Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 19.01.2001 року він з Відповідачкою перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них дітей немає. Вказує, що сімейне життя не склалось, у нього з Відповідачкою різні характери та погляди на життя, в результаті чого виникають непорозуміння, конфлікти та сварки. Перебувати у подальших шлюбних відносинах Позивач не бажає, шлюбні відносини фактично припинені, понад три роки спільно не проживають, стосунків не підтримують, спору щодо спільно нажитого майна немає, а тому просить шлюб між ними розірвати, а питання щодо відновлення дошлюбного прізвища Відповідачки вирішити в порядку ч. 6 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судове засідання Позивач [PERSON] не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просить розгляд справи провести у її відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 січня 2001 року між Позивачем та Відповідачкою у Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 1), що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що Відповідачка та Позивач шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивача і даний шлюб слід розірвати. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що Відповідачка в судове засідання не зявилась та в своїй письмовій заяві не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «Яців». У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved