Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, мотивуючи тим, що є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5313 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0522683000:02:001:0163, яка знаходиться на території Карпівської сільської ради Могилів-Подільського району. Дану земельну ділянку позивач отримав у спадщину від своєї матері [PERSON] [INFO] . Вказана земельна ділянка ніколи не передавалася в оренду жодній особі. Влітку 2020 року позивач вирішив самостійно обробляти дану земельну ділянку, однак при огляді на місці з`ясувалося, що його 1/2 частки вищезазначеної земельної ділянки безпідставно користується відповідач. 31 березня 2021 року позивач звернувся з заявою до Могилів-Подільського РВП що відповідач самовільно захопив земельну ділянку та встиг посадити на ній сад. 01 квітня 2021 року його заява була внесена до ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.197-1 ч.1 КК України. Однак 29 квітня 2021 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України відносно відповідача за відсутності суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення. [PERSON] пояснював на досудовому розслідуванні, що помилково захопив земельну ділянку і вирощує на ній сад. Також [PERSON] пояснив, що земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою [PERSON] , з яким у [PERSON] була усна домовленість на користування земельної ділянки, то він переплутав площі земельних ділянок. Також [PERSON] підтвердив той факт, що усуне добровільно завдану позивачу шкоду шляхом укладення договору міни земельними ділянками, однак цей процес затягнувся на невизначений час. Враховуючи вище викладене позивач просить витребувати у [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5313 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0522683000:02:001:0163, яка знаходиться на території Карпівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав: [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5313 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0522683000:02:001:0163, яка знаходиться на території Карпівської сільської ради Могилів-Подільського району, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.10.2014, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №884 (а.с.4), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.7,8). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] 01 квітня 2021 року внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ст.197-1 ч.1 КК України (а.с.9). Постановою Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 29 квітня 2021 року закрито кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (а.с.10,11,12). У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. З аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що, оскільки у справі не доведено протилежного, суд вважає, що земельна ділянка вибула з володіння власника не з його волі, а тому вона підлягає витребуванню від [PERSON] . За таких підстав суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню повністю, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908 грн.

Outcome: approved