Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 23.01.2015р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір позики, відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу таку ж саму суму грошей в строк до 23.03.2015 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач надав позивачу розписку, якою посвідчив передання йому позивачем вище визначеної грошової суми. Проте, в порушення взятих на себе зобовязань по договору позики та не зважаючи на численні вимоги позивача, відповідач до даного часу грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 01 лютого 2018 року вартість 1 долара США становить 28,008 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики - 28008,00грн., що станом на 01.01.2018р. еквівалентно 1000 (одна тисяча) доларів США; три проценти річних від простроченої суми - 2405,80грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 704,80грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1900,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.02.2018 року по справі вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 23.01.2015р. позивач [PERSON] відповідач [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу таку ж саму суму грошей в строк до 23.03.2015 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач надав позивачу розписку, якою посвідчив передання йому позивачем вищевизначеної грошової суми. Проте, в порушення взятих на себе зобовязань по договору позики та не зважаючи на численні вимоги позивача, відповідач до даного часу грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобов'язується повернути таку ж саму грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кінцевим терміном повернення боргу по договору було 23.03.2015 року. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 01 лютого 2018 року вартість 1 долара США становила 28,008 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір трьох процентів від простроченої суми в період з 23.03.2015р. по 01.01.2018р. складає 2405,80грн. (28008,00х3%/365х1046=2405,80грн.), де: 28008,00 сума заборгованості; 365- кількість днів в одному році; 1045 - кількість прострочених днів по оплаті. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є законними обґрунтованими та таки що підлягає задоволенню. Крім того в силу ст..141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають документально підтверджені судові витрати: судовий збір в сумі 704,80грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1900,00 грн.

Outcome: approved