Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 1.78 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої 03 січня 2016 року, та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 1.78 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій на підставі державного акту серії І-ОД № 033289, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №512 від 01.10.1998 року. Приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на цю земельну ділянку не було присвоєно кадастровий номер. Спадщину позивач прийняв своєчасно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.23, 39). Представник позивача, діюча за довіреністю (а.с.23) в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.41). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.23, 40). Позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.38). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 03 січня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 438500, виданим на підставі запису акту про смерть №4 від 04.01.2016 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить і земельна ділянка загальною площею 1.78 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ОД № 033289 від 29.01.1999 року (а.с.13). За час свого життя спадкодавець [PERSON] здійснила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме: усі свої права та обовязки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б не складалось, а також усе те, на що вона матиме за законом право заповіла [PERSON]. Даний заповіт посвідчений 20.02.2012 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 06.05.2016 року за № 596 позивач [PERSON], проживав і був зареєстрований разом з померлою [PERSON] в одному домоволодінні за адресою: вул. Бессарабська (колишня назва Толбухіна), № 78, с. Залізничне, Болградський район, Одеська область (а.с.14). За наявними матеріалами спадкової справи № 150/2016, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] щодо майна померлої 03 січня 2016 року [PERSON] вбачається, що позивач 20.05.2016 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті бабусі (а.с.25-38), однак постановою від 20.02.2018 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.17). В матеріалах спадкової справи наявний оригінал заповіту [PERSON] від 20 лютого 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], згідно якого спадкодавець здійснила розпорядженням щодо усього свого майна на імя онука [PERSON] (а.с.12). Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті бабусі [PERSON], померлої 03 січня 2016 року. Відділом у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 22.01.2018 року надано лист за №12/0/196-18 про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яким повідомлено про вартість цієї земельної ділянки станом на 01.01.2018 року: рілля 29 704.40\~ гривен/га (а.с.16). Також наданим листом Відділом у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 20.02.2017 року за №29-1511-0.11-305/2-17 повідомлено, що вищезазначена земельна ділянка не проходила процедуру державної реєстрації, отже кадастровий номер їй не присвоювався, та відомості про неї відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.15). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення . Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 03 січня 2016 року. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 1.78 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved