Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, уточнив його, свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до відмітки в паспорті позивач 23.01.1992 року, був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивач у встановленому законодавством порядку вирішив приватизувати дану квартиру. Для здійснення приватизації позивач звернувся до відповідача, але відповідно листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла в даній приватизації йому було відмовлено. Відмова ґрунтувалася на тих підставах, що позивач, незаконно зареєстрований в даній квартирі і, що для приватизації квартири необхідно надати ордер який був підставою для вселення. Позивач, з незалежних від нього обставин не має ордер на приміщення, так як основним квартиронаймачем була [PERSON], яка померла [INFO], тому на даний час позивач переоформлює на своє ім.'я особовий рахунок. Тому позивач просить визнати відмову Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла по приватизації квартири за адресою: [ADDRESS], неправомірною та зобов'язати Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо приватизації квартири без надання ордеру. Позивача в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, заперечив проти них. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до відмітки в паспорті позивач 23.01.1992 року, був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Судом встановлено, що на даний час в квартирі [ADDRESS] проживають за зареєстрований позивач - [PERSON] Квартира за адресою: [ADDRESS], знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Суми, та належить до об'єктів приватизації, відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму, що не оспорювалось сторонами під час судового засідання і підтверджувалось поясненнями учасників судового розгляду справи. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача приватизацію квартири. Судом встановлено, що маючи намір скористатись правом на приватизацію житла позивач звернувся до відповідача з заявою про склад сім'ї, заявою про передачу в приватну власність квартири, технічним паспортом на квартиру та паспортами членів його родини, але йому було відмовлено в прийнятті документів та приватизації квартири з тих підстав, що у нього відсутній ордер на вказане житло. Позивач, з незалежних від нього обставин не має ордер на приміщення, так як основним квартиронаймачем була [PERSON] дружині позивача, яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6), тому на даний час позивач переоформлює на своє ім'я особовий рахунок. Таким чином, отримати копію ордеру неможливо, так як в організації, яка обслуговує спірний будинок відсутні документи та з наведених обставин слідує, що позивач на законних підставах зареєстрований та фактично проживає у вказаній квартирі, не має іншого власного житла. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Дії Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, що позивачі не мають права на приватизацію квартири згідно з Положення про порядок передачі квартир, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, оскільки не надали копії ордеру є безпідставним, оскільки вбачається, що позивачі у своїх заявах намагаються витребувати документи, які потрібні для приватизації квартири. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З 1992 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача, або його дружини, претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій він мешкає. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти документи на підставі яких був вселений, їх відсутність позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеної квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial