Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що має статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичної шкоди з 24.09.2003 року відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 01.01.2012 року пенсія по інвалідності йому нараховувалась невірно, оскільки не відповідала його середній заробітній платі з якої обчислена пенсія за жовтень 1988 року. В 2007 році ВАТ «Продмаш» до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська у відповідності до діючого законодавства за даними особистого рахунку була надана довідка №138 від 12.09.2007 року про виплачену заробітну плату за жовтень 1988 року в сумі 1774,97 крб. для нарахування пенсії. Незважаючи на це, отримана пенсія була вдвічі менше ніж розрахована по постанові Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року (2955 грн., замість 5712 грн.). Це відбулось також з причини того, що ВАТ «Продмаш» втратив первинні документи та надав довідку №52 від 16.02.2012 року невідповідної форми, а пізніше надав довідку №166 від 05.11.2012 року про середню заробітну плату в жовтні 1988 року в сумі 909 крб., замість раніше виданої довідки №138 від 12.09.2007 року в сумі 1774,97 крб. Після цього він звернувся до суду та протягом чотирьох років виборював право на отримання справедливої пенсії. На його прохання суд звернувся до ДНДІСЕ та відповідно до висновку експертизи вирішив, що заробітна плата за жовтень 1988 року, з якої нараховується пенсія, повинна бути 1872,25 крб. Рішення суду набрало чинності з 22.12.2015 року, а перерахунок пенсії було проведено з 01.03.2016 року. З 01.01.2012 року по 01.03.2016 року йому нарахований основний розмір пенсії на 2757 грн., менше ніж по довідці №138 від 09.12.2007 року. З огляду на це, посилаючись на те, що від неякісного виконання відповідачем ведення архівних справи, він поніс збитки у вигляді недоотриманої пенсії, а також йому було заподіяно моральної шкоди, позивач просив суд зобов'язати відповідача відшкодувати йому матеріальні збитки - недоплачену пенсію за період з 01.01.2012 року по 01.03.2016 року в сумі 137850 грн., а також відшкодувати моральні збитки в розмірі 137850 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність вини підприємства у заподіянні шкоди позивачу та безпідставність заявлених останнім позовних вимог. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без присутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів даної цивільної справи, а також оглянутих під час розгляду матеріалів цивільної справи №203/6155/13-ц, позивач з 1979 року по 1993 рік працював на ВО «Элеватормлинмаш», правонаступниками якого було ВАТ «Дніпропетровський завод «Продмаш» та на теперішній час ТОВ «Дніпропетровський завод «Продмаш». В період з 15.09.1988 року по 02.12.1988 року позивач був призваний, як військовозобов'язаний та брав учать в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи (1 категорія), є інвалідом 2-ї групи по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС та перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, де отримує пенсію по інвалідності з 24.09.2003 року, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В листопаді 2003 року ВАТ «Дніпропетровський завод «Продмаш» [PERSON] було видано довідку для призначення пенсії із розрахунку 1603,66 крб. заробітної плати за жовтень 1988 року. 12.09.2007 року відповідачем йому було видано нову довідку №138 для призначення пенсії із розрахунку 1774,97 крб. заробітної плати за жовтень 1988 року. 16.02.2012 року головним спеціалістом відділу призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Макаровою І.Л. було проведено зустрічну перевірку достовірності довідки про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження [PERSON] для обчислення пенсії по інвалідності, за наслідками якої складено акт, з висновків якого вбачається, що за результатами цієї перевірки було встановлено, що дані про заробітну плату, зазначені в довідці, не відповідають даним особового рахунку, накази про нарахування та виплату премій відсутні. В зв'язку з цим, відповідачем до пенсійного фонду було надано коригуючу довідку №52 від 16.02.2012 року про заробітну плату для обчислення пенсії позивачу за період з 01.10.1988 року по 31.10.1988 року. Посилаючись на те, що у виданій 16.02.2012 року ВАТ «Дніпропетровський завод «Продмаш» довідці №52 сума заробітної плати розрахована не вірно, що призвело до неправильного перерахунку йому пенсії, позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.04.2014 року у цивільній справі №203/6155/13-ц, що набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Дніпропетровський завод «Продмаш», третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська, про визнання права на отримання пенсії, зобов'язання вчинити певні дії. Підставою для відмови в задоволенні позову стало встановлення судом під час розгляду справи факту видачі відповідачем довідки №52 від 16.02.2012 року відповідно до висновків акту перевірки, проведеної пенсійним фондом 16.02.2012 року та виходячи із наявних на підприємстві первинних документів про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження, а також не надання позивачем доказів щодо неправильності виданої довідки. Також в 2014 році [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ВАТ «Дніпропетровський завод «Продмаш» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2015 року та додатковим рішенням від 09.12.2015 року, що набрали законної сили (справа №201/14689/14-ц), позов [PERSON] було задоволено, визнано незаконними дії посадових осіб відповідача щодо відмови в перерахунку заробітної плати за роботу позивача в зоні відчуження в жовтні 1988 року та зобов'язано відповідача провести перерахунок відповідної заробітної плати з видачею довідки встановленого зразка. Згідно висновку судово-економічної експертизи від 25.09.2015 року, проведеної в рамках даної цивільної справи, було встановлено, що у довідці №52 від 16.02.2012 року, яка прийнята пенсійним фондом та з якої проводяться пенсійні нарахування, не враховані систематичні виплати, які відображені в особовому рахунку [PERSON] у період з липня по серпень 1988 року. На підставі вказаного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод «Продмаш» було видану нову довідку №41 від 09.03.2016 року із зазначенням заробітної плати за роботу позивача в зоні відчуження в розмірі 1872,25 крб. 11.03.2016 року вказана довідка була пред'явлена позивачем до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі для проведення перерахунку пенсії, в якому вказаним органом пенсійного фонду позивачу було відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням, 10.05.2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, який постановою суду від 07.06.2016 року було задоволено частково. Визнано протиправними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо відмови у перерахунку [PERSON] пенсії на підставі довідки №41 від 09.03.2016 року та зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії по інвалідності на підставі цієї довідки з 01.03.2016 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 року постанова суду від 07.06.2016 року була залишена без змін. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсі особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», (далі Порядок), останній визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Пунктом 37 Порядку подання та оформлення документів ля призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановоюи Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, передбачено, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію, розглядає питання про її призначення тільки при зверненні особи з відповідною заявою та наданням належних документів. Пунктом 38 цього Порядку встановлено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Згідно п.43 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до ст.101 Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки: -у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; -у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч.5 ст.45 Закону). Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що внаслідок видачі відповідачем довідок з неправильним розрахунком його заробітної плати за роботу в зоні відчуження, він поніс матеріальні збитки у вигляді недоплаченої пенсії за період з 01.01.2012 року по 01.03.2016 року в сумі 137850 грн., які і просив стягнути з відповідача. Разом з тим, як встановлено судом, пенсію позивачу було призначено в 2003 році та остання виплачувалась до 2012 року, з урахуванням виданих підприємством довідок про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження, правильність яких позивачем протягом зазначеного часу не оспорювалась. З 16.02.2012 року та до 01.03.2016 року пенсія позивача була розрахована та виплачувалась з урахуванням довідки №52 від 16.02.2012 року, в якій розмір заробітної плати позивача за роботу в зоні відчуження було визначено в меншому розмірі, ніж у попередньо виданих довідках. Вказана довідка була видана відповідачем у справі на підставі акту, складеного спеціалістами пенсійного фонду за наслідками проведеної перевірки правильності видачі попередніх довідок про заробітну плату [PERSON] Крім того, за наслідками проведеної 16.02.2012 року перевірки Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська зверталось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Дніпропетровський завод «Продмаш» про стягнення з останнього надмір виплаченої [PERSON] пенсії в розмірі 38251 грн. 18 коп., що виникла внаслідок видачі відповідачем первісної довідки з недостовірними даними щодо заробітку [PERSON] Вказаний позов було задоволено в повному обсязі рішенням суду від 13.08.2013 року. З огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази вбачається, що під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт несвоєчасного оформлення відповідачем документів, необхідних для призначення або перерахунку пенсії позивача, а довідка №52 від 16.02.2012 року, була видана відповідачем на вимогу органу пенсійного фонду, до компетенції якого в силу закону належить розрахунок та призначення пенсій, а також перевірка правильності та достовірності поданих для призначення пенсії документів та саме яким фактично оспорювалась правильність та достовірність видачі відповідачем позивачу первісних довідок про заробітну плату останнього. Таким чином, оскільки під час розгляду справи не встановлено наявності вини, протиправності дій відповідача, а також причинного зв'язку між цими складовими, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відповідальності відповідача за ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.1166 ЦК України. В зв'язку з цим, в задоволені позовних вимог [PERSON]про стягнення з відповідача матеріальних збитків у вигляді недоплаченої пенсії за період з 01.01.2012 року по 01.03.2016 року в сумі 137850 грн., а також похідних вимог про відшкодування моральних збитків в розмірі 137850 грн., слід відмовити повністю. Оскільки позивача в силу п.п.9,10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору та в зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved