Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 24 квітня 1991 року Чугуївським міським відділом РАГСУ Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 103. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, у зв'язку з чим, в сім'ї часто виникали сварки. Стверджував, що між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Протягом останніх 5 років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Спір про поділ спільного майна на теперішній час відсутній. Позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 14, 17, 19). За відомостями наведеними Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області в листі № 102 від 13 липня 2016 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, судові повістки, ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками повернулись до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 15-16, 20-21), проте, відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України відповідачка вважається такою, що повідомлялася про дату та час судового розгляду належним чином та своєчасно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідачки та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1991 року згідно зі Свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого завідуючим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Чугуївської міської Ради народних депутатів Української УРСР, про що зроблено актовий запис за № 103 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого завідуючим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Мартівської сільської Ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 14 (а.с. 6). Судом встановлено, і сторони цього не заперечували, що стосунки в родині погіршились, однією сім'єю сторони не проживають протягом останніх 5 років, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є об'єктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивачки, так і відповідача. За таких обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved