Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідачка вихованням доньки не займається, зловживає спиртними напоями. 08.03.2014р донька прийшла до батька додому і забажала проживати з ним. У нього створені необхідні умови для життя та навчання дитини, він має самостійний дохід, постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, добре ставиться до дитини, піклується про неї, а тому просить визначити місце проживання малолітньої дитини разом з ним. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з зазначених підстав. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала; 24.06.2014 року в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в судовому засіданні позов підтримала. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження від 15.07.2003р вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], актовий запис №217. Рішенням Новокаховського міського суду від 25 травня 2005 року шлюб, між сторонами, зареєстрований 25 грудня 1999 року відділом РАГС м.Нової Каховки, Херсонської області, актовий запис №418 - розірвано. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] після розірвання шлюбу, між сторонами мешкала разом із матір'ю [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 15.05.2014 року № 34/1847 орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої [PERSON], у батька [PERSON], оскільки у батька їй краще, спокійніше, є добрі умови для навчання; зазначене буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю. Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, обстеження умов проживання, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, яка бажає проживати саме з батьком, в сім'ї якого створені всі належні умови для нормального проживання та розвитку дитини, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з позивачем. Повно і всебічно з'ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню; зазначене буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved