Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в вересні 2005 року познайомився з [PERSON] Зі слів останньої вона щойно переїхала до м.Дніпропетровська і намагалась офіційно працевлаштуватись. Але перешкодою для цього була відсутність місця реєстрації в м.Дніпропетровську. Запевняючи її та даючи будь-які гарантії, [PERSON] уклала з ним усну домовленість про те, що він дозволить їй тимчасово, на період пошуку роботи, зареєструватись за адресою: [ADDRESS] Проте, отримавши реєстрацію, [PERSON] зникла у невідомому напрямку та підтримувала з ним зв'язок лише телефоном. Згодом йому стало відомо, що в [PERSON] є донька [PERSON] та цивільній чоловік [PERSON], які мешкають у власній квартирі по [ADDRESS]. Тобто відповідачка мала та має можливість за адресою проживання доньки та чоловіка. На його неодноразові вимоги та прохання про добровільне зняття з реєстрації відповідачка надавала відмову або просила невелику відстрочку. Кошти за сплату комунальних послуг відповідачка не надає, мотивуючи це тим, що вона не проживає і нічим не користується. В зв'язку з цим, позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. З урахуванням зазначеного та думки представника позивача, судом у відповідності до положень ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Інша ? частини зазначеної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.10.1995 року виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів. Згідно довідки КП «Житлового господарства Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №4218 від 16.09.2014 року в квартирі [ADDRESS] окрім позивача зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON] Як вбачається з довідки УПР ГРФО ДМС України в Дніпропетровській області на запит суду в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України, відповідачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 08.06.2010 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як зазначив в своєму позові позивач та підтвердив його представник в судовому засіданні, з моменту реєстрації відповідачки в квартирі [ADDRESS], остання за вказаною адресою не проживала, її особисті речі в квартирі відсутні. Участі у витратах на утримання квартири відповідачка не приймає та в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки відповідачка не проживає за спірною адресою з моменту реєстрації, наявність її реєстрації в квартирі перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належною йому часткою квартири, відповідачка участі в утриманні квартири не приймає, що змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих в ній осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивача згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інваліда ІІ групи, звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі слід покласти на відповідачу, стягнувши з останньої на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved