Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. В позовній заяві посилався на те, що відповідач мав обов`язок по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач від виконання свого обов`язку ухилявся, Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області призначено та виплачено [PERSON] державну соціальну допомогу на утримання дітей за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2015 року в загальній сумі 44797 грн. 80 коп. Виплату допомоги [PERSON] припинено у зв`язку з закінченням терміну виплати. Виплачені кошти допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України. Відповідач позивачу кошти в добровільному порядку не повернув. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму наданої дитині тимчасової допомоги у розмірі 44797 грн. 80 коп. та 1921 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2019 року справу передано на розгляд до Київського районного суду м.Полтави з посиланням на те, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території Київського району м.Полтави за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-23). Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 16 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Будь-яких клопотань, інших заяв по суті спору або з процесуальних питань сторони суду не подавали. Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. При цьому під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [INFO] , не є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та не є відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем у справі, повідомлений судом про розгляд справи за останньою відомою суду адресою: [ADDRESS] , але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених с.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 18 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Полтави, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 30 березня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6, зворот). Постановою судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 лютого 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму на кожну дитину, починаючи з 11 січня 2002 року і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач від сплати аліментів, а відповідно і від утримання дітей ухилявся, в період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2015 року [PERSON] Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавнівської (до перейменування - Комсомольської) міської ради виплачувалась тимчасова державна соціальна допомога на утримання дітей, призначена їй відповідно до «Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 (а.с.16). Виплата допомоги припинена 31 грудня 2015 року у зв`язку з закінченням терміну виплати (а.с.14). За період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2015 року [PERSON] було виплачено таку допомогу в загальному розмірі 44797 грн. 80 коп., що підтверджується відповідним розрахунком та рішеннями про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 01 листопада 2010 року, 06 травня та 19 листопада 2011 року, 23 квітня та 02 жовтня 2012 року, 03 квітня та 16 жовтня 2013 року, 10 квітня та 03 жовтня 2014 року, 07 квітня та 03 листопада 2015 року (а.с. 4, 7-13). Позивач Управління соціального захисту населення Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся до відповідача з листом, у якому роз`яснював норми чинного законодавства та просив в добровільному порядку повернути сплачену тимчасову допомогу (а.с.14). Відповідач в добровільному порядку вказану суму виплаченої стягувачу тимчасової допомоги не повернув. Відповідно до ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Розмір невідшкодованої відповідачем тимчасової державної допомоги становить 44797 грн. 80 коп. З заявою про застосування давності при вирішенні спору відповідач до суду на час розгляду справи не звертався. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму наданої дитині тимчасової державної допомоги у розмірі 44797 грн. 80 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved