Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, з урахуванням уточнень, про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 20 липня 2015 року помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на частину домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, проте, державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Так нотаріус вказала у постанові, що видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки окремі частини домоволодіння під № 1 по провулку Костанді 2 в місті Одесі, були виділені в самостійний обєкт нерухомості з присвоєнням нової поштової адреси в м. Одесі, та у звязку з тим, що розміри часток співвласників на вищевказаний обєкт в сумі не становлять одиницю. З урахуванням відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача звернулась до суду з заявою в якій просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, уточнені позовні вимоги підтримала , просила суд їх задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, однак жодних пояснень з приводу заявленого позову не надала. Треті особи також звернулась до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. За викладених обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності вказаних осіб, на підставі наявних серед матеріалів справи доказів та пояснень у заочному порядку, відповідно до засад ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Так, засади ст. ст. 3, 11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом. Звертаючись до суду за захистом свого права позивач, або його законний представник, визначає предмет та підстави позову самостійно. Згідно п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст.\~10,\~11,\~27,\~57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 21 липня 2015 року, який з 03 листопада 1956 року по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: м. Одеса, 2-й пров. Костанді, буд. 1, що підтверджується довідкою за № 428 від 30 липня 2016 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на частину домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2, що складається з: приміщень житлового будинку літ. «А»: 1-1 коридор 22,3 кв.м, 1-2 веранда 7,9 кв.м., 1-3 житлова 15,4 кв.м., 1-4 житлова 11,1 кв.м., 1-5 санвузол 3,2 кв.м., 1-6 кухня 6,1 кв.м., І веранда 7,5 кв.м., загальною площею 73,5 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м., літньої кухні літ. «Р», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Ф1», душу літ. «Х1», мостіння ІІІ, VI, VII, колодязю IV, огорожі 20-23. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені у ст. 1269 ЦК України дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст. 1270 ЦК України) Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.08.1992р за серією V-ЖД та № 376105, свідоцтвом про шлюб від 04.08.2015р. за серією І-ЖД та № 235749. 14 січня 2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, крім того позивач постійно проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем, таким чином у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки не заявляла відмову від неї. Зазначене підтверджується довідкою за № 427 від 30 липня 2016 року. Крім [PERSON], спадкоємцем першої черги за законом була дружина померлого [PERSON], що зареєстрована за адресою: [INFO] (9 Суворовька), буд. 32, яка 14 січня 2015 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців майна померлого окрім них не має. Розглянувши заяву спадкоємця за вх. № 3053/0231 від 17 червня 2016 року та матеріали спадкової справи 165/2016 заведеної до майна померлого [PERSON] державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2016 року встановила, що видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2, яка належала [PERSON], на частину домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді, 2, яка належала [PERSON], спадкоємцем якої був син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та на частину домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді, 2, яка належала [PERSON], спадкоємцем якої була [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 31 березня 1981 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3-2452, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав, спадкоємцем якої в свою чергу був її син [PERSON], який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав, неможливо. Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії стало те, що окремі частини домоволодіння під № 1 по провулку Костанді, 2, в місті Одесі, були виділені в самостійний обєкт нерухомості з присвоєнням нової поштової адреси в м. Одесі, та у звязку з тим, що розміри часток співвласників на вищевказаний обєкт в сумі не становить одиницю. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Дійсно, відповідно до повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 08 квітня 2016 року за вих. № 469895.72 вбачається, що станом на 31.12.2012 р. згідно матеріалам інвентаризаційної і реєстраційної справ зареєстровані права власності на частини домоволодіння під № 1 по провулку Другому Костанді в місті Одесі: -на 1/8 частину за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Шостою одеською державною нотаріальною конторою 20.06.1968р, р. № 2-2180. Дата реєстрації 21.06.1968р. (книга 7, стор. 75, р. № (357) 3239); -на 1/8 частину за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Шостою одеською державною нотаріальною конторою 20.06.1968р, р. № 2-2179. Дата реєстрації 21.06.1968р. (книга 7, стор. 75, р. № (357) 3239); -на 1/4 частину за [PERSON], [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою одеською державою нотаріальною конторою 14.09.1979 р., р. № 1-6274. Дата реєстрації 11.02.1980 р.; -на 3/50 частини за [PERSON]. Дата реєстрації 22.12.1988р.; - на 3/50 частини за [PERSON]. Дата реєстрації 22.12.1988р.; -на 3/50 частини за [PERSON]. Дата реєстрації 22.12.1988р.; Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 140 від 10.02.2005р. «Про виділ із домоволодіння № 1 по 2-му провулку Костанді в одне самостійне, гр. [PERSON]М.» колишні 8/25 частини були виділені в окреме самостійне володіння на яке станом на 31.12.2012р. було зареєстровано за [PERSON]. Тобто, розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі не становлять одиницю. Згідно з п. 3.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлового господарства України 18.06.2007 року № 55 право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Згідно з п. 3.1. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлового господарства України 18.06.2007 року № 55 передбачено, що розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. Але з наданих суду відомостей вбачається, що такої можливості у позивача не було до моменту оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, тобто підтвердження права власності на частину будинку за позивачем. Внаслідок вищевикладеного, позивач прийняв спадщину, але не може оформити та належним чином зареєструвати право власності на спадкове майно. Також, у звязку із змінами у частках будинку, позивач не може визначити теперішній розмір частки спадкодавця та визначити її вартість. У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості захистити своє майнове право у позасудовому порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2016р. зобов'язано КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» здійснити розрахунок часток співвласників у спільній частковій власності на домоволодіння під № 1 по провулку Костанді 2 в місті Одесі. Відповідно до довідки про розрахунок часток у домоволодінні № 1 по провулку Костанді 2 в місті Одесі від 27.10.2016р. за № 478423.72.16 КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» у фактичному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] знаходились у житловому будинку літ. «А»: 1-1 коридор 22,3 кв.м, 1-2 веранда 7,9 кв.м., 1-3 житлова 15,4 кв.м., 1-4 житлова 11,1 кв.м., 1-5 санвузол 3,2 кв.м., 1-6 кухня 6,1 кв.м., І веранда 7,5 кв.м., загальною площею 73,5 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м., літня кухня літ. «Р», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Ф1», душ літ. «Х1», мостіння ІІІ, VI, VII, колодязь IV, огорожа 20-23, що складає 65/400 частин домоволодіння [PERSON]; 65/200 частин домоволодіння [PERSON]; 65/400 частин домоволодіння [PERSON]. У фактичному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] знаходиться у житловому будинку літ. «А»: 3-1 житлова 15,7 кв.м., 3-2 житлова 9,9 кв.м., 3-3 веранда 14,7 кв.м., 3-4 кухня 8,4 кв.м., 3-5 санвузол 2,6 кв.м., загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., сараї літ. «К, Т», вбиральня літ. «У», душ літ. «Щ», навіс літ. «Л», мостіння ІІ, огорожа № 22, що складає: [PERSON] 35/300 частин домоволодіння, [PERSON] 35/300 частин домоволодіння, [PERSON] 35/300 частин домоволодіння. Судом також встановлено, що 26 червня 1981 року померла бабуся спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 червня 1981 року, що видане ЗАГСом Жовтневого району м. Одеси, спадкоємцем якої була [PERSON] (мати спадкодавця) на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 31 березня 1981 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3-2452, яка прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що підтверджується довідкою за № 429 від 30 липня 2016 року та довідкою № 430 від 30 липня 2016 року, але не оформила своїх спадкових прав. Окрім того суд встановив, що 14 серпня 1992 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 серпня 1992 року, що видане Відділом ЗАГСом Жовтневого РВК м. Одеси, спадкоємцем якої був син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 листопада 1956 року, що видане Кагановичеським районним ЗАГСом, який прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що підтверджується довідкою за № 428 від 30 липня 2016 року та довідкою за № 429 від 30 липня 2016 року, але не оформив своїх спадкових прав. У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР, який чинний на час відкриття вищевказаних спадщин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 3.3. Методичних рекомендації щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя зазначається, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним У відповідності до положень ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини та ст. 560 ЦК УРСР передбачає право спадкоємця, що закликаний до спадкоємця одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. ЦК УРСР не було передбачено обовязку спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з абз. 45 п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). У звязку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача щодо встановлення факту належності за життя [PERSON] 65/400 частин домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2 належних йому, 65/400 частин домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2, належних [PERSON] та 65/200 частин домоволодіння під № 1, розташованого в місті Одесі по провулку Костанді 2, належних [PERSON], спадкоємцем якої була [PERSON] є обґрунтованими, оскільки він прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, але не оформив своїх спадкових прав. Суд також прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на спадкове майно є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства, але не може оформити та належним чином зареєструвати право власності на спадкове майно, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] його частка у домоволодінні фактично змінилися, але юридично не була оформлена, що є перешкодою у здійсненні позивачем права на спадщину за законом.

Outcome: approved