Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом, яким просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері, [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] у м.Харкові, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі, на квартиру [ADDRESS] , де вона проживала та яка належала їй на праві власності. 14 червня 2021 року під час прибирання вказаної квартири позивач знайшов заповіт на його ім`я, який був складений його матір`ю та нотаріально посвідчений 19 січня 2017 року. Через два дні після цього позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у її прийнятті та відкритті спадкової справи у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, який встановлений для прийняття спадщини та який закінчився 24 травня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та доводи, якими він обгрунтований. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 11.05.1965р. Червонозаводським райЗАГС (а.с.13). Мати позивача, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Харкові, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.11.2020р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.14). Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] , про що надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.04.2016р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.15). 19.01.2017р. мати позивача, [PERSON] , склала заповіт на користь позивача, [PERSON] , яким заповідала позивачу всю належну їй квартиру [ADDRESS] . Цей заповіт був нотаріально посвідчений 19.01.2017р. державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. в реєстрі за №5-42 (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 31.03.2000р. реєстраційний № [NUMBER] , виданого Державним підприємством «Харківський виробничо-інженерний центр об`єднання Харківбудматеріали», вищевказана квартира належала на праві спільної сумісної власності батькам позивача (а.с.10). Після смерті батька позивача його мати успадкувала Ѕ (одну другу) частки у праві спільної власності на вищевказану квартиру, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яке посвідчене 22.11.2016р. державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. в реєстрі за №1-1420 (спадкова справа 499/2016), на бланку НВІ 600477 (а.с.11, 12). 17.06.2021р. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. винесла постанову вих.№151/02-31, якою відмовила позивачу у прийнятті заяви позивача від 17.06.2021р. про прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON] , за вищевказаним заповітом від 19.01.2017р., а також у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку з закінченням шестимісячного терміну, який встановлено законом для прийняття спадщини. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66052381 від 17.08.2021р., яка видана Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі за №60121394зареєстровано заповіт [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адерсою: [ADDRESS] , який був складений та нотаріально посвідчений 19.01.2017р. на бланку НВО 640117 Першою Харківською міською державною нотаріальною контрою (колишня Перга Харківська ДНК), номер в реєстрі нотаріальних дій 5-42 (а.с.63). Крім того, перша Харківська міська державна нотаріальна контора надала суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66052754 від 17.08.2021р., з якої вбачається, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.64). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач є його племінником, а померла мати позивача його двоюрідною сестрою. Позивач, який працює в УкрНДІгаз у зв`язку з характером своєї роботи часто буває у від`їздах, тому навідувався до своєї матері час від часу. На прохання позивача 14.06.2021р. свідок допомагав йому прибирати у квартирі матері. Під час прибирання серед документів у квартирі позивач знайшов заповіт та дуже здивувався, оскільки не знав про нього. Свідок порадив позивачу невідкладно звернутися до нотаріусу. Таким чином, проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було підтверджено ті фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Тому позов підлягає задоволенню. Так,\~ч.1\~та ч.2\~ст.1222\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що спадкоємцями\~за заповітом\~і за\~законом можуть\~бути фізичні\~особи,\~які є\~живими на\~час відкриття\~спадщини,\~а також\~особи,\~які були\~зачаті за\~життя спадкодавця\~і народжені\~живими після\~відкриття спадщини. 2. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України). Згідно з\~ч.1\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). При цьому, положеннями ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини У постанові від 26.06.2019р. у справі №565/1145/17 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. У постанові Верховного Суду від 25.03.2020р.у справі №642/2539/18 містяться аналогічні висновки. У вказаному рішенні Верховний Суд дійшов висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. На підставі викладеного,

Outcome: approved