Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 19 9897 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 грудня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Своєю заявою відповідач підтвердив згоду на те, що повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ ПриватБанк, які викладені на банківському сайті .[PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою , а позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, однак відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 08.11.2017 року сума заборгованості становить 19989 грн. 34 коп. Також, просять стягнути з відповідача 1600 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На заперечення позивача надали пояснення, де вказують, що доводи відповідача проти позову не заслуговують на увагу суду, так як відповідач до певного часу зобовязання за договором виконував належним чином , що підтверджується розрахунком погашення заборгованості . Крім того, відповідачем не надано доказів того. Що ним було своєчасно повідомлено банк про втрату чи крадіжку платіжної картки чи ПІН коду , інформації щодо незаконного використання картки, тобто, клієнтом не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки. Тому, в даному випадку відповідальність за операції, що проводилися, несе тільки клієнт. . Згідно виписки з рахунку, відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Тому, заперечення відповідача в частини того, що він не користувався кредитною карткою та не знімав кредитні кошти є безпідставними. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На даний час відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому просять задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тому не має можливості бути присутнім на судовому засіданні. Надав заяву, в якій вказує, що дійсно, в кінці грудня 2013 року отримав кредит в сумі 2000 грн., однак, 2 січня 2014 року був затриманий працівниками міліції і з того часу перебуває в місцях позбавлення волі. Після затримання його помешкання залишилося без нагляду, тому, хто скористався його карткою , йому невідомо. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи \~, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється\~ відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. . Своїм підписом [PERSON] підтвердив згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 6,7). Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1ст. 634 ЦК України , згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони не ставили питання про розірвання договору від 26.12.2013 року . Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, які вони врегулювали договором від 26.12.2013 року . ПАТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору виконав та надав [PERSON] кредит в розмірі 2 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки , що підтверджується анкетою-заявою від 26.12.2013 року , витягом з тарифів обслуговування кредитних карт використанням карти «Універсальна» (а.с. 7). Відповідач не виконав належним чином зобов'язання з погашення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 гл.71 ЦК України щодо позики. Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України ). Відповідно до ст. 1051 ЦК України , позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В справі відсутні докази, що відповідач оспорював договір позики, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», або, кредитний договір укладений відповідачем проти його справжньої волі. Позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 26 грудня 2013 року станом на 08 листопада 2017 року, згідно з яким сума заборгованості становить 19 989 грн. 34 коп. , з якої : 2113 грн. 40 коп. заборгованість по кредиту, 16 447 грн. 88 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - фіксована частина штрафу, 928 грн. 06 коп. процентна складова штрафу. (а.с. 5). З указаного розрахунку вбачається, що відповідач не сплатив кошти за отриманим кредитом , не сплатив відсотків та комісії, а тому, відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства, ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 549 ЦК України встановлена відповідальність боржника у виді неустойки у разі порушення ним зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 ЦК України ). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-31) при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6). Крім того, у випадку виникнення прострочення зобовязання за кредитом згідно п.п. 2.1.1.12.2.1 договору, позичальник сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлкених тарифів , що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Згідно п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором без номера від 26 грудня 2013 року , суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 989 грн. 34 коп. , з якої : 2113 грн. 40 коп. заборгованість по кредиту, 16 447 грн. 88 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - фіксована частина штрафу, 928 грн. 06 коп. процентна складова штрафу. При цьому, не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що він не користувався картковим рахунком, а хто його використовував, йому не відомо, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач підписав кредитний договір, а так, є обізнаний про його умови, за загальновідомим порядком, при втраті чи викраденні майна, мав би звернутися до правоохоронних органів та повідомити кредитодавця. Однак, таких відомостей відповідачем суду не надано. Крім того, суд звертає увагу на те, що певний період, який співпадає з часом перебування відповідача в умовах позбавлення волі , зобов»язання за цим договором щодо погашення заборгованості виконувалися, і , можливо , за дорученням чи проханням самого відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду в сумі 1600 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 549-551,629,1048-1050,1054 ЦК України ,

Outcome: approved