Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю, мотивуючи свою вимогу тим, що він з 2004 року зареєстрований та постійно проживає в будинку [ADDRESS]. Підтвердженням користування зазначеним майном є довідка Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області № 473 від 04.02.2019 року, що позивач зареєстрований з 2004 року за даною адресою, веде господарство, сплачує поточні рахунки за водопостачання та електроенергію. Власником житлового будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1983 року була [PERSON], яка померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 11.09.2018 року Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Після її смерті ніхто із спадкоємців спадщину не прийняв. У будинку позивач проживає з дозволу [PERSON], рідної сестри померлої [PERSON], яка без укладання будь-якого договору особисто передала ключі від будинку померлої, дозволивши в ньому проживати. Позивач зазначив, що протягом 15 років відкрито і безперешкодно володіє будинком за адресою [ADDRESS], зробив в ньому поточний ремонт, сплачує по рахункам за електроенергію, водопостачання, та здійснює інші необхідні платежі. На неодноразові усні звернення позивача до Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області про визнання за ним права власності на будинок, оскільки він майже 15 років безперервно користується ним - отримував відмову, в зв'язку з тим, що необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю. На неодноразові звернення до Нижньосірогозької селищної ради з клопотаннями про визнання за ним права власності на нерухоме майно отримував відмови з рекомендацією звертися до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, прохав суд визнати за ним права власності на будинок 1 за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю, оскільки здійснював в ньому поточний ремонт, сплачує по рахункам за електроенергію, водопостачання, та здійснює інші необхідні платежі, з 2003 року безперервно користується ним, відкрито і безперешкодно володіє цим будинком, всі намагання узаконити право власності на будинок не привели до позитивного результату, тому прийшов до висновку, що визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю він зможе досягти лише шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити. Представник Нижньосірогозької селищної ради за дорученням Голтаєва А.В. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути судову справу без її участі, позовні вимоги позивача [PERSON] визнає, як правомірні, селищна рада заперечень проти задоволення позову не має, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала, заявила, що не має заперечень проти заявлених вимог позивача, вважає, що сім'я позивача має повне право жити в будинку [ADDRESS], який належав померлій сестрі [PERSON]. Вислухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) за набувальною давністю підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу укладеного 25 жовтня 1983 року між власником будинку [PERSON] та покупцем [PERSON], будинок [ADDRESS] придбаний за 1647 карбованців покупцем [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до виданого Нижньосірогозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в смт Нижні Сірогози у віці 74 років (а.с. 3). З довідки Нижньосірогозької селищної ради вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрований та проживає в будинку [ADDRESS] з 20 вересня 2004 року (а.с. 6, 31). Відповідно до заповіту від 20 грудня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження - належний їй на правах особистої власності будинок [ADDRESS] з господарчими будівлями, майном заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено виконавчим комітетом Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області 20 грудня 2002 року - секретар виконкому Т.А.Чернишова (а.с. 44). З наданої приватним нотаріусом Нижньосірогозького районного нотаріального округу Пестрецовим В.В. довідки слідує, що [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померло. [INFO], до приватного нотаріуса Нижньосірогозького районного нотаріального округу Пестрецова В.В. не зверталася. Таким чином [PERSON] [INFO] після смерті [PERSON] своє право власності на спадщину належним чином не реалізував, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, будинок померлої [PERSON] будинком [ADDRESS] передала для проживання сім'ї [PERSON]. За домовленістю між [PERSON] та матір'ю позивача [PERSON] між ними було проведено повний розрахунок за вказаний будинок у розмірі 2500 гривень (а. с. 22). З 20 вересня 2004 року позивач з сім'єю зареєстрований в будинку [ADDRESS], де по теперішній час проживає, проводить поточні ремонти, сплачує всі необхідні платежі. На даний час позивач має намір зареєструвати своє право власності на будинок, однак у зв'язку з відсутністю нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу це зробити не має можливості. На сьогоднішній день [PERSON] продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном, сплачує податки. За замовленням [PERSON] ПП «Навчально-консультаційний Центр» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Нижньосірогозького району, паспорт серії [NUMBER] виготовлено станом на 07 вересня 2018 року (а.с. 11-15). Нижньосірогозька селищна рада Херсонської області, на території якої розташований будинок [ADDRESS], заперечень проти задоволення позову не має, підтримує позов, та прохає задовольнити. Нерухоме майно може стати предметом набуття за давністю, оскільки вважається, що таке майно існує, (існування нерухомого майна підтверджується квитанцією про сплату податку). Добросовісність є однією із засад цивільного законодавства, наряду зі справедливістю та розумністю (ст. З ЦК України). Згідно приписів ст. 344 Цивільного кодексу України, для набуття права власності на майно за набувальною давністю, необхідне, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто, особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (внаслідок шахрайства тощо). Також, володіння майном повинне бути відкритим, тобто, очевидним для всіх інших осіб, при цьому, володілець має ставитися до майна, як до свого власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані). Крім цього, володіння майном повинно бути безперервним, протягом встановленого законом строку. У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що враховуючи положення ст. ст. 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК). Виходячи зі змісту ст.ст. 335 і 334 ЦК України взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в передані цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Отже, право власності за набувальною давністю може набутися на безхазяйну нерухому річ, а взяття її на облік органом, що здійснює державну реєстрацію на нерухоме майно за заявою органу місцевого самоврядування і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є перешкодою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. ст. 15, 16 ЦК України, а також частини 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. І ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 344 ЦКУ набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Ст. 344 ч. 1 ЦКУ передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безпосередньо володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Будинком [ADDRESS] позивач [PERSON] володіє більше 10 років, а саме з 2004 року безперервно та відкрито, а тому суд має всі підстави для задоволення його позовних вимог. Відповідно ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved