Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.11.2010р., [PERSON] , відповідач, отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 16930.85 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 04.03.2021р. за даною справою відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справи в порядку ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.11.2010 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого позичальник, отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту який було встановлено максимальний ліміт 13500.00 грн. на платіжну картку з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. У розрахунку за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 16930.85грн., що складається з наступного: - 13696.55 грн., тіло кредиту; - 3234.30 грн., заборгованість за простроченими відсотками; Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за користування кредитом та пенею. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у позичальника наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13696.55 грн.. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказаний документ станом на 15.11.2010 року містив умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Таким чином, у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача кредитної заборгованості: 3234.30 грн., заборгованість за простроченими відсотками, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. За таких підстав суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимоги в частині стягнення: 3234.30 грн., заборгованість за простроченими відсотками за безпідставністю, що ж стосується позовним вимог щодо стягнення з боржника тіла кредиту у розмірі 13696.55 грн., то ці вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Отже позовні вимоги задоволено на 80.9 %. (13693.55Х100/16930.85= 80.9). Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial