Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 05.11.2016 року в розмірі 9500 доларів США та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.11.2016 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав та зобов'язався повернути в строк до 31 грудня 2016 року гроші в сумі 9500 доларів США. Факт укладення між ними договору позики та його умови підтверджено написаною відповідачем розпискою. Відповідач ані до закінчення строку дії договору, ані після його закінчення та до часу звернення до суду свої зобов'язання не виконав, та ухиляється від їх виконання, та отримані грошові кошти не повернув та ухиляється від їх повернення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2017 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2017 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2017 року виправлено описку в резолютивній частині ухвали суду від 28.03.2017 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2017 року справу прийнято до провадження судді Хайдарової І.О. та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що надав кошти відповідачу, оскільки мали намір вести спільний бізнес, проте відповідач отримавши кошти за розпискою погасив свої борги, оскільки грав в азартні ігри. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухав пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідив письмові докази, приходить до наступного. 05 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав в борг 9500 доларів США з метою вкладення в розвиток підприємницької діяльності, зі строком повернення до 31.12.2016 року. Факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою. Згідно листа Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 23.11.2017 р. №9844/36-2/01/17, на запит адвоката повідомлено, що 13.12.2016 р. о 13-40 год. до чергової частини Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява [PERSON], в якій він просить прийняти міри до [PERSON], який не повертає заявникові борг, даний факт зареєстровано в ЖЄО за №23438 від 13.12.2016 року та за результатами проведеної перевірки матеріали списано висновком в справу за №17551 від 20.11.2017 р. Відповідно до висновку Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області за результатами розгляду матеріалів ЄО від 13.12.2016 р. за №23438 за заявою [PERSON] встановлено, що 13.12.2016 р. о 13-40 год. до чергової частини Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області надійшла заява [PERSON], в якій він просить прийняти міри до [PERSON], який не повертає йому грошові кошти в сумі 9500 доларів США. В ході проведення перевірки встановлено, що [PERSON] взяв у заявника грошові кошти в сумі 9500 доларів США, для розвитку власного бізнесу. Після отримання у [PERSON] грошових коштів [PERSON] написав власноруч розписку про те, що гроші у сумі 9500 доларів США він поверне [PERSON] до 31.12.2016 року. Також встановлено, що 19.12.2016 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, в якій просить органи поліції припинити подальше проведення перевірки по фактам вказаним у його заяві відносно [PERSON], у зв'язку із тим, що вважає, що ситуація, яка склалась особиста справа і будь-яких претензій до [PERSON] не має. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 05.11.2016 року строк грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Посилання представника відповідача на те, що вказана розписка, за якою відбувається стягнення, була написана під впливом фізичної розправи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, належним доказом на підтвердження таких фактів може бути, зокрема, вирок суду, отже дані доводи судом до уваги не приймаються. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 2-13, 81, 141, 258, 259, 279, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved