Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що сторони після окупації АР Крим Російською Федерацією переїхали проживати як переселенці до м. Харкова. Через труднощі переїзду, побуту, пошуку роботи, зловживання чоловіком спиртними напоями в сім'ї постійно виникали сварки, які в кінцевому результаті призвели до розпаду сім'ї. Спільне господарство подружжя не веде, в кожного окремий власний бюджет. Матеріальних та інших претензій сторони один до одного не мають. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст.\~158,\~169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст.\~158,\~169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 19.07.1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Термез Республіка Узбекистан, актовий запис №289. (а.с. 14). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved