Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом до відповідачів ПАТ «А-Банк», ФОП [PERSON] про розірвання договорів, зупинення нарахувань за кредитно-заставним договором і покладення зобов'язань на банк про витребування у виконавця заставного товару банку або повернення ним коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №ABH0RG121210314, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 6 486,55 грн. для оплати товару у вигляді металопластикових конструкцій шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] Цього ж дня між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій на загальну суму 6 486,55 грн. Однак, ФОП [PERSON], отримавши кошти від позивача, взятих на себе зобов'язань по зазначеному вище договору не виконала та відмовилась від виконання покладених на неї обов'язків по виготовленню та встановленню металопластикових конструкцій. 24.03.2014 року позивач подав заяву до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення. По даному факту відкрито кримінальне провадження №12014020010001948, відомості відносно якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просив розірвати заяву позичальника №ABYYORC121210314 від 30.01.2014 року, відповідно до якої укладено кредитно-заставний договір між позивачем та банком ПАТ «А-Банк» на суму 6 486,55 грн. та договір індивідуального замовлення за №1250 від 30.01.2014 року між позивачем та [PERSON]; зобов'язати ПАТ «А-Банк» зупинити нарахування за вищезазначеним кредитно-заставним договором; зобов'язати ПАТ «А-Банк» витребувати у [PERSON] заставний товар по кредиту або стягнути з відповідачів кошти в сумі 6 486,55 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представники відповідачів до судового засідання не з`явилися із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 30.01.2014 року між позивачем та відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено кредитний договір №ABH0RG121210314 (а.с.5). Зі змісту заяви позичальника №ABH0RG121210314 від 30.01.2014 року вбачається, що позивач просить відповідача надати йому строковий кредит в розмірі 6 486,55 грн. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення до 29.01.2017 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12% річних та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 194,60 грн. Кредит надається позичальнику для оплати товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок «ИМЕКС» ФОП [PERSON] [NUMBER] у ПАТ «А-Банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ [NUMBER] (п. 9 заяви позичальника). У відповідності до п.15 заяви позичальника позивач погодився, що дана заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua і Тарифами, складає між ним та банком кредитно-заставний договір. При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також, 30.01.2014 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг з виготовлення металопластикових конструкцій на загальну суму 6 486,55 грн. (а.с.6). Зі змісту зазначеного договору вбачається, що після оплати замовником вартості вищевказаних металопластикових конструкцій, виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 14-35 робочих днів з моменту укладення договору, а якщо вироби мають нестандартну комплектацію - протягом 40 днів (п.3.2. договору про надання послуг). Зобов'язання виконавця по даному договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів (п.9. договору про надання послуг). Із пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що жодних дій з виготовлення зазначених вище металопластикових конструкцій виконавець не вчиняв, обумовлені договором вироби йому не передавались. З довідки про прийняття і реєстрацію заяви, виданої слідчим СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області старшим лейтенантом міліції [PERSON] від 22.08.2014 року (а.с.4), вбачається, що подана позивачем заява про кримінальне правопорушення, по факту шахрайських дій відносно нього зі сторони ФОП [PERSON] під приводом виготовлення та встановлення вікон та дверей метало-пластикової конструкції 24.03.2014 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний номер 12014020010001948, розпочато досудове розслідування. У зв'язку з викладеним вище, позивач звертався з проханням до ПАТ «Акцент-Банк» про призупинення нарахування за даним кредитним договором, на що отримав письмову відмову банку за вих.№20.1.0.0.0/7-20140826/73 від 27.08.2014 року, відповідно до змісту якої взяті на себе зобовязання банк виконав, позивачу були надані кредитні кошти на придбання товару, порушень у договірних зобов`язаннях між банком і клієнтом не виявлено. У даному випадку має місце порушення договірних зобов'язань між покупцем і продавцем, що носять цивільно-правовий характер, поза зоною відповідальності банку (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст.628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом; одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється (ст.615 ЦК України). Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим; якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Судом встановлено, що відповідач ПАТ «А-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором №ABH0RG121210314 від 30.01.2014 року виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок відповідача ФОП [PERSON] У свою чергу позивач зобов'язався погашати зазначений кредит щомісячними платежами з періодом сплати з 25 по 29 число кожного місяця (п. 7 заяви позичальника). Таким чином, відповідач ПАТ «А-Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а тому з огляду на вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для розірвання кредитного договору. Однак, на переконання суду, позивачем доведено факт невиконання відповідачем ФОП [PERSON] умов договору на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій від 30.01.2014 року (порушення зобов'язання), оскільки станом на день розгляду справи зобов`язання за вищезазначеним договором ФОП [PERSON] не виконала, що порушує права позивача як замовника та споживача. А тому позов в частині розірвання договору індивідуального замовлення №1250 від 30.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], та стягнення з останньої на користь позивача вартості замовлення у розмірі 6 486,55 грн. підлягає задоволенню, а в решті позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, з відповідача ФОП [PERSON] підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial