Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.07.2016р. з позовом, в якому зазначив, що відповідач неналежним чином виконує свої обовязки з оплати комунальних послуг у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість. Тож позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], яка утворилась станом на 30.06.2016р. в розмірі 3970,95грн. Разом з тим, представником позивача була подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до яких він просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, яка утворилась станом на 01.11.2016р. в сумі 4575,75грн. В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що збільшені позовні вимоги підтримує, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідач проживає за адресою: [INFO], з 2005р. і по теперішній час, що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання /а.с.14/. Зазначене житлове приміщення є квартирою. Головною метою і предметом діяльності ТОВ «Жилбудексплуатація № 1» є надання житлово-комунальних послуг по затверджених тарифах. Будинок по вул. Горького, 7, м. Черкаси, перебуває на обслуговуванні ТОВ «Жилбудексплуатація № 1» і саме позивач є надавачом послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території будинку. Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі між сторонами не укладався. Проте, задля розрахунку та обліку вартості надаваних та сплачуваних послуг позивачем відкрито на ім'я [PERSON] особовий рахунок №80015055. Згідно наданої позивачем оборотної відомості за особовим рахунком №80015055 /а.с.44/ за період з серпня 2013р. по жовтень 2016р., станом на 01.11.2016р. заборгованість з оплати послуг складає 4575,75грн. Через те, що відповідач добровільно не сплачує послуги позивача той звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існують правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Житлового кодексу України (далі ЖК), Закону України від 24.06.2004р. №1875-IV\~«Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-IV). Згідно ч.1 ст.16 Закону №1875-IV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Хоча у ч.1 ст.19 Закону №1875-IV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначені п.п.1, 5 ч.3 ст.20 Закону №1875-IV обов'язки споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція ВСУ викладена у постанові від 20.04.2016р. по справі №6-2951цс15). Надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо будинку по вул. Горького, 7, м. Черкаси, підтверджується Договором про передачу в управління житлового будинку № 7 по вул. Горького в м. Черкаси від 16 серпня 2013 року укладеного між ТОВ «Жилбудексплуатація №1» та ЖБК-15 /а.с.7/, тому суд вважає доведеним наявність між сторонами фактичних правовідносин з надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим зобовязання, що витикають з цих правовідносин, мають виконуватись належним чином. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України (далі ЖК) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій ТОВ «Жилбудексплуатація №1» затверджувались рішенням зборів ЖБК-15 від 06.08.2013р. з розрахунку 2,42грн. за 1кв.м площі житлового приміщення. Протоколом № 3 від 26.12.2015р. зборів ЖБК-15 тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території збільшився на 1 грн. і складає 3,42грн. за 1кв.м площі житлового приміщення. Наданий позивачем розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Згідно ст.68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Обовязок споживача своєчасно вносити плату за отримання комунальних послуг закріплений і у ч.3 ст.20 Закону №1875-IV. Згідно ч.1 ст.32 Закону №1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 20.05.2009р. №529\~затверджено умови Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.5 зазначених умов розрахунковим періодом є календарний місяць. Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить, що плата за комунальні послуги має здійснюватись не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, відповідачі допустили порушення порядку оплати послуг позивача. Згідно ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому відповідно до ч.3 ст.156 ЖК повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Норми глави 6 ЖК не передбачають порядку виконання членами сім'ї власника житла обов'язку участі у витратах по утриманню будинку, проте ч.1 ст.64 ЖК передбачено загальне правило, відповідно до якого повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Системний аналіз норм ст.ст.64, 67, 156 ЖК свідчить, що члени сім'ї власника житла несуть солідарний обовязок нарівні із власником з оплати витрат по утриманню будинку (квартири) і придомової території, якщо інше не передбачено між ними відповідним договором. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В позовній заяві позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з позовом оплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1450,0грн. Враховуючи, що відповідно до а.1 пп.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. На момент предявлення позову мінімальний розмір судового збору, що підлягає до сплати складає 1378грн. Тож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 1378грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved