Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 01.07.2011 року його було прийнято на посаду бармена в ПП «Бізнес дом «Бордо», 13.06.2014 року він звільнився з роботи за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України. 13.06.2014 року відповідачем був винесений наказ №5, відповідно до якого з позивача було утримано суму в розмірі 1218,00грн. Про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей 12.06.2014 року позивач повідомлений не був, і під час інвентаризації присутнім не був. Його не ставили до відома про винесення оскаржуваного Наказу №5 від 13.06.2014р. про утримання в день звільнення, хоча в цей день був присутній на робочому місці, отримав трудову книжку. Про існування вказаного Наказу №5 від 13.06.2014р. про утримання грошових коштів із належної йому до сплати заробітної плати він дізнався лише 30.01.2015 року під час судового засідання по цивільній справі №666/8695/14-ц за його позовом до ПП «Бізнес дом «Бордо» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. З наказом особисто не ознайомлений, відсутній його підпис на ньому, крім того, під час звільнення з позивачем не було проведено розрахунок по заробітній платі, а тому йому не було відомо про всі утримання з заробітної плати. Тому вважає, що тримісячний строк для звернення до суду пропущено не було. Просить визнати незаконним та скасувати Наказ №5 від 13.06.2014р. ПП «Бізнес дом «Бордо» про утримання коштів в сумі 1218.00грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по мотивам і підставам, викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином про причину неявки суд не повідомив. В зв'язку з наведеним, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Згідно п.3 ч.1 ст.127 КЗпПУ, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації. Статтею 136 КЗпПУ, передбачено, що покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно до ст.138 КЗпПУ, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Статтею 130 КЗпПУ, передбачено що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Згідно ч.1 ст.233 КЗпПУ, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до трудової книжки, [PERSON], перебував з відповідачем у трудових відносинах: 01.07.2011 року прийнятий на посаду бармена (наказ №11-к від 01.07.2011 року), звільнений за ст.38 КЗпПУ, за власним бажанням (наказ №13-к від 13.06.2014 року). Відповідно до акту недостачі товарно-матеріальних цінностей від 12.06.2014 року, в результаті проведеної інвентаризації Кафе по вул.Перекопській, 20, яке має право на здійснення роздрібної торгівлі напоями, закріпленого за матеріально-відповідальною особою барменом [PERSON], було виявлено недостачу матеріальних цінностей на суму 1266,23грн. Наказом директора ПП «Бізнес до «Бордо» №5 від 13.06.2014 року, на підставі акту недостачі товарно-матеріальних цінностей від 12.06.2014р., наказано утримати з бармена [PERSON] суму в розмірі 1218,00грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає що відповідачем, в порушення норм діючого законодавства, Наказом №5 від 12.06.2014 року, було утримано з позивача 1218,00грн., про існування вказаного наказу позивач не знав, під підпис ознайомлений не був, а дізнався лише під час розгляду справи про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі 30.01.2015 року, в зв'язку з чим суд вважає визнати незаконним та скасувати вказаний наказ.

Outcome: approved