Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.03.2015 року із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в його обґрунтування зазначив, що з 01.06.2014 року по теперішній час він працює в ТОВ «МІК» за контрактом на посаді технічного директора та з 01.06.2014 року йому не виплачується заробітна плата, заборгованість по якій станом на 01.03.2015 року складає 384 130,52 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК». Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити про що надав відповідну заяву (а.с.15). Представник відповідача ТОВ «МІК» [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, вказував, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.16). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що згідно трудового контракту від 24.05.2014 року укладеного між ТОВ «МІК» в особі [PERSON], який діяв на підставі статуту ТОВ «МІК» та позивачем, останній був прийнятий на роботу до ТОВ «МІК» на посаду технічного директора на термін з 01.06.2014 року по 01.06.2019 року з посадовим окладом в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 01 число місяця, що слідує за місяцем оплати 3500,00 доларам США, відповідно до п. 16 а) контракту (а.с.3-5). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки від 03.03.2015 року ТОВ «МІК» станом на 01.03.2015 року включно складає 31 500 доларів США або 481 301,45 грн., а саме: за червень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 41 249,25 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.07.2014 року складає 1178,55 грн.), за липень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 41 871,48 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.08.2014 року складає 1196,3280 грн.), за серпень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 45 899,39 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.09.2014 року складає 1311,4112 грн.), за вересень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 45 343,27 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.10.2014 року складає 1295,522 грн.), за жовтень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 45 327,39 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.11.2014 року складає 1295,0684 грн.), за листопад 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 52 697,44 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.12.2014 року складає 1505,641 грн.), за грудень 2014 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 55 189,95 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.01.2015 року складає 1576,8556 грн.) , за січень 2015 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 56 552,36 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.02.2015 року складає 1615,7817 грн.), за лютий 2015 року - 3500,00 доларів США, що еквівалентно 97 170,92 грн. (курс долара Національного банку України станом на 01.02.2015 року складає 2776,312 грн.) (а.с.2,18-21). Розмір та факт наявності заборгованості по заробітній платі сторонами не оспорюється, що видно із наданих до суду заяв (а.с.15-16). Однак, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 384 130,52 грн., а саме в межах суми заявлених позивачем вимог. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату його праці, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 31 500 доларів США або 384 130,52 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач був звільнений від сплати судового збору. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial