Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені, посилаючись на такі обставини. 08 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (потім ПАТ «УкрСиббанк», згодом правонаступник - Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11247608000, відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 47245,0 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 238587,25 гривень, строком до 08 листопада 2017 року зі сплатою 13,90 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором та додатковою угодою №1 до договору про надання споживчого кредиту №11247608000 від 08 листопада 2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 2 кредитного договору, банк уклав в день укладення цього договору з [PERSON] договір поруки № 155860. Відповідно до договору поруки поручитель поручилась за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, відповідно п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 21.03.2014 року виникла прострочена заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11247608000 від 08 листопада 2007 року на загальну суму 372955,10 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором і судові витрати пропорційно з відповідачів. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. Судом встановлено, що 08 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (потім ПАТ «УкрСиббанк» зараз - Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11247608000, відповідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 47245,0 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 238587,25 гривень, строком до 08 листопада 2017 року зі сплатою 13,90 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором та додатковою угодою №1 до договору про надання споживчого кредиту №11247608000 від 08 листопада 2007 року. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, ПАТ «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №11247608000 від 08 листопада 2007 року. Згідно із п. 1.4 зазначеного договору, кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 2 кредитного договору, банк уклав в день укладення цього договору з [PERSON] договір поруки № 155860. Відповідно до договору поруки поручитель поручилась за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, відповідно п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 21.03.2014 року виникла прострочена заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11247608000 від 08 листопада 2007 року на загальну суму 372955,10 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 339782,29 грн.; - заборгованість по відсотками за користування кредитом - 33172,81 грн. Згідно п. 6 зазначеного договору, банк має право достроково повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 6 цього договору. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. А також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути в рівних частках з відповідачів суму судового збору в розмірі 3654,0 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved