Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 08 жовтня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір №01014941160, відповідно до умов якого, кредитор зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 110 010 гривень. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком платежів. Відповідач умови договору не виконує, позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але відповідач так і досі не сплатив суму заборгованості, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання з'явився, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судове засідання з'явився, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та надав до матеріалів справи заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.10.2008 року між ТОВ «Простофінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №01014941160, відповідно до якого відповідач по справі отримав кредит у розмірі 110 010,00 гривень. 18.05.2012 року між ТОВ «Простофінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Простофінанс», а ТОВ «Простофінанс» зобов'язувалось відступити свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, первинним кредитором зобов'язання за кредитним договором були виконані, надавши відповідачеві кредит у сумі 110 010 гривень, про що свідчить платіжне доручення №0009887059 від 09.10.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. Позивачем неодноразово направлялись вимоги про досудове врегулювання спору, однак відповідачем було ігноровано вимоги банку. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 15.08.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом - 89 367,60 гривень, по відсоткам та комісії 25 113,83 гривень, розмір неустойки (штрафу) - 17846,75, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь - яких зобов'язань , прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, в тому числі щодо сплату щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідно до п.2.1 Договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 9,99% річних від непогашеної суми кредиту. Відповідно до ст.525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення стосовно позики, зокрема ст.1050 ЦК України. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Твердження відповідачки про те, що вона по пошті ніяких вимог не отримувала не відповідають дійсності. Відповідно до п.5.1.3 (b) кредитного договору, позичальник повинен був повідомити кредитодавця про зміну фактичного місця проживання, місця реєстрації, місця роботи, паспортних даних або інших відомостей, тому твердження відповідачки стосовно зміни місця проживання не можуть бути враховані судом як поважні. Під час судового засідання представником відповідача було заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦПК України, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Однак представником відповідача, в силу ст. 60 ЦПК, не було надано до суду жодних доказів обґрунтованості своєї заяви, тому вона не підлягає задоволенню у зв'язку з своєю необґрунтованістю. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved