Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.12.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1143. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з початку вересня 2018 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини з тієї причини, що втратили один до одного почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. З цього часу вони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. Тому подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає не можливим, оскільки їх сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Спору про поділ майна між ними немає. Після припинення спільних відносин донька проживає разом з відповідачем, спору про місце її проживання немає. Він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої доньки. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв'язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 1143, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). З позову вбачається, що сторони з початку вересня 2018 року не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сім'ї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і пошани один до одного. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить їх інтересам. Відповідач погодилася з викладеними обставинами, визнавши позовні вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та пошани один до одного, збереження родини є неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов.

Outcome: approved