Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.04.2018 року з позовом, де вказав, що 28.01.2017 року в м.Івано-Франківську [PERSON] видала на його ім'я доручення, [NUMBER], відповідно до якого надала йому право володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем марки AUDI 80, [NUMBER], за що він сплатив їй грошові кошти в сумі 2900 доларів США, таким чином фактично придбавши вказаний автомобіль. 26.04.2017 року, при перереєстрації автомобіля працівниками поліції були виявлені ознаки зміни ідентифікаційного номеру кузова, в зв'язку з чим автомобіль технічний паспорт на нього [NUMBER] та доручення були вилучені працівниками поліції. 28.04.2017 року, в рамках досудового розслідування в кримінальному проваджені №12017060020002177, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира на вказаний автомобіль було накладено арешт. 18.07.2017 року ухвалою Богунського районного суду м.Житомира автомобіль було передано на зберігання заявнику. На виконання ухвали автомобіль було передано заявнику без технічного паспорта та доручення. Протягом 2017 року [PERSON] звертався в різні інстанції та до різних посадових осіб з приводу повернення йому технічного паспорта та довіреності на автомобіль, однак вказані документи так і не були йому повернуті. Разом з тим, ним було з'ясовано, що зазначені документи були втрачені слідчим Кабаковим Є.С., в провадженні якого перебувала кримінальна справа. Посилаючись на те, що в результаті незаконних дій працівників СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області він був та залишається позбавлений права на керування транспортним засобом, який придбав для потреб родини та особистої роботи, через що вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, не може користуватись своїм автомобілем для задоволення потреб сім'ї та здійснення трудової діяльності, [PERSON]. просив: «Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на користь [PERSON] - 70 000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди у зв'язку із незаконними діями та бездіяльністю працівників СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.» Також посилаючись на те, що починаючи з 28.04.2017 року він витратив кошти на правничу допомогу в сумі 8750 гривень, позивач просив: «Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на користь [PERSON] - 8 750 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень матеріальної шкоди, за витрати на правничу допомогу, у зв'язку із незаконними діями та бездіяльністю працівників СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області». Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] посилаючись на те, що органом досудового розслідування дійсно було втрачено технічний паспорт на автомобіль та довіреність, які вилучалися у позивача. Разом з тим, відповідач не може самостійно відновити втрачені документи, оскільки відповідно до чинного законодавства, нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути видано тільки на підставі заяви власника або його представника. В зв'язку з чим орган досудового слідства готовий відшкодувати позивачу витрати на відновлення втрачених документів, в разі як що він їх відновить за власні кошти, про що було повідомлено позивача. Крім цього, відповідач у відзиві вказував на безпідставність посилання позивача на заподіяння моральної шкоди в результаті того, що через відсутність документів на автомобіль він не може ним користуватися, оскільки відповідно чинного законодавства експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені забороняється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.04.2017 року, під час огляду місця пригоди у позивача [PERSON] було вилучено автомобіль AUDI 80, [NUMBER] та технічний паспорт на вказаний автомобіль [NUMBER] (а.с.22). В послідуючому, по кримінальному провадженню №12017060020002177 від 27.04.2017 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.04.2017 року на вказаний автомобіль накладено арешт, як на такий, шо має сліди підробки ідентифікаційних номерів його складових частин. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 18.07.2017 року було скасовано арешт вказаного автомобіля та повернуто його [PERSON] (а.с.25). 27.07.2017 року [PERSON] звернувся до Начальника Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області з заявою про повернення вилучених у нього документів на автомобіль, а саме технічного паспорту, довіреності та акту про установку газового обладнання на автомобіль (а.с.26). Листом від 11.08.2017 року, за підписом слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Кулинича Р.Д. позивачу повідомлено, що дійсно він надав добровільно слідчому Кабакову Є.С. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], однак в матеріалах кримінального провадження воно відсутнє. З даного приводу проводиться службова перевірка, результати якої будуть повідомлені пізніше (а.с.27). В подальшому [PERSON] неодноразово звертався в різні інстанції із скаргами та заявами про повернення вилученого у нього майна. Листом першого заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури Толочко В. від 14.03.2018 та заступника начальника головного управління національної поліції в Житомирській області від 21.03.2018 року позивача повідомлено, що висновком службового розслідування Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 07.12.2017 року констатовано втрату органом досудового розслідування речових доказів (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та довіреності виданої [PERSON] на ім»я [PERSON] [NUMBER]) у кримінальному провадженні №12017060020002177 від 27.04.2017 року (а.с.65-67). Відповідно до ч.1, 4 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов'язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов'язана відшкодувати володільцю витрати, пов'язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката. Відповідно до статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно із статтею 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до квитанції до договору №2017/22 від 28.04.2017 року [PERSON] у період часу з 28.04.2017 року по 21.03.2018 року сплатив адвокату Негоді В.В. за надання правової допомоги в органах поліції, прокуратури, судах (запити, скарги, клопотання, судові засідання та інше) 8750 гривень. Враховуючи те, що позивач був вимушений витратити вказані кошти на допомогу адвоката в зв'язку з неправомірними діями відповідача (втрата документів посадовою особою відповідача), з огляду на положення вищенаведених статей, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування за рахунок відповідача понесених ним витрат як майнової шкоди, в зв'язку з чим задовольняє позов в цій частині в повному обсязі. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що в наслідок втрати його документів відповідачем, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягала в необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя, необхідності витрачання свого часу та зусиль для встановлення їх місцезнаходження, переписку з різними інстанціями та посадовими особами, переживання з приводу втрати документів. Аналізуючи характер моральних страждань позивача, їх глибину та тривалість, суд стягує з відповідача на користь позивача 5000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди. При цьому суд не враховує посилання позивача на те, що в результаті протиправних дій відповідача, він був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, оскільки відповідно до статті 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені, в зв'язку з чим позивач навіть при наявності технічного паспорта на автомобіль не міг його використовувати як транспортний засіб для задоволення своїх потреб та потреб своєї сімї. На підставі викладеного,

Outcome: partial