Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] своїми умисними діями, направленими на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів кулаком лівої руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у виді синця та садна на спині носа, перелому носової кістки без зміщення, садна в лівій виличній ділянці, забиття мяких тканин лівої щоки і нижньої губи у вигляді припухлості, перелому коронкової частини 8 зуба на верхньої щелепи зліва, численних паралельних подряпин на лівому передпліччі. Даними діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України в результаті чого він отримав моральну шкоду. Відповідач, хоча і визнав свою вину, не вибачився і не відшкодував йому спричиненої шкоди. [PERSON] йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили наступні негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. В момент отримання тілесних ушкоджень, він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за його здоров'я та життя. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність; пасивність; знижений настрій; пригніченість; образливість; чутливість; реакції замикання; фіксованість на негативних переживаннях: насторога; невпевненість в собі; тривога з приводу майбутнього. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації, відношення родини та близьких до скоєння; переживання за перевиховання та соціальну адаптацію засудженого; стрес та страх перед [PERSON] Внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, яка полягає у фізичному болю та моральних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя, через неправомірні дії засудженого, відповідача [PERSON] Окрім того, йому було завдано матеріальні збитки, які полягають у тому, що він витратив гроші на лікування та відновлення втраченого здоровя. Наслідки кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем [PERSON] постали для нього як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто, спричинили йому неймовірні моральні страждання. Просить стягнути з [PERSON] 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди. Сторони в судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Від представника відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача, позовні вимоги визнає частково. Представник подав суду пояснення у яких вказав, що позовні вимоги в заявленому розмірі є безпідставними, такими, що не ґрунтуються та не підтверджені жодними доказами. Позов визнав частково та вказав, що відповідач згоден відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 2\~000 грн. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду даної справи на підставі наявних у ній письмових доказів. Повно, всебічно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у матеріалах справи й оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 3 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Згідно п. 5 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, тому суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Так, між позивачем та відповідачем склалися особисті немайнові цивільні відносини, які регулюються правовими нормами Цивільного кодексу України 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Даний вид правовідносин допускає відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вироком Іваничівського районного суду від 08.11.2017 року, який набрав законної сили 01.03.2018 року встановлено, що [PERSON], 26.05.2017 року об 11 год. 10 хв., знаходячись на території торгових рядків «Колос», що за адресою смт. Іваничі вул. Незалежності, 45 на ґрунті особистих неприязних відносин в ході конфлікту з [PERSON], умисно, тримаючи своєю правою рукою за передпліччя лівої руки останнього, наніс йому декілька ударів кулаком лівої руки в обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді синця та садна на спині носа, перелому носової кістки без зміщення, садна в лівій виличній ділянці, забиття мяких тканин лівої щоки і нижньої губи у вигляді припухлості, перелому коронкової частини 8 зуба на верхньої щелепи зліва, численних паралельних подряпин на лівому передпліччі. Згідно висновку експерта за ступенем тяжкості синець та садно на спинці носа, перелом носової кістки без зміщення відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. За ступенем тяжкості садно в лівій виличній ділянці, забиття мяких тканин лівої щоки і нижньої губи у вигляді припухлості, перелом коронкової частини 8 зуба на верхній щелепі зліва, численні паралельні подряпини на лівому передпліччі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. За результатами розгляду кримінального обвинувачення [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт (а.с.5-6). Дослідивши матеріали даної цивільної справи та оглянувши матеріали кримінального провадження № 156/605/17 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Так, позивач вказує, що наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін таких, як швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях: насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього, при цьому жодних доказів на підтвердження того, що він звертався за допомогою до кваліфікованого спеціаліста, який би підтвердив чи спростував дане припущення та виявив настання чи відсутність наслідків перенесеної травми суду не надав. Позивачем також не підтверджено належними та допустимими доказами його твердження про те, що почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою [PERSON], переживання щодо його соціальної репутації, відношення родини та близьких до скоєння; переживання за перевиховання та соціальну адаптацію відповідача; стрес та страх перед [PERSON] являються наслідком протиправного діяння відповідача. Позивач вказує у позовній заяві, що [PERSON] завдав йому як моральну шкоду, так і матеріальні збитки. З цього приводу суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Вимога про відшкодування відповідачем будь-яких матеріальних збитків позивачем у позовній заяві не ставиться, тому обґрунтування позивача щодо матеріальних збитків суд до уваги не приймає. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Разом з тим, суд зазначає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Факт заподіяння [PERSON] [PERSON] фізичних страждань внаслідок нанесення йому легких тілесних ушкоджень, обставини та дії [PERSON], якими вони заподіяні, наявність такої шкоди, протиправність діяння [PERSON], наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням [PERSON] та вини останнього в її заподіянні доведені та встановлені вироком Іваничівського районного суду від 08.11.2017 року, який набрав законної сили 01.03.2018 року, тому згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються. Згідно п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, [PERSON], в результаті протиправної поведінки [PERSON] та внаслідок заподіяння йому легких тілесних ушкоджень, дійсно зазнав втрат немайнового характеру у вигляді фізичних страждань. У матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази про стан здоровя [PERSON] Однак, короткочасний розлад здоровя, який не призвів до вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача чи до погіршення здібностей позивача або позбавлення можливості їх реалізації, можливість повного відновлення здоровя, короткий час та незначні зусилля, які необхідні були для відновлення попереднього стану, нетривала тимчасова відірваність від активного соціального життя дають суду підстави зробити висновок про глибину та обсяг фізичних і душевних страждань [PERSON], які він зазнав внаслідок заподіяння йому легких тілесних ушкоджень. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Неприязні відносини у сторін виникли в ході конфлікту через те, що [PERSON] напередодні продав дружині [PERSON] двох свиней, які через хворобу за кілька днів здохли, [PERSON] заперечив проти того, що на момент продажу свині були інфіковані та відмовився на вимогу [PERSON] повертати отримані за свиней кошти. Враховуючи ступінь вини [PERSON], який вчинив злочин невеликої тяжкості, його майновий стан - на даний час ні він, ні його дружина не працюють, що підтверджено довідками Іваничівської селищної ради № 250/1 та № 251/1 від 05.04.2018 року, джерелом доходу сімї є ведення особистого селянського господарства, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджено довідкою Іваничівської селищної ради № 549/1 від 05.04.2018 року та відповідними свідоцтвами про народження, характеризується посередньо, скарг на його поведінку від односельчан і сімї в селищну раду не надходило, громадського порядку не порушує (довідка Іваничівської селищної ради № 1/34 від 05.04.2018 року), а також те, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, і розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також врахувавши вимоги розумності і справедливості при визначенні розміру відшкодування, суд приходить до висновку про необхідність та достатність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] спричинену позивачу моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 5\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як позов задовольняється частково, а позивача звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 32 грн. 00 коп.

Outcome: partial