Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що ТОВ БТК «Мега-Сервіс» являється власником нежитлових будівель за адресою проспект Пеліна № 3, № 5, також ТОВ БТК «Мега-Сервіс» являється землекористувачем 0,1331 по пр. Пеліна № 3, № 5. 21.07.2000 року згідно нотаріальних договорів відбувся перехід права власності на користь фізичної особи [PERSON], а стороною підписантом від ТОВ БТК «Мега-Сервіс» виступив [PERSON], який діяв на підставі доручення від 10.07.2000 року вих. № 33, який не мав повноважень на укладення зазначеного договору. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.07.2000 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю будівельно-торгівельною компанією «Мега-Сервіс», та [PERSON] про продаж нежитлових приміщень А-2, загальною площею 345,0 кв. м, що знаходиться по проспекту Пеліна, номер пять в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №2828; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказані нежитлові приміщення за зазначеною адресою; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.07.2000 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельною компанією «Мега-Сервіс» та [PERSON] про продаж нежитлових приміщень А-1, загальною площею 360,9 кв. м, що знаходиться по проспекту Пеліна, номер три в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2826; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказані нежитлові приміщення за зазначеною адресою; зобовязати [PERSON] повернути нежитлові приміщення А-2, загальною площею 345,0 кв. м, що знаходиться по проспекту Пеліна, номер пять в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області товариству з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельній компанії «Мега-Сервіс» за належністю; зобовязати [PERSON] повернути нежитлові приміщення А-1, загальною площею 360,9 кв. м., що знаходиться по проспекту Пеліна номер три в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельній компанії «Мега-Сервіс», ЄДРПОУ 30012481 за належністю; вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення на користь позивача. У судове засідання представник позивача та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, місце знаходження відповідача невідоме. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. ТОВ БТК «Мега-Сервіс» згідно нотаріально посвідчених договорів від 18.11.1998 року являється власником нежитлових будівель за адресою проспект Пеліна № 3, № 5, також ТОВ БТК «Мега-Сервіс» являється землекористувачем 0,1331 по пр. Пеліна № 3, № 5, відповідно подає звітність та сплачує податки на нерухомість з 2015 року. Це підтверджується довідками № 01, № Б/н від 03.08.2015 року, витягом з рішення Дніпродзержинського міськвиконкому від 30.07.1999 року № 218, Державним актом на право постійного користування землею серія ДП виданим від 17.02.1994 року, реєстровий № 5 із змінами внесеними відповідно до рішення № 218 від 30.07.1999 року. Весь час з моменту оформлення вказаної вище земельної ділянки під розміщення нежитлових будівель по проспекту Пеліна № 3, № 5 ТОВ БТК «Мега-Сервіс» нараховує, сплачує, та подає відповідну звітність по податку на землю, а з 2015 року по податку на нерухоме майно, що підтверджується копіями документів податкової звітності. Також, доказом що з 1998 року до цього часу ТОВ БТК «Мега-Сервіс» дійсно виконував всі функції власника, являється копії документів щодо погодження меж та обопільного дозволу на реконструкцію своїх обєктів суміжних користувачів, в даному випадку це заява про надання згоди на виконання плануємих будівельних робіт на земельних ділянках, що межують між собою за адресою: пр. Пеліна, 3, 5, та вул. Арсенічева, 4, що підписано директором [PERSON] 29.09.2008 року. 01.03.1999 року між ТОВ РІВ «Егрегор» та ТОВ БТК «Мега-Сервіс» було укладено договір про спільну діяльність в межах якого передано нежитлові будівлі по проспекту Пеліна, 3, 5 на строк до 31.12.2014 року. Директор ТОВ БТК «Мега-Сервіс» [PERSON] спочатку звернувся до ТОВ РІВ «Егрегор» з пропозицією повернути майно. Акт приймання-передачі майна (повернення майна) до договору від 01.03.1999 року про спільну діяльність було підписано, сторона ТОВ РІВ «Егрегор» пояснила, що з 2007 року не знаходяться за адресою проспект Пеліна № 3, та фізично вказані будівлі не використовують. Договір визнали, в акті домовились про відсутність взаємних претензій оскільки стан будівель незадовільний. Директором ТОВ БТК «Мега-Сервіс» було виявлено, що 21.07.2000 року згідно нотаріальних договорів відбувся перехід права власності на користь фізичної особи [PERSON], а стороною підписантом від ТОВ БТК «Мега-Сервіс» виступив [PERSON], який діяв на підставі доручення від 10.07.2000 року вих. № 33. В процесі збору доказів було отримано копії вказаного доручення і наказу про продаж даних обєктів, які видані за підписом [PERSON] Вивчивши книгу наказів (кадри) яка зберігається на підприємстві аж до його ліквідації і у такому випадку передається в державний архів, суд вважає, що [PERSON] не мав права видавати наказ на продаж майна і тим більше доручення [PERSON] за яким він діяв укладаючи нотаріальну угоду, оскільки [PERSON] згідно наказу № 1 від 31.03.1999 року був прийнятий на посаду заступника директора ТОВ БТК «Мега-Сервіс» і не мав таких повноважень. При цьому ТОВ БТК «Мега-Сервіс» засновано 08.07.19998 року згідно розпорядження № 134-р «Про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-торгівельної компанії «Мега-Сервіс», надалі згідно протоколу № 2 засідання засновників ТОВ БТК «Мега-Сервіс» було прийняте рішення призначити [PERSON] на посаду директора, відповідно до чого видано наказ № 1 від 26.06.1998 року. [PERSON] перебував на посаді директора до 02.01.2002 року, оскільки був звільнений з посади наказом № 3 від 31.12.2001 року за власним бажанням. [PERSON] був звільнений з посади заступника директора з 01.02.2002 року згідно наказу № 1 від 31.01.2002 року, а цим же наказом було прийнято на посаду директора [PERSON]. Із документів що зберігаються в товаристві [PERSON] не мав права надавати доручення та видавати накази про продаж майна. Суд вважає це прямим порушення права власності ТОВ БТК «Мега-Сервіс», вважає що майно передане за відплатним договором вибуло незаконним шляхом, поза волею ТОВ БТК «Мега-Сервіс», яке було законним власником майна. А також поза волею ТОВ РІВ «Егрегор» яке з 01.03.1999 року по 31.12.2014 року згідно до договору про спільну діяльність користувалось цими приміщеннями. В травні 2015 року новий власник до якого майно вибуло незаконним шляхом вніс в новий реєстр державну реєстрацію цього майна за собою, про що свідчать отримані в реєстраційній службі копії витягів з архівної справи. [PERSON] був звільнений з підприємства 10.08.2010 року, а 14.08.2010 року він помер по захворюванню, про що мається письмовий доказ копія свідоцтва про смерть від 17.08.2010 року серія І-КИ № 355803 №1001. Щодо строків позовної давності, то суд враховує той факт, що майно до 31.12.2014 року було передано ТОВ РІВ «Егрегор» в межах договору про спільну діяльність, і про порушені права ТОВ БТК «Мега-Сервіс» останнє дізналося лише після звернення до ОКП «ДБТІ» із запитом, таким чином суд вважає, що строки позовної давності не вийшли і ТОВ БТК «Мега-Сервіс» правомірно звернулось до суду за захистом порушеного права. Оскільки обєкт було придбано в 1998 році, то до спірних правовідносин застосовуються норми цивільного законодавства що діяли на той момент, а саме Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року. Приписами ст. 128 ЦК УРСР передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей. Згідно ст. 224 ЦК УРСР по договору купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього визначену грошову суму. Ч. 1 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (набрав чинності 1 січня 2001 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Приписами статті 86 ЦК УРСР передбачено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Майно може бути повернуто за позовом власника про витребування майна на підставі ст. 387, 388 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила захисту такого права. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього кодексу не може бути витребуване в нього. Статтею 388 ЦК України передбачено, що, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з володіння або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Щодо визнання договору недійсним, то враховуючи правову позицію Верховного Суду України що надав відповідні розяснення спочатку в узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, а потім у постанові Пленуму від 06.11.2009 № 9, задоволення такої вимоги можливо оскільки позивач і відповідач є сторонами правочину. Так, у п. 10 цієї постанови зазначено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції, може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Підсумовуючи викладене суд вважає, що право власності ТОВ БТК «Мега-Сервіс» являється неправомірно порушеним, оскільки майно було відчужене повноважною особою від імені товариства, що не мала такого права, до того ж в період відчуження майно було передано у користування іншому субєкту по договору і вибуло з обігу не з його волі. Таким чином, суд вважає поданий позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено 3654 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved