Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що восени 2014 року між позивачем та відповідачем, який є власником житлового будинку №146 в с. Петро- Михайлівка, вул. Миру ( Леніна) Вільнянського району Запорізької області із прилеглими до нього земельними ділянками розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства була досягнута домовленість про продаж вищевказаного житлового будинку з відповідними надвірними і побутовими будівлями та спорудами та земельних ділянок. На виконання договору купівлі - продажу відповідач видав письмову розписку, але після укладання угоди став ухилятися від її нотаріального посвідчення. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи восени 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем, який є власником житлового будинку №146 в с. Петро- Михайлівка, вул. Миру ( Леніна) Вільнянського району Запорізької області із прилеглими до нього земельними ділянками розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства була досягнута домовленість про продаж вищевказаного житлового будинку з відповідними надвірними і побутовими будівлями та спорудами та земельних ділянок. На виконання договору купівлі - продажу відповідач видав письмову розписку. Відповідач пообіцяв найближчим часом після виготовленні технічного паспорту на будинок оформити договір купівлі - продажу житлового будинку у нотаріальному порядку. Всупереч домовленості до теперішнього часу це не зробив. Нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не складався і угода ніде не реєструвалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved