Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 17 травня 2010 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у звязку з чим, станом на 20 березня 2016 року виникла заборгованість в сумі 16892,88 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 524,23 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11808,04 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 3280,00 грн., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована складова), та 780,61 грн. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 16892,88 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір 1378,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав вкладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. На запитання суду зазначив, що вимога про стягнення комісії та пені є пенею, яка передбачена умовами кредитування відповідача. Просив позов задовольнити. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством \~порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 17 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 500 грн.. Договором передбачено, що за користування кредитними коштами боржник сплачує банку проценти у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил передбачено, що банк має право в односторонньому порядку змінити тарифи. З умов кредитування вбачається, що позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами, до 25 числа місяця, що слідує за обліковим, у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 20 березня 2016 року відповідач порушила умови кредитного договору, останній платіж зробила 02 березня 2011 року і має прострочену заборгованість за кредитом 5332,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8969,42 грн. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісії та пенею задоволенню не підлягає, оскільки\~ комісія та пеня мають різну правову природу та не можуть поєднуватись. З наданих позивачем умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна», вбачається, що комісія за кредитне обслуговування - відсутня. Згідно до вказаних умов кредитування, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості має наступні складові: пеня 1 (базова процентна ставка за договором/30 - починаючи за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1 % від заборгованості, але не менше 10 грн.) З дослідженого розрахунку заборгованості вбачається, що пеня (комісія) нараховувалась позивачем разово 05.01.2013 року у розмірі 30 грн., з 01 листопада 2013 року в сумі 100 грн.. При цьому, після неодноразової зміни процентної ставки, розмір нарахованої пені (комісії) не змінився, що ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості за даною вимогою. В судовому засіданні представник позивача вказану вимогу також не довів. Враховуючи, що згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за пенею (комісією) в сумі 3280,00 грн. не знайшла своє підтвердження, у звязку з чим, в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. За приписами п..п.3, 4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. \~ \~ \~ \~ Умовами кредитування відповідача передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобовязань, більше ніж 120 днів, останній зобовязаний сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. \~ \~ \~ Враховуючи, що [PERSON] порушила встановлені строки платежів, з неї, відповідно до умов договору, має бути стягнений штраф: 500 грн. (фіксована частина) та з врахуванням відмови в задоволені вимоги про стягнення комісії, - 658 грн. 43 коп. (процентна складова): ((524,23 грн. + 11808,04 грн.) х 5% /100 %\~ = 616,61 грн.) За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь банку мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп. (1378 грн. х 80 % / 100% ) \~ \~ \~ \~

Outcome: partial