Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 02 червня 2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DNHDGK01270037, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, з кінцевим строком повернення 01.06.2020 року. [PERSON] зобов'язалася своєчасно повертати кредит, нараховані відсотки у відповідності до умов кредитного договору. Дотепер [PERSON] свої обов'язки виконує неналежним чином та станом на 27.08.2013 р. вона має заборгованість за кредитом в сумі 46 304,33 доларів США, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту - 42 017,25 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 617,66 доларів США, - заборгованість по комісії за користування кредитом - 306,30 доларів США, - пеня - 1 363,12 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року позивач і [PERSON] уклали договір іпотеки №DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року, згідно якого відповідач передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] Оскільки вказана квартира є іпотечним майном та кредитор має право переважно перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, тому позивач просить в рахунок заборгованості [PERSON] перед позивачем в розмірі 46 304,33 доларів США за кредитним договором № DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] та виселити відповідача зі зняття з реєстраційного обліку зі вказаної адреси. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 02 червня 2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір №DNHDGK01270037, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 40000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, з кінцевим строком повернення 01.06.2020 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року позивач і [PERSON] уклали договір іпотеки №DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року, згідно якого відповідач передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNHDGK01270037 від 02.06.2005 року, [PERSON] зобов'язалася своєчасно повертати кредит, нараховані відсотки у відповідності до умов договору та станом на 27.08.2013 р. вона має заборгованість за кредитом в сумі 46 304,33 доларів США, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту - 42 017,25 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 617,66 доларів США, - заборгованість по комісії за користування кредитом - 306,30 доларів США, - пеня - 1 363,12 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Таким чином, оскільки [PERSON] порушила умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором забезпеченим іпотекою, то суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. При цьому слід врахувати обумовлену сторонами договору іпотеки ціну предмету іпотеки, що складає 202 000 грн. Розглядаючи позовну вимогу ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, суд дійшов висновку, що в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. Відповідно до положень ст.ст.39,40 ЗУ «Про іпотеку», суду надано право розглянути позовну вимогу про виселення мешканців разом з розглядом позовної вимоги щодо звернення стягнення на нерухоме майно. Тобто винесення рішення про виселення мешканців з іпотечного майна є правом суду, а не його обов'язком при розгляді питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно. Разом з тим, слід зазначити, що з вимогою про виселення мешканців та зняття їх з реєстрації має право звернутись до суду майбутній власник іпотечного майна, в порядку ст.3 ЦПК України, оскільки таке обтяження буде порушувати право власника користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачені ним при подачі позову судовий збір у розмірі 3219 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial