Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої вимоги мотивує тим, що він працював у ТОВ «Елга» з 01.02.2011 по 30.09.2013, звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Останню частину заробітної плати він отримав за грудень 2012 року в січні 2013 року. Просить стягнути з відповідача на його користь 27 000 грн. (9 місяців по 3000 грн.) заборгованості по заробітній платі, 21 000 грн. (7 місяців по 3000 грн.) середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та 1500 грн. компенсації за невикористану відпустку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи ТОВ «Елга» повідомлялося належним чином, не надало до суду клопотань про відкладення розгляду справи або заяв іншого характеру, тому суд вважає за можливе справу розглядати без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ТОВ «Елга» з 01.02.2011 на посаді начальника дільниці №1, звільнений 30.09.2013 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.5). 04.04.2014 позивач звертався до директора ТОВ «Елга» із заявами про повний розрахунок з ним (виплати компенсацій) і видачу йому довідок про заборгованість із заробітної плати та середньоденного заробітку (а.с.6,7). На запит суду відповідач також не надав детальну довідку про заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку та компенсації перед [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому при визначенні розміру задоволених позовних вимог суд бере до уваги відомості органу Пенсійного Фонду України за 2013 рік про суму заробітку для нарахування пенсії (а.с.18), з якої вбачається, що заробітна плата нарахована [PERSON] з січня по вересень 2013 року в розмірі 31064,47 грн. При цьому за вересень 2013 року з нарахованих 7036,27 грн. страхові внески не сплачені, тобто в цей місяць повинна складати не менше, ніж за попередні у сумі 3000 грн., а розмір заборгованості суд вважає таким, що дорівнює 27 028,20 грн. Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Тому, оскільки за останні повні робочі два місяці (липень-серпень 2013 року) [PERSON] була нарахована заробітна плата в сумі 6028,20 грн. (3000+3028,2), її середньоденний заробіток складав 137 грн. (6028,20 : 44 робочі дні). За таких обставин, враховуючи 151 робочий день за час затримки розрахунку при звільненні позивача з 01.10.2013 по 07.05.2014 та розмір середньоденного заробітку, відповідна виплата становить 20 687 грн. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню відповідно до вимог позивача, в частині середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з врахуванням розрахунку суду. Поряд з цим позивачем не доведено факт невикористання відпустки, не обґрунтовано її розмір та оплату, відповідачем також не надано будь-яких підтверджуючих документів щодо цієї вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial