач виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору надавши кошти в розмірі 10 000 гривень, що підтверджено заявою про видачу кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала умови договору, через що , станом на 28.09.2018 року виникла заборгованість в сумі 10 908,66 гривень , яка складається з наступного: 4997,50 гривень- заборгованість за кредитом; 721,69 гривень - заборгованість за відсотками; 5189,47 гривень- пеня. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно наявних в матеріалах справи повідомленнь від 22.11.2016 року, 25.07.2017 року вимога Комунальної установи «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» Запорізької обласної ради про поверенння суми заборгованості , відповідачем залишена без задоволення . Таким чином, судом встановлено наявність між сторонами кредитних правовідносин, факт порушення відповідачем [PERSON] зобов»язань за договором та наявність заборгованості в сумі 10908,66 гривень , через що позов слід задовольнити . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved