Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ФОП [PERSON] та просить розірвати договір за індивідуальним номером замовлення «ВВ00007» від 21.08.2018 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 30540 грн. подвійної суми завдатку; 4565,73 грн. неустойки та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 21.08.2018 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір за індивідуальним номером замовлення «ВВ00007». Місцем виконання даного Договору є адреса виконавця (відповідача): 65044, м. Одеса, пр. Шевченко, 15/3, офіс «Альфа», яка зазначається в Договорі. Предметом даного Договору, згідно п. 1.1., є обов`язок Відповідача організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкції (полівінілхлориди вікна) по розцінкам Відповідача. Загальні вимоги щодо виробів передбачені в п.п. 1.3.-1.7. Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість виробів складає 15 270,00 грн. Сума завдатку, відповідно до п. 2.2. Договору складає 15 270,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору, Позивач зобов`язується сплатити вартість виробів, передбачену в п. 2.1. Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору, Відповідач, після виконання Позивачем п. 3.1. Договору, зобов`язується передати у власність Позивача виготовлені вироби протягом 21- го робочого дня. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація; непрямі кути; шпроси; тоніровку; арочний згиб і т.д.), строк передачі у власність Позивача виготовлених виробів продовжується до 40-ка робочих днів. Відповідно до п. 3.12 Договору, даний договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов`язань. Договір є дійсним та вступившим в силу при наявності печатки. На виконання умов Договору, 21.08.2018 року Позивачем було здійснено часткову оплату вартості виробів в розмірі 2374,00 грн. (чек № 13 від 21.08.2018 року). Для сплати остаточної вартості виробів на підставі заяви-договору Позивача № АNW2R9218300094512 (заява Позичальника, а фактично Кредитний договір), поданої Акціонерному товариству «А-БАНК», Позивачу надано кредит на суму 13 269,98 грн. Загальні умови надання кредиту АТ «А-Банк» визначені в паспорті банківського продукту «Розстрочка». Згідно підпунктом «а» п. 9 Кредитного договору, кредит надається Позивачу для оплати/часткової оплати товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування коштів на поточних рахунок ФОП [PERSON] № [NUMBER] , МФО 328704, код ЄДРПОУ [NUMBER] . Інформація про товар, стосовно якого здійснюється оплата за Кредитним договором, надана акціонерному товариству «А-Банк» [PERSON] , про що зазначається в п. 16 Кредитного договору. Позивач зазначає, що 21.08.2018 року акціонерним товариством «А-Банк» було перераховано грошову суму у розмірі 13 269, 98 грн. на рахунок ФОП [PERSON] та встановлено графік погашення кредиту за Кредитним договором, а Факт перерахування АТ «А-Банк» грошової суми на рахунок ФОП [PERSON] зобов`язує Відповідача виконати п. 3.2. Договору. 28.07.2019 року позивачем було погашено кредитну заборгованість за кредитним договором. З причин невиконання Відповідачем умов Договору, Позивач звернувся до Малиновського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області. За результатам звернення національною поліцією встановлено, що [PERSON] виконує умови Договору, а вироби знаходяться на стадії завершення. Однак, станом на дату звернення позивачем до суду Відповідач умови договору не виконав. Ухвалою суду від 16.12.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 11.02.2020 року. 11.02.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача підготовче засідання відкладене на 19.03.2020 року. 19.03.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладене на 13.04.2020 року. 13.04.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.06.2020 року. 16.06.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи перенесено на 14.07.2020 року. 14.07.2020 року судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази по справі від АТ «Акцент-Банк», розгляд справи відкладено на 17.08.2020 року. У судове засідання 17.08.2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача щодо розгляду справи за його відсутністю. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2018 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір за індивідуальним номером замовлення «ВВ00007». Місцем виконання даного Договору є адреса виконавця (відповідача): 65044, м. Одеса, пр. Шевченко, 15/3, офіс «Альфа», яка зазначається в Договорі. Предметом даного Договору, згідно п. 1.1., є обов`язок Відповідача організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкції (полівінілхлориди вікна) по розцінкам Відповідача. Загальні вимоги щодо виробів передбачені в п.п. 1.3.-1.7. Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість виробів складає 15 270,00 грн. Сума завдатку, відповідно до п. 2.2. Договору складає 15 270,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору, Позивач зобов`язується сплатити вартість виробів, передбачену в п. 2.1. Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору, Відповідач, після виконання Позивачем п. 3.1. Договору, зобов`язується передати у власність Позивача виготовлені вироби протягом 21- го робочого дня. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація; непрямі кути; шпроси; тоніровку; арочний згиб і т.д.), строк передачі у власність Позивача виготовлених виробів продовжується до 40-ка робочих днів. Відповідно до п. 3.12 Договору, даний договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов`язань. Договір є дійсним та вступившим в силу при наявності печатки. На виконання умов Договору, 21.08.2018 року Позивачем було здійснено часткову оплату вартості виробів в розмірі 2374,00 грн., що підтверджується чеком № 13 від 21.08.2018 року на вказану суму. Для сплати остаточної вартості виробів на підставі заяви-договору Позивача № АNW2R9218300094512, поданої Акціонерному товариству «А-БАНК» (фактично укладення кредитного договору), Позивачу банком надано кредит, який згідно з підпунктом «а» п. 9 Кредитного договору, надається Позивачу для оплати/часткової оплати товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування коштів на поточних рахунок ФОП [PERSON] № [NUMBER] , МФО 328704, код ЄДРПОУ [NUMBER] . Інформація про товар, стосовно якого здійснюється оплата за Кредитним договором, надана акціонерному товариству «А-Банк» [PERSON] , про що зазначається в п. 16 Кредитного договору. 21.08.2018 року акціонерним товариством «А-Банк» було перераховано грошову суму у розмірі 12896 грн. на рахунок ФОП [PERSON] та встановлено графік погашення кредиту за Кредитним договором. Отже, Факт перерахування АТ «А-Банк» грошової суми на рахунок ФОП [PERSON] зобов`язує Відповідача виконати п. 3.2. Договору, так як позивачем виконано умови договору щодо оплати 15270 грн. завдатку (2374 + 12896). 28.07.2019 року позивачем було погашено кредитну заборгованість за кредитним договором. З причин невиконання Відповідачем умов Договору, Позивач звернувся до Малиновського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області. За результатам звернення національною поліцією встановлено, що [PERSON] виконує умови Договору, а вироби знаходяться на стадії завершення. Однак, станом на дату звернення позивачем до суду Відповідач умови договору не виконав. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання по договору, який забезпечено завдатком позивача, щодо поставки в строк ПВХ конструкції (полівінілхлориди вікна), то суд вважає це істотним порушенням відповідачем договору за індивідуальним номером замовлення «ВВ00007» від 21.08.2018 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а, відтак цей договір підлягає розірванню. На виконання пункту 2.2. Договору, позивач здійснив передоплату у вигляді завдатку в розмірі 15 270,00 грн. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу завдаток у розмірі 15 270,00 грн. та додатково сплатити суму завдатку у розмірі 15 270,00 грн., що разом складає 30 540,00 грн. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 4.3. Договору передбачено обов`язок Виконавця (Відповідача) сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості Договору за кожен робочий день прострочення у разі невиконання п. 3.2. Договору. Останнім днем виконання Відповідачем п. 3.2. Договору, з урахуванням вихідних та святкових днів, позивач вказує 20.09.2018 р. та надає розрахунок неустойки за період з 21.09.2018 року по 30.11.2019 року, загальна сума пені по якому складає 4565,73 грн. Однак, суд бере до уваги те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, відповідальність боржника в даному випадку, запроваджена двома різними умовами договору, що водночас надає підстави для її застосування за одне й те саме правопорушення, що полягає у сплаті неустойки (пені) та подвійної суми завдатку (штрафу) у випадку прострочення зобов`язань продавця щодо поставки вікон, не може бути застосована, так як порушує принцип недопустимості подвійної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність відмовити [PERSON] у стягненні суми пені. Щодо стягнення 8000 грн. судових витрат, які полягають у витратах на оплату правової допомоги, то згідно з положеннями статей 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначаються відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). В даному випадку, суду на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, надано договір про надання правничої допомоги від 06.11.2019 року, укладений між АБ «Лукинюка» та [PERSON] , а також надано квитанцію про оплату [PERSON] 8000 грн. на користь АБ «Лукинюка» за договором б/н від 06.11.2019 року. Будь-яких інших доказів складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, зокрема, детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката, суду не надано, а, відтак, суд доходить висновку про необгрунтованість цих вимог позивача та відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: partial