Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Його батьки [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у цивільному шлюбі, у 1960 році побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. [PERSON], № 52, с. Великосілля, Герцаївського району Чернівецької області, а отже належав обом на праві спільної сумісної власності, по ? частці. 08 квітня 2007 року у віці 76 років [PERSON] - батько позивача, помер. За життя заповіт не склав а тому спадщина після його смерті відкривається за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON], позивач по справі. Дружина своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка так як постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже успадкувала ? частку спірного домоволодіння. 14 листопада 2009 року у віці 82 років [PERSON] померла. За життя, [PERSON] заповіт не склала, а тому спадщина після її смерті відкривається за законом. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за Законом, який своєчасно прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Постановою нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на вищенаведений житловий будинок мотивуючи ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно чи його частку а також факт родинних відносин між позивачем та покійною матірю [PERSON] та шлюбних відносин між батьками [PERSON] та [PERSON] Так як свідоцтво про шлюб батьків позивача не збереглось, так як шлюб був укладений у 1950-х роках ще у Радянському союзі, та батьки фактично проживали у шлюбі, позивач просить суд встановити факт, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 1951 року по 08 квітня 2007 рік. Так як у прізвище позивача та його батьків у свідоцтві про народження вказане «Аіріній», що відрізняється від прізвища його батьків яке у свідоцтвах про смерть вказані «Аіріні», просить суд встановити факт, що він, [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 14 листопада 2009 року. Встановлення фактів має юридичне значення, що потрібно позивачу з метою оформлення спадкових прав після смерті матері. Так як будинок побудований батьками позивача під час перебування у цивільному шлюбі, він належав обом на праві спільної сумісної власності, в свою чергу матір позивача успадкувала частку домоволодіння яка належала його батьку, а отже стала одноосібним власником. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері право приватної власності на домоволодіння по вул. [PERSON], № 52, с. Великосілля, Герцаївського району Чернівецької області. Позивач на призначені судові засідання не зявилась, однак від її імені діяв представник, який дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Від представника відповідача надійшов до суду лист, в якому просив розглянути справу без участі представника сільської ради, також зазначивши, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В 1960 році [PERSON] і [PERSON], які перебуваючи у цивільному шлюбі, на земельній ділянці, виділеній для будівництва житлового будинку, побудували житловий будинок та звели до нього господарські будівлі та споруди за адресою с. Великосілля [PERSON] №52 Герцаївського району Чернівецької області, що підтверджується довідкою № 375 від 21.09.2018 року Лунківського старостинського округу № 1 Герцаївської міської ради. 08 квітня 2007 року у віці 76 років [PERSON] - батько позивача, помер і дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 029893 від 09 квітня 2007 року. Спадкова справа після смерті останнього не заводилась, що підтверджується прикладеною ксерокопією витягу із спадкового реєстру №54528086 від 18.12.2018 року. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки № 370 від 21.09.2018 року Лунківського старостинського округу № 1 Герцаївської міської ради, спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON], позивач по справі. На час смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку проживала його дружина [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою № 377 від 21.09.2018 року Лунківського старостинського округу № 1 Герцаївської міської ради. Після його смерті спадщину не оформила. 14 листопада 2009 року у віці 82 років [PERSON] - померла і дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 071126 від 16 листопада 2009 року. З матеріалів спадкової справи № 51/2010 заведеної відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, що остання за життя заповіту не складала, а отже спадкування проводиться за законом. Відповідно до довідки № 372 від 21.09.2018 року Лунківського старостинського округу № 1 Герцаївської міської ради, спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] являється син [PERSON], позивач по справі, який своєчасно прийняв спадщину шляхом звернення, на протязі 6 місяців з часу відкриття спадщини, до державного нотаріуса з відповідною заявою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Постановою нотаріуса від 02 серпня 2018 року було відмовлено\~позивачу у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~матері на\~житловий будинок№52\~розташованого по\~вул.[PERSON]\~в с.\~Великосілля Герцаївського\~району Чернівецької\~області мотивуючи не наданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно чи його частку, а також факт родинних відносин між позивачем та покійною матірю [PERSON] та шлюбних відносин між батьками [PERSON] та [PERSON] У свідоцтві про народження позивача 1-МИ № 290747 виданого 18 липня 2018 року Герцаївським PB ДРАЦС Чернівецькій області, його прізвище вказане як «Аіріній» [PERSON] та він народився 28 листопада 1951 року в сімї [PERSON] та [PERSON] та прізвище батьків вказане як «Аіріній», однак у свідоцтві про смерть батьків їхнє прізвище вказане «Аіріні». Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Згідно із п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень статті\~293,\~315 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.\~\~\~\~ Відповідно до п.п.1, ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 1, 2\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] знайшов своє підтвердження через пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що позивач [PERSON] являється рідним сином померлої 14.11.2009 року [PERSON]. Також свідки підтвердили, що [PERSON], [INFO], який помер 08 квітня 2007 року, та [PERSON], [INFO], яка померла 14 листопада 2009 року, проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 1951 року по 08 квітня 2007 рік. Як доказ\~встановлення даних\~фактів суд\~бере до\~уваги відомості\~з витягів\~з погосподарської книги Лунківської сільської ради 1960-2007 роки, з яких вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] рахуються як чоловік та дружина та у них є син [PERSON], 28.11 [INFO] Відповідно до довідки № 371 від 21.09.2018 року Лунківського старостинського округу № 1 Герцаївської міської ради [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являлися подружжям та були зареєстрованими в [INFO], та у них народився син [PERSON] 28.11 .[INFO] Також встановлено, що факти, про встановлення яких просить позивач, має для нього юридичне значення, з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, яка фактично успадкувала як дружина частку спадкового майна після смерті [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення фактів про які просить позивач, так як знайшли своє підтвердження у судовому засідання. На даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Отже, для визнання права власності в порядку спадкування слід встановити, що будинок (домоволодіння) не є самочинним будівництвом та може спадкуватися як обєкт права власності - нерухоме майно. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 18 грудня 2013 року по справі 6-23339св13. Відповідно до п.п.6 п. 3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», яка затверджена\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р. ( остання редакція 29.01.2013 року), не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. З іншого боку, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №443 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення», обовязок громадян по введенню в експлуатацію новоствореного майна покладено на обєкти будівництва, які побудовані після 05.08.1992 року і обєкти нерухомості, що побудовані до цієї дати не потребують введення в експлуатацію. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12. Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 ЦК УРСР\~1963 року, який діяв на час володіння спадкодавцем домоволодінням, громадяни могли мати у власності житловий будинок. А саме\~ ст. 100 ЦК УРСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути\~зокрема і жилий будинок. \~При цьому глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність\~ такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Та навпаки,\~ ст.128\~ ЦК УРСР визначався момент виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передачі речі. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від\~04.10.1991\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з записів погосподарських книг виконавчого комітету Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області станом на 1960-2007 роки, за спадкодавцем [PERSON], як голови двору, рахується житловий будинок з господарським будівлями і спорудами розташований за адресою с. Великосілля в [PERSON] №52 \~ \~ \~ \~Герцаївського району Чернівецької області, побудований на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку у 1960 році. Суспільна група двору станом на 1991 рік рахується робочий двір. Суд звертає увагу, що роки побудови у кожній погосподарській книзі відрізняються, однак домоволодіння побудоване до 05.08.1992 року, що згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним. Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період побудови спадкового житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Враховуючи, що у якості голови двору у погосподарських книгах записаний [PERSON] а також те, що спадкове майно побудоване під час проживання спадкодавців [PERSON] та [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок належав обом на праві спільної сумісної власності, по ? частці. Так як [PERSON] одноособово, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті [PERSON], вона фактично успадкувала частку домоволодіння останнього та стала одноосібним власником. 28.11.2017 року на спірне домоволодіння, був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268\~ЦК\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Так як позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], однак позбавлений можливості оформити спадкові права на спірне домоволодіння через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, а також відсутності державної реєстрації права власності на домоволодіння, суд дійшов до обґрунтованого висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved