Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь виплаченої застрахованій особі суми страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Національна акціонерна страхова компанія „Оранта в особі Київського районного відділення Одеської обласної дирекції НАСК „Оранта (надалі за текстом - страховик) з [PERSON] (надалі за текстом страхувальник) 19 березня 2008 року уклала договір страхування транспортних засобів. Обєктом страхування за цим договором є автомобіль марки „MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі застрахований автомобіль). 25.05.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням водія [PERSON], та транспортним засобом марки „ГАЗ 32213, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], а також транспортного засобу марки „Тойота, д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] В результаті ДТП застрахованому автомобілю завдано шкоди, розмір якої визначений у 121230,82 гривень. [PERSON] є винним у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси встановлено порушення відповідачем п. 10.4 [PERSON] дорожнього руху та відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 24.05.2005 року страховик виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 120323,14 гривень. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика перейшло право вимоги щодо виплаченої страховику вказаної суми, втім, відповідач не задовольнив цю вимоги у добровільному порядку. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травня 2009 року позовні вимоги ВАТ Національна акціонерна страхова компанія „Оранта в особі Одеської обласної дирекції задоволені. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2010 року заочне рішення суду від 26 травня 2009 року скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. До суду подана заява про відкладення судового засідання з причини хвороби відповідача, жодного доказу на підтвердження цього факту до суду відповідачем не надано. Судом враховано той факт, що з моменту відкриття провадження по справі 30 січня 2009 року відповідач жодного разу особисто в судове засідання не зявився, з метою перегляду заочного рішення суду відповідач надав довіреність на представлення його інтересів [PERSON] від 25 березня 2010 року. Термін дії довіреності до 25 березня 2013 року. Представник відповідача про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася. Такі дії відповідача та його представника судом розцінюється як зловживання своїми процесуальними правами, направленими на навмисне затягування судового розгляду справи. Суд у звязку з неявкою відповідача та його представника в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та його представника. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] (яка діє за довіреністю від 26.05.2010 року), дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених позивачем письмових доказів. [PERSON] є страхувальником за договором № 2008/32/233 від 19 березня 2008 року страхування транспортних засобів, укладеного з Національною акціонерною страховою компанією „Оранта в особі Київського районного відділення Одеської обласної дирекції НАСК „Оранта. За умовами цього договору обєктом страхування є транспортний засіб автомобіль марки „MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], а страховим випадком вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким серед інших є дорожньо-транспортна пригода. 25.05.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], відповідача по цій справі, який керував автомобілем [NUMBER]. Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.06.2008 року встановлено порушення відповідачем п. 10.4 [PERSON] дорожнього руху, який перед поворотом ліворуч не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, в результаті чого сталося зіткнення. Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до обставин ДТП, встановлених зазначеною постановою судді, 25.05.2008 року о 20:50 на вулиці Комарова в м. Одесі громадянин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не переконався в безпеці маневру, при виконанні повороту ліворуч не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який від удару розвернуло та викинуло на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з транспортним засобом марки „Тойота, д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] В результаті цього транспортні засоби отримали пошкодження. Означена постанова суду набрала законної сили і не була оскаржена. 26.05.2008 року страхувальник [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК „ОРАНТА із заявою про виплату страхового відшкодування, якій присвоєно реєстраційний номер №8/1109. 26.05.2008 року з участю страхувальника та спеціаліста страхової компанії був проведений огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу марки „MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], про що складено протокол огляду. Внаслідок аварійного пошкодження застрахованого транспортного засобу власнику-страхувальнику було завдано матеріальну шкоду у розмірі 121230,82 грн., що підтверджується калькуляцією та висновком авто-товарознавчого дослідження № 8/111 від 09.06.2008 року. При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведення огляду пошкодженого транспортного засобу від 26.05.2008 року, рахунок фактура № С-5149 від 29.05.2008 року, а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. В результаті ДТП застрахованому автомобілю завдано шкоду, розмір якої визначений у 121230,82 гривень, згідно результатів звіту про авто-товарознавче дослідження та ремонтних калькуляцій. Сума страхового відшкодування, що підлягає до виплати згідно із розрахунком розміру страхового відшкодування, становить 120323,14 гривень. Страхова компанія ВАТ НАСК „ОРАНТА на підставі страхового акту № 8/1109, листа Головного офісу НАСК „ОРАНТА від 07.07.2008 року № 09-02-07/13443, виплатила вигодонабувачу страхувальника ВАТ КБ „НАДРА, суму страхового відшкодування у розмірі 120323,14 гри., що підтверджується платіжним дорученням № 201 від 08 липня 2008 року. Згідно ст. 27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху є основною причиною пошкодження застрахованого майна, яке належить страхувальнику, а інші обставини пригоди не можуть бути розцінені як причини завдання шкоди, а лише як такі обставини, що сприяли його виникненню або збільшували негативні наслідки, суд визнає відповідача винним у завданні шкоди страхувальнику та, враховуючи виплату останньому страховиком, позивачем у цій справі, суми страхового відшкодування, вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved