Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2014 року з відповідача на їх користь стягнуто заборгованість за кредитним договором № 056-134-08 від 05.12.2008 року з урахуванням судового збору в сумі 30\~260,89 грн. 29.05.2014 року додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на їх користь стягнуто заборгованість за відсотками по кредитному договору № 056-134-08 від 05.12.2008 року у розмірі 154\~376,28грн. та судовий збір 1613,97 грн. Відповідач в повному обсязі не виконав рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2014 року та додаткове рішення від 29.05.2014 року, які набрали законної сили, сплативши 23.07.2018 р. лише суму боргу у розмірі 3\~482,65 грн. На підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних та інфляційні збитки на загальну суму 246\~946,83 грн. Просять стягнути з відповідача понесені збитки за прострочку грошового зобовязання в розмірі 246\~946,83 та судовий збір в розмірі 3\~704,20 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 05.02.2014 року рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з відповідача на користь КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 056-134-08 від 05.12.2008 року з урахуванням судового збору в сумі 30\~260,89 грн. 29.05.2014 року додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на користь КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» стягнуто заборгованість за відсотками по кредитному договору № 056-134-08 від 05.12.2008 року у розмірі 154\~376,28грн. та судовий збір 1613,97 грн.. Рішення набрали законної сили. 23.07.2018 року відповідачем було погашено частину заборгованості з кредитним договором № 056-134-08 від 05.12.2008 року в сумі 3\~482,65 грн. Відповідачем рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.05.2016 року в повному обсязі не виконано. Згідно з частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Коментована стаття надає визначення порушення зобов'язання, яке буває двох видів. По-перше, це невиконання зобов'язання. Про невиконання зобов'язання можна говорити, якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов'язання. Тобто не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо, або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов'язання мають утримуватися (наприклад, боржник відмовляється сплатити вартість речі кредиторові або використовує річ, передану кредитором в оренду не за її призначенням, тощо). Другим випадком порушення зобов'язання є його неналежне виконання. Неналежне виконання визначається коментованою статтею як порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Поняття належного виконання зобов'язання надається\~ст. 526 ЦК. В разі невідповідності виконання зобов'язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов'язання. Відповідно до\~ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Принцип забезпеченості кредиту означає наявність для захисту своїх інтересів, недопустимість збитків від неповернення боргу із-за неплатоспроможності боржника. Кредит видається також на принципі повернення, строковості та платності, що означає, що кредит може бути повернутий Позичальником у встановлений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування, тобто сплатою відсотків. Відповідно до\~ст.18 ЦПК України, обовязковість судового рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до умов договору, боржник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Так [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Відповідачем не спростовано та не заперечено розрахунку позивача. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, та не можливості виконання рішення суду, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача збитки за прострочку грошового зобовязання в розмірі 246\~946,83 коп., які виникли за період з 01.06.2014 року по 01.07.2018 рік. Крім цього, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3\~704,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved