Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що з 01.09.1971 року по 03.03.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, його звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 80 від 04.07.2014 року позивачу встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етиології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Гіпертонічан хвороба другої стадії, ІІ ст. Помірний ризик 2. Гіпертрофія міокарда лівого шлуночка. ІХС. Дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти. СН ІІ А стадії із збереженою систологічною функцією лівого шлуночка. Ризик 3 (високий). Стан після оперативного видалення конкрементів з лівого шлуночка. Цукровий діабет ІІ тип середньої тяжкості. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст., Хронічний фарингіт, ремісія. Остеохондроз попереково- крижового відділу хребта нестійкої ремісії. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Псоріаз поширена форма, стаціонарна стадія (Супутній діагноз). Згідно з довідкою МСЕК від 08.10.2014 року позивачеві встановлено 20% ступені втрати професійної працездатності безтерміново. Враховуючи, що професійні захворювання на виробництві виникли з вини відповідача, позивач просить стягнути з нього на свою користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушодженням здоров'я. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав у позові підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача будучи сповіщеним про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не сповістив. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у періоди з 01.09.1971 року по 03.03.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та його звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.5,6) З акту № 80 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від від 04.07.2014 року вбачається, що позивачу встановлено діагноз: ХОЗЛ токсико-пилової етиології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст., легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Гіпертонічан хвороба другої стадії, ІІ ст. Помірний ризик 2. Гіпертрофія міокарда лівого шлуночка. ІХС. Дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти. СН ІІ А стадії із збереженою систологічною функцією лівого шлуночка. Ризик 3 (високий). Стан після оперативного видалення конкрементів з лівого сечоводу. Цукровий діабет ІІ тип середньої тяжкості. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст., Хронічний фарингіт, ремісія. Остеохондроз попереково- крижового відділу хребта нестійкої ремісії. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Псоріаз поширена форма, стаціонарна стадія (Супутній діагноз). 08.10.2014 року позивачу вперше встановлено 20% ступеню втрати професійної працездатності (а.с.8) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial