Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду АРК з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно в вигляді житлового будинку [ADDRESS],який померлий при житті заповів позивачу. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок ,позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду представника. Представник позивача в судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,справу просить розглянути в її відсутність,на задоволені позову наполягає. Представник відповідача Бєлінської сільської ради в судове засідання не з'явився,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надав заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника,позовні вимоги визнає. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та давши оцінку матеріалам справи, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних обставин. Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач є громадянином України( а.с.5). При житті, 22 листопада 2000 року [PERSON] склав заповіт, яким жилий будинок [ADDRESS] заповів позивачу. Заповіт посвідчено секретарем Бєлінської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 112 ( а.с. 4). [INFO] [PERSON] помер(а.с. 3). З довідки виданої Бєлінською сільською радою 07.02.2013 року вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] дійсно був зареєстрований по [ADDRESS] , виписаний у зв'язку зісмертю21.1.2003 року ( а.с. 6). На підставі запису в по господарській книги № 1 Белінської сільської ради за 2011-2015 року згідно номеру по господарського обліку № 9-5 жилий будинок [ADDRESS] значиться за померлим [INFO] [PERSON] ( а.с. 7). 20.11.2013 року Державним нотаріусом Ленінської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів ( а.с. 17). З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 283/2013 після смерті [PERSON] видно, що позивач своєчасно, після визначення додаткового строку для прийняття спадщини,звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Станом на 1966-1996 рр. перелік правовстановлюючих документів на нерухоме майно був затверджений Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах та поселках міського типу УССР,затвердженої Міністерством комунального господарства УССР від 31.01.1966 року та затвердженої з Верховним Судом УССР 15.01.1966 року,якою передбачалася обов'язкова реєстрація будинків,що знаходяться в містах та поселках міського типу. У зв'язку з чим виникнення права власності на будинки в сільській місцевості не було пов'язано з видачею правовстановлюючого документу та його державною реєстрацією. Згідно запису погосподарської книги, який у відповідності до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року, може бути визнаний в якості акту органу влади, що підтверджує право власності, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно з ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом . На підставі ст.ст. 1218,1225 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 131,132 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved