Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки виплачену\~ суму\~ допомоги по безробіттю в розмірі 2720\~ грн. 02 коп., посилаючись на те що 27.02.2014 року відповідачка звернулась до Мелітопольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та особистої заяви відповідачки, надано статус безробітної з 27.02.2014 року. При реєстрації у відповідачки останнім видом зайнятості була праця в ТОВ ВКФ «[PERSON] Грандекс» на посаді швачки, з якої відповідачка звільнилась 26.02.2014 року відповідно до запису в трудовій книжці за № 8. Згідно з п.п. 2.7,2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 307 від 20.11.2000 року (чинному на момент призначення допомоги) «без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю для таких категорій безробітних, які брали участь у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали або займались підприємницькою діяльністю і сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок менше 26 календарних тижнів». У цьому випадку допомога по безробіттю виплачується з 8-го дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та виплачується в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. З 01.12.2014 року Відповідачка знята з обліку відповідно до її заяви звязку з відмовою від послуг служби зайнятості. Згідно даних про особу у Державному реєстрі загальнообовязкового державного соціального страхування, які зявились в ньому в серпні 2017 року та стали відомі спеціалістам позивача, було виявлено, що відповідачка виконувала роботу згідно договору підряду з ФОП [PERSON] у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, за що отримала грошову винагороду згідно актів виконаних робіт, але про факт свого працевлаштування не повідомила спеціалісту центру зайнятості в період отримування допомоги по безробіттю. Таким чином, за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 включно відповідачка незаконно отримала допомогу в сумі 2\~720,02 грн. 17.08.2017 на підставі вищезазначених даних спеціалістом центру зайнятості проведено розслідування страхового випадку та складено акт № 129, в якому зафіксовано факт порушення відповідачкою законодавства про зайнятість. Директором міського центру зайнятості прийнято рішення про повернення відповідачкою незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 2\~720, 02 грн., що оформлено наказом від 18.08.2017 № 122. Листом від 18.08.2017 вих. №. 1185/01-12 позивач повідомив відповідачку про зобовязання повернути незаконно отримані кошти, але до теперішнього часу дана вимога не задоволена. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Судова повістка про виклик до суду надсилалася їй за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідачка викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. 27.02.2014 [PERSON] звернулась з заявою до Мелітопольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. (а.с. 8) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та особистої заяви відповідачки, надано статус безробітної з 27.02.2014. (а.с. 16) Згідно з п.п. 2.7,2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 307 від 20.11.2000 року (чинному на момент призначення допомоги) «без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю для таких категорій безробітних, які брали участь у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали або займались підприємницькою діяльністю і сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок менше 26 календарних тижнів». У цьому випадку допомога по безробіттю виплачується з 8-го дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та виплачується в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. З 01.12.2014 відповідачка знята з обліку відповідно до її заяви звязку з відмовою від послуг служби зайнятості. (а.с.9) Відповідно до п.п. 9 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» - реєстрація безробітного припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), а також згідно п. 37 п. 1 абзацу 3 Постанови КМУ № 198 від 20.03.2013 року «Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» - центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Згідно п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно даних про особу у Державному реєстрі загальнообовязкового державного соціального страхування, які зявились в ньому в серпні 2017 року та стали відомі спеціалістам позивача, було виявлено, що відповідачка виконувала роботу згідно договору підряду з ФОП [PERSON] у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, за що отримала грошову винагороду згідно актів виконаних робіт, але про факт свого працевлаштування не повідомила спеціалісту центру зайнятості в період отримування допомоги по безробіттю. (а.с. 10) Таким чином, за період з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року включно відповідачка незаконно отримала допомогу в сумі 2\~720,02 грн. (а.с. 7) 17.08.2017 року на підставі вищезазначених даних спеціалістом центру зайнятості проведено розслідування страхового випадку та складено акт № 129, в якому зафіксовано факт порушення відповідачкою законодавства про зайнятість. (а.с. 11) Наказом від 18.08.2017 року № 122 директором міського центру зайнятості прийнято рішення про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 2\~720, 02 грн. (а.с. 13). Листом від 18.08.2017 вих. №. 1185/01-12 позивач повідомив відповідачку про зобовязання повернути незаконно отримані кошти, але до теперішнього часу дана вимога не задоволена. (а.с.14) Таким чином, судом встановлено, що відповідачці, у звязку з не повідомленням позивача про факт свого працевлаштування, було надмірно виплачено державні кошти у вигляді допомоги по безробіттю за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 в сумі 2\~720, 02 грн., до теперішнього часу зазначені кошти не повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідачки. Оскільки позивач на час звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції що діяла на час подання позову), з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved