Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21011, д/н [NUMBER], в м. Херсоні по вул.. Червонопрапорній здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тайота Камрі» д/н [NUMBER] власник якого є [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Херсона [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП. 14.12.2013 року заявник подав до Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про настання події та з проханням направити аварійного комісара до місцезнаходження пошкодженого майна для визнання збитків, у відповідності до чого аварійним комісаром був складений протокол огляду транспортного засобу, та зафіксовані пошкодження автомобіля «Тайота Камрі» але розмір збитків не визначив, оскільки страхова компанія йому це не доручила. На підставі заяви позивача СПД СОД [PERSON] встановив вартість матеріального збитку в розмірі 19151,21грн, за виконання даної роботи позивачем було перерахованого 450грн. Позивач звернувся 21.01.2014 року до страхової компанії з заявою, щодо страхового відшкодування, але до цього часу йому не виплачені дані кошти. На підставі чого просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 19151,21 грн., 450 грн., вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, 10000 грн., моральної шкоди, 302,39грн. судового збору та 4000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги визнає частково, а саме страхове відшкодування у розмірі 14 686,22 грн. Щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судові витрати вважали, що заявлені вимоги є незаконними та не обґрунтованими. Третя особа в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 03.10.2013 року [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21011, д/н [NUMBER], в м. Херсоні по вул.. Червонопрапорній здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тайота Камрі» д/н [NUMBER] власник якого є [PERSON] Внаслідок ДТП транспортний засіб «Тайота Камрі» отримав механічні пошкодження, даний факт також підтверджується довідкою виданою Державтоінспекцією. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Херсона [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП. Як вбачається з полісу № АС/610638 між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] 09.08.2013 року укладено договір обов'язкового старування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним полісом застраховано цивільно - правову відповідальність за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування транспортного засобу ВАЗ 21011 з д/н [NUMBER] будь -якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Строк дії договору встановлено з 10.08.2013 року до 09.08.2014 року. З матеріалові цивільної справи вбачається, що [PERSON] 14.12.2013 року звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку. 25.12.2013 року аварійним комісаром [PERSON] було складено протокол огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано пошкодження автомобіля «Тайоти Камрі», даний протокол огляду був підписаний представником позивача [PERSON], зауважень не було. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону визначається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страх зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно ст. 36. Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або відмовити у його здійсненні за наявності підстав, передбачених ст. 37 Закону. Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно п. 22..1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону) в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно диспозиції статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком. МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, (п. 34.4 ст. 34 Закону). Пунктом 34.3 статті 34 Закону передбачено, що, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного ушкодженням транспортного засобу «Тайота Камрі» д/н[NUMBER] від 25.01.2013 року зроблений СПД-СОД [PERSON] матеріальний збиток транспортному засобу «Тайота Камрі» становить 19 151,21 грн., з урахуванням ПДВ. Відповідно до звіту № 2809/2620, який був зроблений лише 28.07.2014 року, матеріальний збиток транспортного засобу «Тайота Камрі» становить 14686,22 грн. Отже, судом встановлено, що АТ «УОСК» не своєчасно та не в повній мір виконували свій обов'язок як страховика, а саме не своєчасно вжив заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки фактичного ремонту пошкодженого автомобіля позивачем виконано не було та витрати позивача на оплату ПДВ по такому ремонту не були понесені, тому відсутні підстави компенсації позивачу,( як потерпілому в ДТП) суми ПДВ, включеного судовим експертом до складу матеріального збитку. Крім того, абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно п. 5 [PERSON] за № АС/6110638 встановлена в розмірі 1 000,00 грн. (що не враховано Позивачем при подачі позову). Сума страхового відшкодування становить у розмірі 14320,96 грн., (19151,21 грн.- 20%ПДВ-1000 (франшиза)грн., яка підлягає виплаті позивачу. Також з відповідача підлягає стягненню витрати за проведення оцінки в розмірі 450 грн., даний факт підтверджується квитанцією від 25.12.2013 року. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач із заявою про сплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю до страховика не звертався, а також не надав довідку з медичної установи, щодо спричинення його здоров'ю шкоди , призначення лікаря, фіскальні чеки, завірені лікувальним закладом. Відповідно до ст. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода страховиком відшкодовується потерпілому у разі заподіяння внаслідок страхового випадку шкоди життю та здоров'ю, а саме: отримання фізичного болю та страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або ушкодженням здоров'я від ДТП, які зафіксовані відповідними документами медичних установ. Статтею 261 вищевказаного Закону передбачено відшкодування моральної шкоди страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. В судовому засіданні встановлено, що позивачу при ДТП шкода здоров'ю не була заподіяна, а тому у страховика не виникло обов'язку на відшкодування йому моральної шкоди. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» установлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, для відшкодування витрат на правову допомогу особі, яка їх понесла, мають бути надані докази, що особа, яка надала таку допомогу, є фахівцем у галузі права та, що вона має право за законом на надання правової допомоги. Позивачем же, не було надано суду розрахунку понесених витрат на правову допомогу. До позовної заяви не додано доказів та не обґрунтовано: ким і за що надавалася правова допомога, яким чином розраховано оплату за надані послуги; чи були насправді оплачені такі послуги. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору. Так при подачі позовної заяви майнового характеру ставка судового збору справляється в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654грн. З матеріалів справи вбачається, що сума страхового відшкодування становить в розмірі 14770,96грн,(14770,968*1%) тому відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial