Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що 13.12.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0857/82/0365229. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0857/82/0365229. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «КІБ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 17008,95 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.04.2017 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 13.12.2013 року на суму 17008,95 гривень, з яких 17008,95 гривень - сума заборгованоті за основною сумою боргу. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, при цьому відповідач, не подав відзив. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 13.12.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0857/82/0365229. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0857/82/0365229. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «КІБ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 17008,95 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.04.2017 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 13.12.2013 року на суму 17008,95 гривень, з яких 17008,95 гривень - сума заборгованоті за основною сумою боргу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved