Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03.06.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 317, згідно до якого позивач надав відповідачу грошовий кредит у розмірі 16\~500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та безпечності, а також зобовязання відповідача повернути зазначену суму на умовах, передбачених цим договором, плата за користування кредитом становить 0,137% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 4.1 строк дії Договору становить 24 фактичних місяців з 03 червня 2011 року по 03 червня 2013 року, договір діє до повного виконання відповідачем своїх зобовязань, тобто до дня повного погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом. Згідно до п.4.2 цього договору між позивачем та відповідачем було узгоджено порядок щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, відповідач частково виконав умови договору кредиту, сплативши відповідно: 04.07.2011 року внесок у розмірі 1124,00 грн.; 10.08.2011 року внесок у розмірі 1200,00 грн.; 13.09.2011 року внесок у розмірі 1200,00 грн.; 27.10.2011 року внесок розмірі 1200,00 грн.; 02.12.2011 року внесок у розмірі 1100,00 грн.; 12.01.2012 року внесок у розмірі 1000,00 грн.; 06.04.2012 року внесок у розмірі 3000,00 грн.; 13.06.2012 року внесок у розмірі 110,00 грн. а надалі перестав виконувати умови договору. Таким чином на 05.02.2015 року згідно картки платежів по договору №317 відповідач має заборгованість у сумі 36\~318,07 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12\~824,04 грн.; відсотки за користування кредитом 23494,03 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у вказаній сумі та понесені витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу у його відсутність і у випадку неявки відповідача в судове засідання розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено в судовому засіданні, 03.06.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 317. Згідно до п.1.1 кредитного договору №317 позивач надав відповідачу грошовий кредит у розмірі 16\~500,00 грн. на соціальні потреби на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та безпечності, а також зобовязання відповідача повернути зазначену суму на умовах, передбачених цим договором. Плата за користування кредитом становить 0,137% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п.3.2.2. договору позичальник зобов»язами погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному розділом 4.2. цього договору. Відповідно до п. 4.1 строк дії Договору становить 24 фактичних місяця з 03 червня 2011 року по 03 червня 2013 року і діє до повного виконання відповідачем своїх зобовязань позичальником. Відповідно до п.4.2 цього договору між позивачем та відповідачем було узгоджено порядок щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідач частково виконав умови договору кредиту, сплативши відповідно: 04.07.2011 року внесок у розмірі 1124,00 грн.; 10.08.2011 року внесок у розмірі 1200,00 грн.; 13.09.2011 року внесок у розмірі 1200,00 грн.; 27.10.2011 року внесок розмірі 1200,00 грн.; 02.12.2011 року внесок у розмірі 1100,00 грн.; 12.01.2012 року внесок у розмірі 1000,00 грн.; 06.04.2012 року внесок у розмірі 3000,00 грн.; 13.06.2012 року внесок у розмірі 110,00 грн. а надалі перестав виконувати умови договору №317. Встановлено, що станом на 05.02.2015 року згідно картки платежів по договору №317 відповідач має заборгованість у сумі 36\~318,07 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12\~824,04 грн.; відсотки за користування кредитом 23494,03 грн. В зв»язку з наявністю заборгованості по сплаті кредитних коштів позивачем на адресу відповідача направлявся лист від 26.01.2016 року з вимогою погасити заборгованість, який був отриманий ним, проте залишений без виконання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 318,07 грн. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені ним при звернені до суду судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved