Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03 березня 2004 року складено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до якого співвласники майна домовилися передати його за цивільно-правовими договорами [PERSON] 03 березня 2004 року між [PERSON] та групою одноосібників в кількості 41 особи укладено договори купівлі-продажу майнових прав. Між тим, оскільки позивач придбав лише майнові паї, зареєструвати право власності на нерухоме майно згідно часток співвласників та стати повноцінним їх власником він не має змоги у позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив, уточнений позов просив задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно виписки із протоколу зборів уповноважених СТОВ «Дружба» Полтавського району Полтавської області від 29 січня 2001 року про виділення майнових паїв цілісним майновим комплексом групі одноосібників в кількості 42 особи було виділено майнові паї, сукупна вартість усіх майнових паїв складає 336281 грн. Також встановлено, що 03 березня 2004 року складено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до якого співвласники майна домовилися передати його за цивільно-правовими договорами [PERSON] Як встановлено, 03 березня 2004 року між позивачем [PERSON] та групою одноосібників - відповідачами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі продажу майнових прав. За продаж майна співвласники майнових паїв отримали кошти, відповідно до розміру їх часток (т.1 а.с.96-183). Отже, судом встановлено, що укладений договір між позивачем та відповідачами не потребує нотаріального посвідчення і після його підписання майнові права перейшли до [PERSON], однак право власності на майно після цього зареєстровано не було, що і стало підставою для звернення в суд із даним позовом. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року\~№ 1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають держреєстрації, виникають із моменту такої реєстрації. Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 177 ЦК України обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 9 Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Відповідно до приймально-здавальних актів від 09 грудня 2003 року, 09 листопада 2003 року та 01 березня 2011 року представник СТОВ «Дружба» [PERSON] здав, а [PERSON] прийняв майно, яке відповідно до протоколу зборів було виділено, а саме: Нежитлову будівлю (шиферний склад) (літ. А-1, А1-1) загальною площею 278,00 кв. м. розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи вул. Шевченка, 1/8; вартість 21100,00 грн., Нежитлову будівлю (водонапірна башня) (літ. А-1) загальною площею 26,4 кв. м. розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи вул. Шевченка, 1/10; вартість 36700,00 грн., 875/1000 частки (площа становить 688,4 кв. м) нежитлової будівлі (насіннєвого складу) (літ. А-1) загальною площею 787,1 кв. м. з вимощенням (літ. І) , розташованих за адресою : Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи по вул. Шевченка, 1/7; вартість 79500,00 грн. Виробничий будинок (столярний цех) (літ. А -1) загальною площею 327,5 кв. м. , розташованого за адресою : Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи по вул. Шевченка, 1/2 ; вартість 37600,00 грн., Нежитлову будівлю (металевий ангар) загальною площею 534,2 кв. м., розташована за адресою : Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи по вул. Шевченка, 1/5; вартість 18200,00 грн., Силосну яму, яка розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи, вул. Історична,59 ; вартість 19500,00 грн., Нежитлову будівлю (склад-ангар для сіна) (літ. А-1) загальною площею 219,5 кв. м., розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи, вул. Історична, 59 ; вартість 11200,00 грн., Нежитлову будівлю (корівник) (літ.А-1) загальною площею 838,8 кв. м. з вимощенням (літ. І) , розташована за адресою : Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи, вул. Історична, 72 ; вартістю 27700,00 грн.; Нежитлову будівлю (столова) (літ. А-1, а, а1, а2) загальною площею 120,3 кв. м. з вимощенням (літ. І), розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи , вул. Шевченка № 1/9 ; вартість 16800,00 грн.; 4365/10000 частки (площа становить 543,3 кв. м.) нежитлової будівлі (зерносховище) (літ. А-1) загальною площею 1244,7 кв. м., розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи, вул. Шевченка № 1/3; вартість 67300,00 грн.; Нежитлову будівлю (механічна майстерня) (літ. А-2, а, а1) загальною площею 554,8 кв. м., огорожа (літ. №1), замощення (літ. І) , розташована за адресою: Полтавська область Полтавський район, с. Мачухи, вул. Шевченка № 26г; вартість 63800,00 грн., Трактор МТЗ82 шасі № 151646, двигун № [NUMBER], вартістю 6000 грн., 1995 р.в., Трактор Т-150 заводський № б/н, шасі № 510960-63631, двигун б/н, вартістю 8000 грн., Трактор Т-150 заводський № б/н, шасі № 541730-543289, двигун б/н, вартістю 1500 грн., Трактор Т-150 заводський № б/н, шасі № 56428-567122, двигун № [NUMBER], вартістю 1500 грн., Бочку МЖТ-10 зав. №7882, 1998 р.в., вартістю 5000 грн., Вантажний автомобіль ГАЗ-3507 шасі № 0976146, 1986 р.в., вартістю 2800 грн., ЗАВ-20, 1/2 частина, вартістю 12000,00 грн. Відповідно до рішення Мачухівської сільської ради № 10 від 30 січня 2009 року було присвоєні адреси вказаним нежитловим будівлям. Згідно статті 362 ЦК України передбачено, що співвласник має переважне право у разі продажу частки у праві спільної часткової власності перед іншими особами на її купівлю. Відповідно до ст. 363 ЦК України, частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладання договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Таким чином позивачем було викуплено майнові паї у громадян, які свого часу були учасниками договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності від 3 березня 2004 року. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з ч. 1 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до пункту 1 частини 2 стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації №1207 від 29 грудня 2012 року позивачу [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,88 га. для ведення особистого селянського господарства із земель ненаданих у власність і користування, що знаходяться за межами населених пунктів на території Мачухівської сільської ради. Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивача до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити, так як вони є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved