Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] народився 14 листопада 1929 року. Його батьками є «Кропывный Иван Данилович» та «Кропивная Мария Севастьяновна». Всі записи в вищеназваному свідоцтві про народження виконані на російській мові. Окрім сина [PERSON], 27 травня 1931 року у батьків народилась донька [PERSON]. З 1955 року вся сімя поселилася в будинку № 4, розташованого в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області. З того часу вони всі мешкали там разом. [PERSON] в 1958 році одружився та через деякий час разом із своєю сімєю переїхав мешкати до іншого будинку по вул. Шевченко в м. Камянка-Дніпровська. Його сестра - [PERSON], не маючи ні своєї сімї, ні власних дітей, постійно мешкала в будинку № 4, розташованого в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, який був у власності сімї [PERSON] з 1955 року. З 1982 року, після того, як померла їх мати [PERSON] сестра позивача залишилася єдиною власницею вищеназваного будинку. 16 серпня 2013 року вона померла, про що Відділом ДРАЦС РС К.-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області складено відповідний актовий запис №188. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №4 в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області. Жодного заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємців першої черги по закону немає. Єдиним спадкоємцем другої черги по закону є [PERSON]. Зі свого боку він в установлений законодавством термін звернувся до приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї сестри [PERSON], та останнім була відкрита спадкова справа. Після спливу шестимісячного терміну позивач мав право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, як виявилося, стати власником житлового будинку після смерті своєї сестри, він не має змоги, оскільки для підтвердження того факту, що [PERSON] є спадкоємцем по закону другої черги та має право на отримання спадщини після померлої сестри слід довести ступінь родинних відносин. Також при видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що складається з нерухомого майна та підлягає реєстрації, нотаріус вимагає [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, який би підтвердив право власності померлої на таке майно. Підтвердити ступінь родинних відносин та надати свідоцтво про народження [PERSON] мій довіритель не має змоги, оскільки серед документів, що зберігалися у померлої сестри, воно було відсутнє. Зі свого боку приватний нотаріус К.-Дніпровського районного нотаріального округу [PERSON] самостійно звертався із відповідним запитом до РАЦС та державного архіву Запорізької області. Відділом РАЦС в м. Камянка-Дніпровська було надано відповідь, що актові записи про народження за 1929-1931 роки в них відсутні та необхідно звертатися до державного архіву Запорізької області. Державний архів Запорізької області надав відповідь, що в книгах реєстрації актів цивільного стану, що частково збереглися, актові записи про народження [PERSON], [PERSON] відсутні. Окрім того, книги реєстрації цивільного стану нині м. Камянка-Дніпровська Запорізької області за 1929-1931 р.р. не збереглися. Також після написання прізвищ на українській мові сестра позивача стала «Кропивна», а позивач - «Крапивний». Тобто, в даній ситуації слід в судовому порядку доводити той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Окрім того, правовстановлюючих документів на житловий будинок у позивача теж немає. Таким чином, [PERSON], зі свого боку, виконав всі дії, передбачені законодавством України, які направлені на оформлення спадщини та є єдиним спадкоємцем після смерті своєї сестри. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є рідним братом [PERSON], яка померла 16 серпня 2013 року, встановити факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку № 4 по пров. Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, а також визнати право приватної власності [PERSON], ІПН № [NUMBER] на житловий будинок № 4 по пров. Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області у порядку спадкування після сестри [PERSON], яка померла 16 серпня 2013 року. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати у його відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, заперечень проти задоволення позову не надав. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] народився 14 листопада 1929 року. Його батьками є «Кропывный Иван Данилович» та «Кропивная Мария Севастьяновна», що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданого 10 вересня 1947 року. Всі записи в вищеназваному свідоцтві про народження виконані на російській мові (а.с.6). 27 травня 1931 року народилась [PERSON]. З 1964 року сімя оселилася в будинку № 4, розташованого в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, що підтверджується домовою книгою (а.с. 10-13). [PERSON] з цього часу та по день смерті постійно мешкала в будинку № 4, розташованого в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, що також вбачається з домової книги. З 1982 року, після того, як померла [PERSON], [PERSON] залишилася єдиною власницею вищеназваного будинку. 16 серпня 2013 року у віці 82 роки померла [PERSON], про що Відділом ДРАЦС РС К.-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області складено відповідний актовий запис №188 (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №4 в провулку Матросова в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області. Відповідно до спадкової справи заповіту [PERSON] не залишила, тобто спадкоємці першої черги по закону відсутні (а.с. 53-58). Єдиним спадкоємцем другої черги по закону є [PERSON], який звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри (а.с. 51-52). Згідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином, законодавством заявнику надана юридична можливість вирішення цього питання саме у судовому порядку для вирішення питання про прийняття спадщини після померлої сестри. Протягом тривалого часу, [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з батьками в одному місці - м. Камянка-Дніпровська, що доводиться записами в домовій книзі. Все своє життя [PERSON] спікувалась з родиною свого брата, тобто, [PERSON] та була для нього дійсною опорою в житті. [PERSON] мав з сестрою постійний контакт, спілкувавсь з нею. Окрім того, він здійснював поховання своєї сестри, що доводиться поясненнями свідків. Спорідненість це кровний звязок між людьми, з наявністю якого закон встановлює визначені права та обовязки (Радянський енциклопедичний словник, Москва, 1980, видавництво „Радянська енциклопедія). Відповідно до п.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно до закону за своїм розсудом, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності передбачається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на спадкове майно сестра позивача набула на законних підставах і має правовстановлюючий документ щодо цього майна (а.с.14-16). Згідно до статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. В інформаційному листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що «Записи в по господарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо». Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 цього кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до узагальнень судової практики розгляду цивільних справ про спадкування за позовом, якщо крім особи, яка подає позов про визнання права власності на спадкове майно, не має інших спадкоємців (за законом чи заповітом), відповідачем слід притягувати відповідну раду, яка представляє інтереси територіальної громади. Відповідно до ч.2 ст. 118 Цивільно-процесуального кодексу України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою. Відповідно до п.1 ст.114 цивільного кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Все спадкове нерухоме майно, що оспорюється, знаходиться в м. Камянка-Дніпровська, тому позовна заява направлена до розгляду до К.-Дніпровського районного суду. У зв'язку з наведеним, суд приходить до об'єктивного висновку про доцільність задоволення вимог позивача про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності майна, визнання майна спадковим та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved