Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на 2/5 (1/5 + 1/5) частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO], та після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], оскільки за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючих документів на їх частки домоволодіння. Зазначену спадщину він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також спільного проживання та реєстрації з ними. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.36, 39). Надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.45). Відповідач - Каракуртська сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.39, 41). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі його представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.42). Відповідачі - [PERSON], [PERSON] до суду не прибули, повідомлені згідно вимог чинного законодавства (а.с.39). Подали заяви про визнання позовних вимог і розгляд справи у їх відсутність (а.с.46-54). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року (на день ліквідації колгоспних дворів) господарство за адресою: [ADDRESS], відносилось до суспільної групи - колгоспний двір. Головою цього двору - була [PERSON]. До його складу також входили члени: її син [PERSON], позивач по справі, його дружина [PERSON], та їх діти - [PERSON] і [PERSON]. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідками № 79, 80 від 25.01.2017 року, виданими Каракуртською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до запису погосподарської книги № 6 (а.с.15,16), технічним паспортом (а.с.18-20). Рішення Каракуртською сільською радою Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] - не приймалося (а.с.17). [INFO] померла [PERSON], запис акту про смерть № 3 від 04.02.2003 року, складений Жовтневою (нині Каракуртською) сільською радою Болградського району Одеської області та видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS], яку прийняв її син, позивач [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району та паспортом позивача (а.с.15, 5). Родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 76 складений 15.09.1950 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 230/01-16 від 07.04.2017 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заводилась (а.с.44). Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). [INFO] - померла [PERSON] (запис акту про смерть № 938 від 03.11.2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області) та видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS], яку прийняв її чоловік, позивач [PERSON] шляхом постійного проживання та реєстрації в спадковому домоволодінні зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району та паспортом позивача (а.с.15,5). Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим на підставі актового запису № 18, складеного 01.07.1973 року Жовтневою (нині Каракуртською) сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.13). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 230/01-16 від 07.04.2017 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заводилась (а.с.44). Інші спадкоємці [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , які також є спадкоємцями за законом першої черги, як діти померлої, спадщину не приймали. Разом з цим позовні вимоги визнали, що підтверджується їх заявами (а.с.46-54). Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактом вступу в управління спадковим майном, та фактом постійного проживання та реєстрації зі спадкодавцями в одному домоволодінні, своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері та дружини. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по [ADDRESS] після смерті матері та на 1/5 частку цього ж домоволодіння після смерті дружини, тобто загалом успадкував 2/5 частин вказаного домоволодіння. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved