Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

\~\~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на літню кухню, гараж та земельну ділянку по вул. Рильського Максима (бувша вул. [PERSON]) в м.Сквира Київської області, оскільки в іншому порядку, крім судового визнати за собою право власності на вказане нерухоме майно він не може. Судом встановлено, що з 2005 року і до моменту звернення до суду позивач фактично користується літньою кухнею, гаражем та земельною ділянкою по вул. Рильського Максима, 59 (бувша вул. К.Маркса,59) в м.Сквира Київської області, який на цей час належить на праві приватної власності відповідачу по справі. З 2005 року і до моменту звернення до суду позивач користується літньою кухнею, гаражем та земельною ділянкою по вул. Рильського Максима (бувша вул. К.Маркса, 59) в м. Сквира Київської області, утримує їх в належному стані, сплачує комунальні послуги, проводить як косметичні так і капітальні ремонти. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. До попереднього судового засідання позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.. \~Як встановлено судом, позивач добросовісно користується літньою кухнею та гаражем по вул. К.Маркса, 59 фактично з 2005 року, тобто, як фактичний володілець нерухомого майна, не допустив легковажності або самонадіяності чи необережності по відношенню до можливого завдання майну шкоди, відкрито володіє нерухомим майном, оскільки звернень державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб з приводу незаконного проживання в будинку не отримував, безперервно володіє нерухомим майном з вищевказаного періоду більше десяти років, тобто без переривання строків його володіння за підстав передбачених законом, робив капітальні ремонти, а тому вважається таким, що правомірно за набувальною давністю набув право власності на вказане нерухоме майно. Відповідач [PERSON] до попереднього судового засідання позов визнав, про що подав до суду відповідну письмову заяву. \~Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved