Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду зазначивши, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб 30 серпня 2014 року. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте, спільної згоди для розірвання шлюбу, в порядку статті 106 СК України, вони не досягнули. Відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. Заявляючи про розірвання шлюбу, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, вони мають різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Як наслідок, в сімї виникали постійні сварки та суперечки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Тому, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що сторони з часу реєстрації шлюбу не могли порозумітися, тому часто сварилися з побутових питань. Вони не змогли знайти спільну мову, хоча намагалися зберегти сім`ю, для чого переїхали жити від батьків до міста, в окрему квартиру. Незважаючи на зусилля, спільне життя не склалося, вони стали байдужими та чужими один одному, проживають порізно, та не мають бажання щось змінювати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 358867 сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 458 ( а.с. 4). Подружжя неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ майна вирішується в іншому провадженні Суд приймає до уваги, що подружжя фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків з літа 2018 року, не спілкуються, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують. За довідкою в.о. начальника Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15 серпня 2018 року, сторони по справі подали до відділу заяву про розірвання шлюбу, як подружжя, що не має дітей, але шлюб не розірвано, оскільки [PERSON] у призначений час не з'явилась ( а.с. 9). За таких обставин реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved