Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов обґрунтував тим, що 26.07.14 року на перехресті вул. Блюхера та вул. Ак. Павлова в м. Харкові сталося ДТП за його участю та участю водія [PERSON]. В момент ДТП він керував належним йому автомобілем ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER]. [PERSON] керував автомобілем ЗАЗ, державний номер [NUMBER]. 22.08.2014 року Московським районним судом м. Харкова [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП належний позивачу автомобіль ВАЗ 2107 отримав механічні пошкодження та відповідно до звіту № 06/09/14 від 06.09.2014 року субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] щодо розміру матеріальної шкоди, розмір завданої шкоди склав 21\~784,85 грн. Понесені ним витрати на проведення дослідження та складання зазначеного звіту складають 400,00 грн. Крім того, діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, оскільки в результаті ДТП він переніс стрес, викликаний зіткненням автомобілів, він не може спокійно спати. Окрім цього позивач не має можливості пересуватись автомобілем, у звязку із тим, що після ДТП не має можливості відновити стан транспортного засобу. Ні в момент ДТП, ні до теперішнього часу [PERSON] навіть не вибачився, під час складання протоколу ДТП вів себе зухвало. Все це негативно відбилося на психічному стані позивача та свої моральні страждання він оцінює в 5000,00 грн. Відповідно до вищезазначеного та у звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не відшкодовує завдані збитки, позивач змушений звернутись до суду з відповідною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 26.07.2014 року о 09-00 годині керував автомобілем [NUMBER] в м. Харкові. На перехресті вул. [PERSON] та вул. Блюхера відповідно до дорожньої обстановки проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Настання події даної пригоди сталося внаслідок порушень п. 8.7.3е Правил дорожнього руху\~України водієм [PERSON], що підтверджується постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення за\~ст..124 КУпАП\~(а. с. 4). Відповідно до звіту №06/09/14 про оцінку колісного транспортного засобу, а саме автомобіля ВАЗ 21740 111- 30 державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 21\~784,85 грн. (а. с. 7-33). Вартість дослідження автомобіля ВАЗ 210740-111-30, державний номер [NUMBER] складає 400 грн. та була сплачена позивачем, що підтверджується копією акту прийому-передачі робіт по незалежній оцінці (а. с. 6). Як вбачається із\~ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до\~ст.1187 ЦК України: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ«Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року зазначено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2\~Правил дорожнього руху\~України). Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з\~ст..1192 ЦК України: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 21784,85, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, судом встановлено, що внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав страждань хвилювань з приводу пошкодження майна, не мав можливості користуватись автомобілем для пересування, був змушений витрачати свій час на вирішення питань, які виникли внаслідок ДТП, що займало його час та порушувало звичайний спосіб життя.\~\~ Ч.1\~ст.23 ЦК України\~вказує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, що заподіяна внаслідок порушення його прав. Відповідно до ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна. Ч.4 цієї ж статті вказує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд з урахуваннями тривалості та глибини страждань позивача, а також зусиль, які необхідно докласти для усунення негативних наслідків після ДТП, враховуючі вимоги розумності та справедливості, задовольняє вимоги\~\~позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі чого суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь понесені витрати на проведення дослідження в сумі 400,00 грн., та за сплату розміщення судового оголошення у розмірі 124,50 грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача компенсацію заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 21784,85 грн., моральної шкоди 5000 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 400,00 грн. та судові витрати у сумі 611,70 грн.

Outcome: approved