Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ПАТ «Київоблкенерго» постачає електроенергію на території Київської області. Згідно довідки ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют» № 91 від 20.06.2014 року квартиронаймачами квартири № 3, що в будинку № 68 по вулиці Я. Мудрого в м. Біла Церква, Київської області є відповідачі. 07.08.2013 року технічною перевіркою, працівниками енергопостачальника в кухні та коридорі комунальної квартири № 3, які є в загальному користуванні у відповідачів, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року: самовільне підключення до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку. За підсумками перевірки складено акт № К 021495. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з підпунктом 5 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок прушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачам нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 9786,80 грн.. Позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість в розмірі 9786,80 грн. вартість безобліково використаної електричної енергії, та судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн.. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.09.2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з такими рішеннями першої та апеляційної інстанції, представником позивача подано касаційну скаргу, яка ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 року задоволена частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24.09.2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 21.01.2016 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 15.02.2016 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача 9 786,80 грн. вартості безобліково використаної електроенергії, та 657,72 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав, що є аналогічними, наведеним у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали, посилаючись на те, що самовільного підключення до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку не було. Схема обліку електроенергії, що складена позивачем, не відповідає існуючій схемі в ОСББ. Втручання з їх боку у схему не було. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позов не визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що самовільного підключення до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку не було. Крім того, третьою особою до суду були подані заперечення на позов, в яких вони вважають позов необґрунтованим та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином. В судовому засіданні встановлено, що 07.08.2013 працівниками енергопостачальника було складено [PERSON] № К 021495 про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 р., в кухні та в коридорі комунальної квартири [ADDRESS], Київської, а саме: самовільне підключення (двох розеток) до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку. Одна з розеток знаходиться на кухні, а друга в спільному коридорі. Електроенергія що споживається, не враховується та не оплачується. [PERSON] написав зауваження до акта, зазначивши, що з моменту його проживання у комунальній квартирі самовільного втручання у схему не було. Згідно з довідкою ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют» № 94 від 20.06.2015, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані та проживають 4 квартиронаймачі: [PERSON] склад сімї 5 чоловік; [PERSON] склад сімї 2 особи; [PERSON] склад сімї 2 особи; [PERSON] склад сімї 1 особа. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 33169 від 19.03.2002 року, встановлено, що частина [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності громадянці [PERSON] та члену її сімї [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності № 30295 від 03.10.2000 року встановлено, що співвласниками на праві спільної часткової власності 24/100 частин квартири [ADDRESS] (кімната 9), є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що 24.11.2006 року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 41/100 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] володіють на праві спільної часткової власності 41/200 названої квартири кожен. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 31519 від 09.01.2001 року, встановлено, що частина квартири [ADDRESS] належить на праві спільної власності громадянці [PERSON] та члену її сімї [PERSON]. Особовий рахунок на енергопостачання квартири [ADDRESS] відкритий на [PERSON], про що свідчить наданий розрахунок енергопостачальної організації. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у кімнатах № 11 та 12, де складена окрема схема енергопостачання та встановлені лічильники, на його імя відкритий окремий особовий рахунок в ПАТ «Київобленерго», що не заперечив представник позивача, проте не надав суду відповідних документів. Кухня та коридор в зазначеній квартирі належать до приміщень загального користування, якими користуються всі відповідачі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який працює електромонтером в ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют» надав пояснення, які за своєю суттю є суперечливими, однак, висновків позивача про безоблікове використання електроенергії не спростовують. В подальшому фактично підтвердив пояснення представника позивача щодо безоблікового використання електроенергії відповідачами. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобовязаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі, відповідно до умов договору та ПКЕЕН. Згідно абз. 5 п. 37 енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно абз. 5 п. 48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно законодавства за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Згідно п. 3.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, вартість не облікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Як встановлено судом, 01.11.2002 року з балансу ДП ЖКХ «Добробут на баланс ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют» було прийнято основні засоби, в тому числі і будинок № 68, який розташований по вулиці Я. Мудрого, в м. Біла Церква, Київської області. Судом враховується і та обставина, що згідно акту від 01.09.2014 року, складеного ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют», порушень позаоблікового використання, самовільного необлікованого використання електричної енергії в будинку по вул. Я.Мудрого № 68 не виявлено. В матеріалах справи містяться аналогічні акти від 01.08.2011 року, від 03.08.2012 року та від 05.08.2013 року. Однак, вказані [PERSON] не підтверджують факт обстеження саме квартири № 3, будинку № 68, який розташований по вулиці Я. Мудрого, в м. Біла Церква, Київської області, та не мають правового значення для правильного вирішення справи, так як не стосуються і не спростовують обставин, викладених в [PERSON] № К 021495 від 07.08.2013 року. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на час передання на баланс вказаного житлового приміщення та до часу виявленого порушення ПКЕЕН, а саме до 07.08.2013 року дійсно не було здійснено самовільне підключення до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку в зазначеній квартирі, до суду не надано. В той же час, наявний у справі [PERSON] № К 021495 від 07.08.2013 року містить три підписи представників енергопостачальника із зазначенням факту виявленого порушення, а саме: самовільне підключення двох розеток в місцях загального користування в даній квартирі, до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку та містить підпис споживача [PERSON]. Форма та зміст акту відповідають вимогам ПКЕЕН. Вказаний акт містить інформацію щодо предмета доказування факту порушення відповідачами ПКЕЕН, зокрема, схему підключення і поза облікового споживання електроенергії. Належних та допустимих доказів на його спростування матеріали справи не містять. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з підпунктом 5 п. 3.1, п.п. 3.2., 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачам було нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення в розмірі 9786,80 грн.. Вказане підтверджується копією протоколу засідання комісії структурного підрозділу енергопостачальника ПАТ «Київобленерго» Білоцерківського РП з розгляду актів про виявлене порушення ПКЕЕ. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2002 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено письмовий договір про користування електричною енергією побутовим споживачем за № 007311 в указаній квартирі. Представник третьої особи вважає, що договір не є дійсним, втратив чинність, і тому немає підстав вважати, що між сторонами існують будь-які зобов»язання. Представник позивача в судовому засіданні заперечив факт того, що договір втратив свою чинність. В п. 28, 29 вказаного договору вказано, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Дію договору може бути припинено достроково у разі зміни споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов»язок укладення договору покладено саме на споживача. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони( кредитора) певну дію - сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки позивач надає послуги, а саме постачає електроенергію, а відповідачі нею користуються. Сторонами не надано до суду докази того, що відповідачі відмовилися від послуг позивача. Тобто відповідачі користуються електроенергією. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, відносини за якими регулюються цивільним законодавством, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів» п. 7 ч. 1 ст. 1, договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, надавши належну правову оцінку названому акту та іншим доказам кожному окремо та у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що факт правопорушення знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, судові витрати підлягають до стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача в розмірі 657,72 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved