Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом та просить суд усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні його власністю: будинком № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополі Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON], [INFO] за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Загребельного, буд. № 32; - визнати відповідача - [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополі Дніпропетровської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополь Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON], який є його зятем, зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично в зазначеному будинку починаючи з 2011 року не проживає та не з'являється, що підтверджується актом про його непроживання від 10 травня 2016 року. Відповідач протягом тривалого часу відмовлявся знятися з реєстраційного обліку добровільно, пояснюючи, що в нього не вистачає на це часу. На даний час йому висуноту підозру у вчиненні злочину, у зв'язку з чим він перебуває у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Залишаючись у зареєстрованим у будинку відповідач перешкоджає йому, як власнику вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Оскільки відповідач у будинку № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополі Дніпропетровської області не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за нього, чим об'єктивно порушуються його права, також він не може оформити субсидію, у зв'язку з чим, змушений звернутися до суду за захистом свого права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволнити. Оскільки відповідач [PERSON] перебуває в УВП № 4, з метою реалізації його прав та законних інтересів, своєчасного розгляду справи, з ініціативи суду 20.09.2016 року було постановлено ухвалу про проведення в режимі відеоконференції судового засідання по розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке призначене на 24 жовтня 2016 року о 14-10 годин в приміщенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за адресою: м. Нікополь, вул. Шевченко, 201. Доручено забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю відповідача [PERSON] УВП № 4 управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області за адресою: 49006, м. Дніпропетровськ, вул. Чичеріна, 80. 24.10.2016 року згідно повідомлення представника УВП № 4 управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області [PERSON] відмовився від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції без будь-яких поважних причин, що підтверджується відеозаписом та журналом\~\~судового засідання. За згодою представника позивача [PERSON], суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: р/н 1-715, виданого 11 березня 2002 року Завідуючою Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] позивач [PERSON] є власником 18/30 частинами житлового будинку з надвірними будівлями № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с. 6-7). 28 лютого 2009 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з донькою позивача (а.с.36). З 21 травня 2009 року відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку № 32 по вул. Загребельного в м. Нікополі Дніпропетровської області, 18/30 частини, якого належать на праві власності позивачу по справі [PERSON] Відповідно до заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року шлюб між донькою позивача та відповідачем [PERSON] розірвано. (а.с. 36). Відповідно до Акту від 10 травня 2016 року Голови квартального комітету № 11 відповідач [PERSON] не проживає з 2011 року за адресою: м. Нікополь, вул. Загребельного, буд. 32 (а.с.13). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на теперішній час перебуває в УВП № 4 Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. П. 33 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 № 5 зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої за законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведенні норми права у сукупності із матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині втративши право користування житлом підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. За нормами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зазначений перелік є вичерпаним. Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Тому суд приходить до думки, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача знятися з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial