Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 21.08.2009дюку між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис за № 666. Після реєстрації шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . Інших спільних дітей у нас не має. Спільне життя з [PERSON] не склалося, в період спільного проживання в сім`ї відбувалися конфлікти та суперечки. Все це призвело до того, що з 2018 року шлюбні відносини між ними були припинені. Позивач вирішив розлучитись з відповідачем, оскільки проживання з ним однією сім`єю та збереження шлюбу вже не можливо, та це суперечить їх інтересам. Вживати заходів щодо примирення подружжя не має необхідності, оскільки позивач твердо вирішив розірвати шлюб та свою позицію міняти не збирається. Протягом останнього часу позивач з відповідачем не мешкає, проживають окремо, кожний своїм життям. Щодо поділу майна, що є їх спільною сумісною власністю, проживання та утримання дитини - питання в разі потреби буде вирішуватися в окремому порядку. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та в належній формі, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутність, відзив на позов не подано. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2009 року, що потверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження дитини. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. 1 примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо суде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо.

Outcome: approved