Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], у якому просить визначити частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності - автомобілі Nissan Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] по ? частці за позивачем та відповідачем, поділити майно та стягнути компенсацію ? вартості вказаного автомобіля. Своїм вимоги обґрунтовує тим, що відповідач провела відчуження вказаного транспортного засобу, який є об'єктом спільної сумісно власності без згоди позивача та витратила кошти отримані від його реалізації на власні потреби, у зв'язку з чим, на думку, позивача є всі підстави для стягнення компенсації вартості ? вказаного автомобіля. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснивши, що кошти від продажу автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] були витрачені у період зареєстрованого шлюбу та в інтересах сім'ї, в тому числі на утримання дітей, у зв'язку з чим позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, між [PERSON] та [PERSON] 01.05.04р. Церквою Св. Мері в Парафії Ванстед, Лондон, Редбрідж, зареєстровано шлюб (актовий запис № 495). Згідно з видатковою накладною 05.07.2010 року [PERSON] придбала транспортний засіб марки Nissan моделі Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за ціною 253 000 грн. у ТОВ КИЙ Авто Холдинг. 31.03.2011 року [PERSON] від імені якої діяв ТОВ «Авто бізнес» продала [PERSON] вказаний транспортний засіб за ціною 168 269 грн. 70 коп. 01.04.2011 року [PERSON] зареєстрував автомобіль в органах ДАІ на своє ім'я. Так, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20.10.2011 року залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва 13.12.11р. на підставі позову [PERSON] поданої у січні 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13.12.11р. Таким чином, спірне майно було відчужене у період шлюбу. Однак, відповідно до описової частини рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.10.11р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов [PERSON] про розірвання шлюбу було подано у січні 2011 року, у зв'язку з тим, що шлюбні стосунки з [PERSON] припинено, сімейно-шлюбні стосунки не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Будь-яких доказів того, що у період з січня 2011 року по день розірвання шлюбу сімейні відносини були відновлені суду не надано жодною зі сторін. Так, відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до положень ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про укладення договору відчуження спірного автомобіля 31.03.11р. без згоди позивача та не в інтересах сім'ї, яка фактично розпалася у січні 2011 року, що випливає з позовних вимог [PERSON] у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Такими обставинами є придбання спірного майна, а саме: автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 05.07.10р. за 253 999 грн.; відчуження 31.03.11р. вказаного автомобіля на користь [PERSON] за 168 269 грн. 70 коп. Крім того, на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.10.11р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу встановлено, що 01.05.04р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. На підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 23.05.12р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним правочину про відчуження транспортного засобу та визнання права власності на частину майна встановлено, що автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з роз'ясненнями викладеними в п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. №11 До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки автомобіль є неподільним майном та на час розгляду справи вже не є власністю подружжя, суд визнає ідеальну частку у цьому майні та задовольняє вимоги про стягнення компенсації, оскільки як встановлено вище кошти від продажу автомобіля не були використані на потреби сім'ї, яка припинила своє існування з січня 2011 року, що випливає з обґрунтування позову [PERSON] викладеного в описовій частині рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.10.11р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За таких обставин суд не приймає надані відповідачем докази понесених витрат на потреби сім'ї, оскільки як встановлено судом, що випливає з обґрунтування позову [PERSON], викладеного в описовій частині рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.10.11р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, з січня 2011 року шлюбні стосунки між сторонами спору припинено, сімейно-шлюбні стосунки не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а отже, і витрат на потреби сім'ї понесено бути не може. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання частки спільної сумісної власності та стягнення компенсації є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved