Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року, позивач є власником домоволодіння №2 по пров.2 Зелений у м.Херсоні. Відповідач з 2003 року був зареєстрований у вказаному домоволодінні. Після розірвання шлюбу з відповідачем, а саме з лютого 2012 року [PERSON] не мешкає за адресою реєстрації, особистих речей його не залишилось, оплату комунальних він проводить. Позивач змушена деякі комунальні платежі сплачувати із розрахунку кількості зареєстрованих осіб у його будинку, що враховуючи значне підвищення тарифів по комунальним послугам, негативно впливає на її матеріальне становище. У звязку з викладеним, позивач просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м.Херсон, пров.2 Зелений, буд.2 у м.Херсоні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року, [PERSON] є власником домоволодіння №2 по пров.2 Зелений у м.Херсоні. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 09.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.07.2000 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис 182, розірвано. Згідно довідки №16 від 31.05.2018 року [PERSON] за адресою: м.Херсон, пров.2 Зелений, 2 з лютого 2012 року не проживає. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved