Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2012 року. Від даного шлюбу має малолітню дитину [PERSON] [INFO] Позивач вказує, що спільне життя не склалось, з вересня 2014року проживає окремо від відповідача, сімейно-шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть, дитина перебуває на утриманні матері (позивача), а відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати дитину. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від мінімального прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, до досягнення нею повноліття. Крім того, зважаючи на те, що позивач перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, то вважає, що відповідач повинен надавати і їй матеріальну допомогу. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дружини, зайнятої вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку, судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, так як в неї на вихованні малолітня дитина, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти позовних вимог не заперечує. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити на підставі наявних матеріалів, у зв'язку з наступним. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21 липня 2012року (а.с.5), та мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що відповідач не надає допомоги матеріально утримувати доньку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], в графі «батько» вказаний [PERSON] - відповідач по справі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Так відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може буди менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони по справі не надали суду жодних доказів будь-яких дій з боку позивача для отримання аліментів з відповідача чи його ухилення від сплати. Крім того, нормами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від мінімального прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини, до досягнення нею повноліття. Позивач перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, так як [PERSON] народилась [INFO].. Стаття 84 СК України регламентує, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення аліментів на дружину, зайняту вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку, знаходить своє підтвердження, згідно наданих до справи доказів і тому підлягає задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам у їх сукупності, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved