Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № HEH3AU00180272 від 28 листопада 2006 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8303,00 дол. США, в обмін на зобовязання повернути кредит в строк до 29.11.2013 року, сплатити проценти. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти. проценти не повертає, у звязку з чим, станом на 22 січня 2016 року виникла заборгованість в сумі 9411,23 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом 1199,92 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом 1480,99 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 859,88 дол. США, а також заборгованість по пені 5870,44 дол. США. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по договору кредиту 9411,23 дол. США та судовий збір 3461,45 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством \~порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 28 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено кредитний договір. На підставі вказаного договору, відповідач отримав споживчий кредит, з кінцевим терміном повернення 29 листопада 2013 року, у розмірі 8303,00 дол. США. Договором встанлвено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти в розмірі 12 % від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за надання фінаносового інструменту в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 2.2.2. Кредитного договору позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. Пунктом 1.1. договору передбачено, що заборгованість за кредитом сплачується з 21 по 28 числа кожного місяця. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 22 січня 2016 року відповідач порушив умови кредитного договору, останній платіж зробив 27 березня 2013 року і має прострочену заборгованість за кредитом 1199,92 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1480,99 дол. США, заборгованість по комісії 859 дол. США. За таких обставин, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, Позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від простроченого платежу за кожен день прострочення. Враховуючи, що [PERSON] порушив встановлені строки платежів, з нього, відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, має бути стягнена пеня в розмірі 5870,44 дол. США За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 3461,45 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved