Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона на підставі наказу № 301-к від 30 жовтня 2015 року була звільнена у зв'язку із скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України) з посади начальника відділу науково-технічної інформації. Позивач зазначає, що її звільнили незаконно, оскілки фактично не відбулося змін умов праці відділу науково-технічної інформації і зв'язку і перейменування його у відділ маркетингово-інформаційної діяльності. Також позивач вказує, що у день звільнення з нею не провели повного розрахунку та не видали трудову книжку. Крім того, як зазначає позивач первинна профспілкова організація «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» не надавала згоди на її звільнення, що також є порушенням її трудових прав. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] зазначає, що фактично їй не було запропоновано іншої посади відповідно до її професії та спеціальності, а також вона вважає, що на підприємстві не відбулося змін умов праці і тому її звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким скасувати наказ № 301-к від 30.10.2015 року «Про звільнення, виплату, скасування, ліквідування», поновити її на посаді начальника відділу науково-технічної інформації, та стягнути з відповідача на її користь з урахуванням збільшення розміру позовних вимог 64854 гривні 51 копійку, з яких 29635 гривень 61 копійка - невиплачена заробітна плата та один день вимушеного прогулу, 32773 гривні 90 копійок середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, компенсація за невикористану відпустку - 2445 гривень. В судовому засіданні позивачка наполягав на задоволенні позовних вимог та вважала, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими і доведеними перед судом. Просила ухвалити рішення, яким її позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Просила суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - первинна профспілкова організація «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Заслухавши представників сторін, інших осіб, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів наказу № 301-к від 30.10.2015 року «Про звільнення, виплату, скасування, ліквідування» вбачається, що [PERSON] було звільнено з роботи з 02.11.2015 року з посади начальника відділу науково-технічної інформації у зв'язку із скороченням штату(п. 1 ст. 40 КЗпП України). 19.08.2015 року ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» було видано наказ № 241-к про реорганізацію, ліквідування структурних підрозділів, яким реорганізовано відділ науково-технічної інформації і групу маркетингу і реклами, створивши на основі цих підрозділів відділ відділ маркетингово -інформаційної діяльності. При цьому, з матеріалів справи вбачається відсутність вакантних посад, які б могли бути запропоновані [PERSON] з урахуванням її фаху і кваліфікації. 02.09.2015 року ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» було видано наказ № 257-к про попередження про звільнення, а 02.09.2015 року було складено попередження про звільнення [PERSON] В цей же день позивачу було оголошено зазначений наказ, оскільки остання відмовилася від знайомлення з таким, про що складено відповідний акт від цього ж числа. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. 02 листопада 2015 року [PERSON] було надано наказ № 301-к від 30.10.2015 року «Про звільнення, виплату, скасування, ліквідування» для ознайомлення, і у зв'язку з відмовою отримувати такий під розпис, позивачу було його оголошено та складено відповідний акт. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, звільнення з підстав зазначених у тому числі у пункті 1 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках в зміні організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільненя у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві. В установі організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. З матеріалів наданих відповідачем вбачається, що в період з 02.09.20165 року по 02.11.2015 року нові посади за відповідною для фаху та освіти [PERSON] на ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» до штатного розпису не вводилися, що підтверджує факт того, що у організації відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, а також факт відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю відповідно до кваліфікації [PERSON] Відповідно суд вважає, що вимоги позивача в частині незаконності її звільнення не доведені та спростовуються доказами наданими представником ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД». В той же час вважаючи таку обставину недоведеною, суд бере у тому числі до уваги наявність згоди первинної профспілкової організація «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» на звільнення [PERSON], яка міститься у матеріалах справи(надана як додаток до письмових заперечень). Відповідно, з урахуванням встановлення факту законності звільнення [PERSON] із займаної посади, суд вважає, що вимога останньої про поновлення на посаді начальника відділу науково-технічної інформації ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» також не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю пред'явлення такої. Вирішуючи питання про невидачу трудової книжки та не проведення повного розрахунку з [PERSON] у день звільнення, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і првести з ним повний розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. З матеріалів тексту позовної заяви та пояснень сторін встановлено і така обставина не заперечувалася [PERSON], що трудову книжку 02.11.2015 року їй на руки видавали, однак вона відмовилася таку отримувати, мотивуючи не проведенням з нею адміністрацією підприємства повного розрахунку. Дана обставина про відмову [PERSON] отримувати трудову книжку в день звільнення - 02.11.2015 року крім пояснень сторін та посилань у особисто підписаній позовній заяві [PERSON] стверджується актом по підприємству від 02.11.2015 року, який долучений до матеріалів справи. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» за № 9 від 06.11.1992 року, судам роз'яснено, що оскільки згідно із статтею 235 КЗпП України оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органну була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Виходячи з наявних доказів у справі, судом не встановлено вини адміністрації ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» трудової книжки [PERSON], в день звільнення і тому такі доводи позивача судом до уваги не беруться та відхиляються, як такі що не знайшли свого доведення в ході розгляду справи по суті і є такими, що спростовані належними і допустимими доказами наданими представником відповідача. При цьому суд бере до уваги наявність у матеріалах справи декількох листів-повідомлень направлених на адресу [PERSON] про необхідність отримання останньою трудової книжки. Також суд не бере до уваги послання [PERSON] про не проведення з нею повного розрахунку в день звільнення. Такі доводи [PERSON] спростовуються банківською випискою по рахунку від 02.11.205 року та довідкою обслуговуючого банку Відділення № 1 АКБ «Індустріальний» у місті Києві за № 17 від 08.02.2016 року про зарахування всіх сум, що належали до виплати [PERSON] на картковий рахунок останньої, а також відповідними відомостями за № 107, 108 від 02.11.2015 року. Суд вважає, що відповідачем доведено у повній мірі вірність нарахування сум, які належали до сплати [PERSON] у день її звільнення, оскільки твердження про невірність нарахувань [PERSON] не доведені, а відповідно і вимоги в цій частині позову є безпідставними. Відповідно, суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed