Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що на підставі договору дарування від 10.10.2005 року є власником 22/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. 07.10.2015 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №48947150 з виконання виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, по стягненню заборгованості за кредитним договором з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». 16.06.2017 року постановою державного виконавця було накладено арешт на 22/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] А відповідно до протоколу №286179 проведення електронних торгів від 19.09.2017 року, акту проведення електронних торгів від 05.10.2017 року було реалізовано на електронних торгах 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. 01.11.2017 року приватним нотаріусом Мазуренко С.В. за переможцем торгів [PERSON] було зареєстровано право власності на 22/100 частин домоволодіння. Вважає, що прилюдні електронні торги було проведено з порушенням вимог законодавства. Так, право власності на [ADDRESS] не зареєстровано, а йому (позивачу) належало та було за ним зареєстровано право власності на 22/100 частин у вказаному домоволодінні. Таким чином, на електронних торгах було реалізовано частину домоволодіння, яка фактично не була зареєстрована в державних реєстрах та не належала позивачу. Згідно інформаційної довідки від 23.12.2017 року за іншими співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON] зареєстровано відповідно 35/100 та 43/100 частин. Проте, відповідно до рішення приватного нотаріуса Мазуренко С.В. від 30.03.2016 року, за співвласником [PERSON] було зареєстровано 51/100 частини домоволодіння без згоди співвласників, в яких залишились без змін 22/100 частки у позивача та 35/100 частин у [PERSON] Тому є незрозумілим, яке саме майно було реалізовано на торгах та підставою їх незаконності є невідповідність фактичної частки в домоволодінні позивача, тій частці, що продана на торгах. Крім того, ним було отримано державний акт [NUMBER] від 05.03.2007 року про право власності на земельну ділянку площею 0,058 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. На теперішній час частина вказаної земельної ділянки не виділена в окрему земельну ділянку та їх не присвоєно окремого кадастрового номеру. А тому, з огляду на положення ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України та ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» неможливо укласти договір продажу частини житлового будинку без оформлення індивідуального кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій знаходиться ця частина та без виділення цієї частини земельної ділянки в окрему. Таким чином торги є недійсними, оскільки проведенні без дотримання вимог ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України. Також позивач посилався на те, що з 07.06.2010 року в домоволодінні був зареєстрований та мешкав його малолітній син [PERSON], [INFO] Проте, частка домоволодіння була реалізована без попередньої згоди органу опіки та піклування. В порушення вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» він не отримував повідомлення про результати оцінки вартості його майна. Посилаючись на вказані підстави позивач просив суд визнати електронні торги від 19.09.2017 року недійсними; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 01.11.2017 року, а також визнати протиправним та скасувати рішення від 01.11.2017 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на 22/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Державне підприємство «СЕТАМ» в наданому відзиві просило розглядати справу без участі їх представника та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилались на те, що порядок та правила проведення прилюдних торгів встановлені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. Проте, в позовній заяві не зазначеного жодного порушення норм вказаного Порядку під час проведення оскаржуваних торгів та порушення прав позивача в результаті їх проведення. Всі доводи позову зводяться до нібито порушень державного виконавця, що не стосуються проведення прилюдних торгів, а тому не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в наданому відзиві та поясненнях під час розгляду справи в суді також заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що в рамках виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було описано та арештовано майно боржника [PERSON] - 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS], про що винесено постанову від 16.06.2017 року. Опис вказаного нерухомого майна було здійснено з урахуванням відомостей, наданих КП «ДМБТІ». Копія постанови із дотриманням вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» було направлена сторонам виконавчого провадження. З метою визначення ринкової вартості майна 26.06.2017 року було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності, яким складено звіт про оцінку майна боржника. Відповідно до вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» копія звіту рекомендованим листом була направлена сторонам виконавчого провадження та згідно інформації з офіційного сайту «Укрпошти» була отримана [PERSON] 12.07.2017 року. З метою розміщення інформації щодо реалізації майна боржника на офіційному сайті Державного підприємства «СЕТАМ» 07.08.2017 року на адресу Дніпропетровської філії вказаного підприємства було направлено відповідну заявку від 02.08.2017 року, до якої надано копію висновку та листа, яким позивач повідомлявся про результати визначення вартості майна. Доводи позивача про реєстрацію в домоволодінні неповнолітнього сина [PERSON] спростовуються відповіддю на запит виконавця з ВАДР управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Дніпропетровській області від 22.09.2017 року, а також відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07.08.2017 року. Також посилався на те, що порядок та правила проведення прилюдних торгів встановлені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. Проте, в позовній заяві не зазначеного жодного порушення норм вказаного Порядку під час проведення оскаржуваних торгів. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи в суді заперечували проти позову та просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, посилаючись на те, що прилюдні торги, за наслідками яких її було визнано переможцем та набуто у власність частину домоволодіння, що належала позивачу, були проведені з дотриманням встановленого законодавством порядку. Відповідач - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., а також представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за викликами до суду не з'явились, про причини своєї неявки не повідомили, заяв та клопотань по суті справи не заявляли. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи, викладені у наданих заявах по суті справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, окрім іншого, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Частинами 1-5 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Згідно з ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п'ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Відповідні порядок та правила проведення прилюдних торгів врегульовані Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою від 07.10.2015 року державного виконавця Центрального ВДВС в м.Дніпрі Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 14.08.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 210403 грн. 04 коп. Також 07.10.2015 року державним виконавцем у відповідності до ст.ст.48,50,56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми стягнення та постановою від 16.06.2017 року було описано та арештоване належне боржнику [PERSON] на праві власності майно - 22/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. З метою визначення ринкової вартості майна 26.06.2017 року державним виконавцем відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON], яким 06.07.2017 року складено висновок про ринкову вартість описаного та арештованого майна боржника. Копія вказаного висновку відповідно до вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом була направлена сторонам виконавчого провадження. З метою розміщення інформації щодо реалізації майна боржника на офіційному сайті Державного підприємства «СЕТАМ» 07.08.2017 року на адресу Дніпропетровської філії вказаного підприємства було направлено відповідну заявку від 02.08.2017 року, до якої надано копію висновку та листа, яким сторони виконавчого провадження повідомлялись про результати визначення вартості майна. Перші торги з реалізації арештованого майна, призначені на 28.08.2017 року за стартовою ціною, встановленою у відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», в сумі 693000 грн. (згідно висновку від 06.07.2017 року), було визнано такими, що не відбулись внаслідок відсутності допущених учасників торгів. Після цього, у відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та п.1 розділу ІХ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15, було проведено уцінку майна до 85% його вартості та виставлено на другі торги за ціною 589050 грн. За наслідками проведення останніх 19.09.2017 року переможцем було визначено [PERSON] про що складено протокол №286179 та 05.10.2017 року державним виконавцем було складено та в цей же день затверджено начальником державної виконавчої служби акт про проведені електронні торги. 01.11.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу було видано свідоцтво, яким посвідчено право власності [PERSON] на 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що були придбані з торгів та в цей же день проведено державну реєстрацію права власності. Перевіряючи доводи позовної заяви щодо порушення державним виконавцем вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: неповідомлення позивача, як боржника у виконавчому провадженні, про оцінку арештованого майна, а також щодо передачі на реалізацію арештованого майна, де зареєстрований та проживає його малолітній син, без дозволу органів опіки та піклування, суд враховує наступне. З наданих державним виконавцем до відзиву відповідей на запит виконавця з ВАДР управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Дніпропетровській області від 22.09.2017 року, а також з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07.08.2017 року вбачається, що дитина [PERSON] зареєстрованим у домоволодінні [ADDRESS] не значиться. Наданий позивачем до позову витяг з домової книги за адресою: [ADDRESS], не містить печатки (штампу) та підпису уповноваженої особи органу реєстрації напроти вписаного у книгу малолітнього [PERSON] щодо його реєстрації за вказаною вище адресою. Крім того вказаний витяг та довідка №314 за підписом голови квартального комітету про реєстрацію в домоволодінні [PERSON], є ксерокопіями, які належним чином не засвідчені. Оригіналів вказаних письмових доказів позивачем сулу не представлено та клопотань про їх витребування не заявлялось. А відомості про реєстрацію малолітньої дитини позивача в домоволодінні протирічать офіційним відповідям на запит державного виконавця, наданими уповноваженими органами реєстрації. Таким чином, вказані витяг з домової книги та довідку №314 суд не визнає належними та допустимим доказами та не приймає їх до уваги, як доказ реєстрації дитини позивача в домоволодінні. Окрім цього, суд враховує, що попередній дозвіл органу опіки та піклування не потрібен при виконанні рішення суду та проведенні прилюдних торгів з реалізації майна в рамках його примусового виконання. В частині доводів позовної заяви щодо неповідомлення позивача про результати оцінки майна, суд враховує, що [PERSON] повідомлявся за місцем його реєстрації та фактичного проживання [ADDRESS] про результати оцінки арештованого майна, з одночасним направлення копії відповідного висновку про оцінку, що свідчить про дотримання державним виконавцем вимог ч.1 ст.28, ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, суд враховує, що позивач отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження, був обізнаний про наявність виконавчого провадження, мав можливість знайомитись із ходом останнього, дізнатись про оцінку майна з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, ідентифікатор для доступу до якого було зазначено в отриманій боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також не був позбавлений можливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Також з матеріалів справи вбачається, що раніше [PERSON] звертався до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС в м.Дніпрі Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Арутюнян Е.Б., заінтересована особа - ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, в якій ставив питання про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не інформування його, як боржника у виконавчому провадженні, про оцінку арештованого майна, дій щодо передачі арештованого майна на реалізацію без дозволу органів опіки та піклування; а також зобов'язання державного виконавця письмово проінформувати про оцінку арештованого майна та отримати відповідний дозвіл органу опіки та піклування або відповідне рішення на реалізацію нерухомого майна, яким користується його малолітній син [PERSON] Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2017 року (справа №203/3088/17), яка є чинною, вказану скаргу [PERSON] було залишено без задоволення. Також судом враховується, що результати визначення вартості чи оцінки майна позивачем не оскаржувались. В частині доводів позовної заяви про виставлення на торги та реалізацію з торгів 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS], в той час, які згідно правовстановлюючих документів та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем було зареєстровано право власності на 22/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], а не на [ADDRESS], суд враховує наступне. Як вбачається з договору дарування від 10.10.2005 року, позивачем було прийнято в дар 22/100 частин [ADDRESS] що складається з житлового будинку літА-1, [ADDRESS] що відповідає даним, зазначеним в експлікації внутрішніх приміщень до плану жилого будинку. Таким чином зазначення в заявці на реалізацію та складених за наслідками проведених торгів [ADDRESS], як складової частки боржника у домоволодінні, не свідчить про порушення прав позивача та вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. В своєму позові в обґрунтування заявлених вимог позивач також посилався на те, що відповідно до рішення приватного нотаріуса Мазуренко С.В. від 30.03.2016 року, за співвласником [PERSON] було зареєстровано 51/100 частини домоволодіння без згоди співвласників, в яких залишились без змін 22/100 частки у позивача та 35/100 частин у [PERSON] Тому є незрозумілим, яке саме майно було реалізовано на торгах та підставою їх незаконності є невідповідність фактичної частки в домоволодінні позивача, тій частці, що продана на торгах. Поряд з цим, зміна розміру частки іншого співвласника домоволодіння також на думку суду не є свідченням порушення прав позивача при реалізації майна з електронних торгів та вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. Так право власності позивача на частку у спільній частковій власності на домоволодіння було зареєстроване у передбаченому законом порядку та з моменту державної реєстрації, таке нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин. Не є підставою для задоволення позову і доводи позовної заяви щодо проведення торгів з реалізації частини домоволодіння, що належала позивачу, без визначення індивідуального (окремого) кадастрового номеру земельної ділянки, на якій була розміщена будівля. В цій частині позивачем також не надано належних обґрунтувань тому, яким чином не зазначення в заявці на реалізацію майна з прилюдних торгів відомостей про земельну ділянку вплинуло на його права та призвело до порушення процедури та порядку проведення електронних торгів, визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15 Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/15. Разом з тим, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач не навів фактів порушення правил призначення та проведення прилюдних торгів, встановлених зазначеним вище Порядком, які є обов'язковою умовою правомірності правочину. Крім того, суд враховує, що головна умова, яка повинна бути встановлена судом при розгляд справ вказаної категорії, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Поряд з цим, обґрунтованих доводів, які б свідчили про порушення прав та інтересів позивача, як боржника у виконавчому провадженні, останнім не наведено, а зазначені в позові доводи з наведених вище підстав суд визнає необґрунтованими. Доводи позовної заяви фактично зводяться до незгоди з діями державного виконавця перед передачею майна на реалізацію, які мають самостійну процедуру оскарження, передбачену Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК України та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Також суд враховує, що враховуючи передбачені законом особливості щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення електронних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочин. Поряд з цим, заявляючи вимоги про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, а також про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на реалізоване майно за переможцем торгів, позивач не заявляв вимог про визнання недійсними акту про проведені електронні торги від 05.10.2017 року, який був підставою для реєстрації права власності. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю та безпідставністю заявлених позовних вимог. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову та відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по справі слід покласти на останнього. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України слід скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали суду від 09.02.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed