Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що з 17 січня 2008 року по 17 липня 2013 року вона працювала у відповідача. 17 липня 2013 року звільнилася за власним бажанням. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платні у розмірі 9530 грн. 80 коп. Станом на 13 листопада 2013 року заборгованість по заробітній платні перед позивачкою не сплачена. За період з дня звільнення позивачки 17.07.2013 року по 24.10.2013 року (дата реєстрації у службі зайнятості Вільнянського району, як безробітної) минуло 69 робочих днів ( липень - 10 робочих днів, серпень - 21 роб. день., вересень - 21 роб. день, жовтень - 17 роб. днів). Відповідно до розрахункових листків бухгалтерії підприємства - відповідача середньоденна заробітна плата складає 81,87 грн. (9824 грн. 30 коп. - зарплата, яка нарахована за 6 місяців: 120 роб. Днів за 6 місяців. ) Позивачка прохає стягнути також розмір відшкодування за час затримки виплати зарплати, яка становить 81,87 грн. ( середньоденна заробітна платня) х 69 ( робочих днів з дня звільнення до дня подачі заяви в суд) = 5649 грн. 03 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що змушена переносити морально-психологічний дискомфорт в зв»язку з невиплатою їй коштів, які підлягають виплаті згідно з законом. Позивачка не має можливості забезпечити себе елементарними продуктами харчування, сплатити борги за житло і комунальні послуги. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи у період з 17 січня 2008 року по 17 липня 2013 року позивачка працювала у відповідача, що підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER]. 17 липня 2013 року позивачка звільнилася за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗПП України. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі у розмірі 9530 грн. 80 коп. Станом на 13 листопада 2013 року заборгованість по заробітній платні перед позивачкою не сплачена. За період з дня звільнення позивачки 17.07.2013 року по 24.10.2013 року ( дата реєстрації у службі зайнятості Вільнянського району, як безробітної) минуло 69 робочих днів ( липень - 10 робочих днів, серпень - 21 роб. день., вересень - 21 роб. день, жовтень - 17 роб. днів). Відповідно до розрахункових листків бухгалтерії підприємства - відповідача середньоденна заробітна плата складає 81,87 грн. (9824 грн. 30 коп. - зарплата, яка нарахована за 6 місяців: 120 роб. Днів за 6 місяців.) У відповідності до ст. 116 КЗ пП України : « При звільнені працівника виплата віх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.» Згідно вимог ст. 117 КЗ пП України: В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку». Розмір відшкодування за час затримки виплати зарплати, яка становить 81,87 грн. (середньоденна заробітна платня) х 69 ( робочих днів з дня звільнення до дня подачі заяви в суд) = 5649 грн. 03 коп. Суд стягує моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, оскільки згідно довідки МСЕК позивачка [PERSON] має 3 групу інвалідності, змушена переносити морально-психологічний дискомфорт в зв»язку з невиплатою їй коштів, які підлягають виплаті згідно з законом, не має можливості своєчасно купувати ліки, щоб підтримувати своє здоров'я. Не має можливості забезпечити себе елементарними продуктами харчування, сплатити борги за житло і комунальні послуги.

Outcome: approved