Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 45 029,99 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2919100 від 09 вересня 2011 року, воно застрахувало цивільно-правову відповідальність відповідача, пов'язану із керуванням автомобіля «Volkswagen Golf», д/н [NUMBER]. 12 вересня 2011 року в м. Ужгороді по вул. Боженка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля марки «Renault Laguna», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який застрахував належний йому автомобіль за договором добровільного страхування у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2011 року встановлено вину [PERSON] у скоєнні зазначеної ДТП. [PERSON] отримав від ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем [PERSON] у сумі 45 529,99 грн., у зв'язку з чим страхова компанія «Країна» виплатила на користь страхової компанії «Провідна» грошові кошти у сумі 45 029,99 грн. та регресною вимогою від 29 травня 2012 року запропонувало відповідачу добровільно відшкодувати понесені витрати, проте [PERSON] відмовився від виконання такої вимоги. Оскільки відповідачем не було повідомлено страховика про настання страхового випадку у встановлений законодавством строк, то він набув право на стягнення з відповідача виплачених сум страхового відшкодування, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача Дюрдь В.І. не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак його представник позов не визнав, подав письмове заперечення, в якому зазначає, що цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 вересня 2011 року. Відповідно до вказаного полісу позивач (Страховик) забезпечує відшкодування шкоди, завданої майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, яка застрахована. Так, відповідач, не дивлячись на наявність обставин, які звільняють його від обов'язку усного повідомлення про настання ДТП (травма язика), належним чином, а саме телефоном, повідомив страховика про ДТП, чим в повному обсязі виконав свої обов'язки застрахованої особи. Крім цього, відповідачем надано дублікат Талону № 9054/414, який підтверджує факт отримання забійної рани язика та відповідно неможливості усного повідомлення страховика про настання ДТП. Отже, вказані обставини є достатніми для того, щоб виключити будь-яку відповідальність [PERSON] за неповідомлення страховика про настання страхового випадку, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі. Допитаний судом свідок [PERSON] підтвердив той факт, що 12 вересня 2011 року близько 17.30 год. йому подзвонив товариш батька та повідомив, що його батько - [PERSON] потрапив у ДТП. Приблизно через 30 хв. він прибув на місце ДТП, однак батька вже там не було, оскільки його забрала швидка, а машину вантажили на евакуатор. Тоді він забрав з машини всі документи, в тому числі і Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який був оформлений на нього і на батька, та відразу поїхав у лікарню. З приводу обставин ДТП батько не зміг йому нічого пояснити, оскільки під час такого отримав травму язика та був позбавлений можливості розмовляти. Тоді він з абонентського номера [NUMBER] зателефонував на гарячу лінію страхової компанії [NUMBER] і повідомив її про настання страхового випадку. Там його запитували різну інформацію, зокрема про те, де сталася ДТП, хто був за кермом застрахованого автомобіля, чи є потерпілі внаслідок ДТП та хто страхував транспортний засіб. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2919100, строком дії з 09 вересня 2011 року по 08 вересня 2012 року, відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ СК «Країна» та забезпечено транспортний засіб «Volkswagen Golf», д/н [NUMBER] (а. с. 6). Також встановлено, що 29 липня 2011 року між ПрАТ СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 06/0637798/0715/11, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Renault Laguna», д/н [NUMBER] (а. с. 7-8). Крім цього встановлено, що 12 вересня 2011 року близько 18.00 год. поблизу будинку № 6 по вул. Боженка в м. Ужгороді за участю автомобіля «Volkswagen Golf», д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Renault Laguna», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль останнього отримав механічні пошкодження, що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 26-01/09/11 від 21 вересня 2011 року, згідно якого розмір страхового відшкодування [PERSON] становить 46 780 грн. та страховим актом № 20/21947/3.2.29 від 23 квітня 2012 року, за яким розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 45 029,99 грн. (а. с. 9-19, 22). Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2011 року винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 24). На підставі платіжного доручення № 87 від 28 квітня 2012 року відповідно до страхового акту № 20/21947/3.2.29 від 23 квітня 2012 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» перерахувало ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування завданих матеріальних збитків у розмірі 45 029,99 грн. (а. с. 23). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Разом з цим, підпунктом «ґ» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин - 12 вересня 2011 року) передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 цього Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Як вбачається з матеріалів справи, то у таких міститься повідомлення ПрАТ «МТС Україна» від 03 червня 2013 року, згідно якого 12 вересня 2011 року о 21.18 год. з абонентського номера [NUMBER] здійснювався дзвінок на номер гарячої телефонної лінії ПАТ «СК «Країна» [NUMBER] з тривалістю розмови 03 хв. 15 сек., що свідчить про вжиття відповідачем заходів щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 4, 118). Крім цього, суд приймає до уваги те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідач отримав забійну рану лівого колінного суглобу, забій грудної клітини та забійну рану язика, що підтверджується дублікатом талону № 9054 (414) травматологічного пункту Ужгородської центральної міської клінічної лікарні, внаслідок чого особисто не міг повідомити позивача про настання страхового випадку (а. с. 79). За таких обставин суд вважає, що вимоги п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем порушено не було. Що стосується повідомлення ПАТ «Укртелеком» № 295/801300/93-800000-106 від 12 липня 2013 року про те, що дзвінків на телефонні номери позивача з абонентського номеру [NUMBER] в період з 12 по 15 вересня 2011 року не виявлено, то суд його відхиляє, оскільки таке спростовується показаннями свідка [PERSON], наданими в судовому засіданні та повідомленням ПрАТ «МТС Україна» від 03 червня 2013 року (а. с. 118, 128). Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що [PERSON] вжив заходів для невідкладного повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - ПАТ «Страхова компанія «Країна» про настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто виконав вимоги п. п. 33.1.2. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed