Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2014 року померла її мати [PERSON], яка за своє життя мала житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Ушинського за № 42 в селі Богданка Шосткинського району, яка за життя склала заповіт на імя своєї онуки [PERSON], яка в свою чергу спадщину не прийняла та нотаріально відмовилась від прийняття спадщини. Після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори, однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що спадкодавцем за життя право власності на житловий будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій наполягала на задоволенні позову та просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань суду не надав Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця і момент відкриття спадщини, [PERSON] 30.10.2014 року (а.с.5) згідно копії заповіту видно, що спадкодавець заповів все своє майно [PERSON] (а.с.6). Згідно заяви [PERSON] (а.с.8) вона відмовилася від прийняття спадщини. Згідно довідки Ковтунівської сільради видно, що позивач у вказаному будинку був зареєстрований зі своєю матірю [PERSON] до дня її смерті (а.с.8) ; Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved