overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.09.2015 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають спільного сина [PERSON],[INFO]. В даний час він є студентом першого курсу денного відділення Харківського національного педагогічного університету ім.. [PERSON]. Домовленості про необхідність допомагати утримувати дитину з відповідачем не досягнуто. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина,який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно ,починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення дитиною учбового закладу. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності,на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує, прохає справу слухати у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 28.09.1996 року по 17 жовтня 2012року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від вказаного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO], батьком якої являється та зареєстрований відповідач по справі, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). В даний час син є студентом першого курсу денного відділення Харківського національного педагогічного університету ім.. [PERSON] (а.с.11). Його навчання вимагає значних витрат, проте, як зазначив позивач вона не в змозі самостійно забезпечити сина всім необхідним для життя та навчання. Відповідач працює, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Викладене підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 487,20 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.12.2013 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до договору № 002-16041-041110 від 04.11.2010 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 002-16041-041110 від 04.11.2010 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER], по якому відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача складають 9727 грн. 29 коп., які складаються з наступного : тіло кредиту: 4352,24 грн.; прострочене тіло кредиту: 1660,82 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн; заборгованість за комісіями: 3714, 23 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.12.2013 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до договору № 008-16991-060308 від 06.03.2008 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 008-16991-060308 від 06.03.2008 року на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER]., по якому відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача складають 3068 грн. 66 коп., які складаються з наступного : тіло кредиту: 596,75 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 937,38 грн; заборгованість за комісіями: 1534, 53 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду 04 березня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між ними погіршилося через різні погляди на сімейне життя, ведення сімейного господарства, діаметрально протилежні характери, психологічну несумісність, що призводило до безпричинних сварок та скандалів, стосунки між ним та відповідачкою втратили сімейний сенс. Тому позивач вважає, що сімя з відповідачкою розпалася остаточно і просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 541 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

позивач звернувся до суду 04 лютого 2016 року, вказавши, що 16 липня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним та його матір'ю. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою він припинив в липні 2015 року в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, частими сварками. Вони мають різні погляди на сімейне життя, не можуть дійти згоди в багатьох питаннях. Відповідачка на даний час мешкає з іншим чоловіком. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2011 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 263 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). [INFO] в них народився син [PERSON] (а.с. 6 -копія свідоцтва про народження). Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що сім'я сторін розпалася, сторони наполягають на розірванні шлюбу, тому немає підстав для надання їм строку для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду 05.03.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та розірвання договору посилаючись на те, що відповідно до договору № 25355 від 07.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.5 % на місяць. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 25355 від 07.02.2008 року [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 3000 грн., процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5 % в місяць. Позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав. Так, грошові вимоги ПАТ «Полтава-банк» до відповідача складають 3660 грн. 73 коп., яка складається з наступного: - 2919 грн. 52 коп. - сума боргу по тілу кредиту; - 741 грн. 21 коп.- сума відсотків за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 615 ЦК України: 1. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. 2.Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. 3. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 05.09.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та розірвання договору посилаючись на те, що відповідно до договору № ZP01-4949400-0001837 від 01.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.5 % на місяць. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № ZP01-4949400-0001837 від 01.11.2011 року [PERSON] отримав кредитний ліміт у розмірі 4000 грн., процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5 % в місяць. Позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав. Так, грошові вимоги ПАТ «Полтава-банк» до відповідача на 2 веерсня 2014 року складають 4541 грн. 40 коп., яка складається з наступного: - 3421 грн. 48 коп. - сума кредиту; - 1119 грн. 92 коп.- відсотки за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 615 ЦК України: 1. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. 2. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. 3. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до договору № ZP01-4949400-0001837 від 01.11.2011 року, укладеного між АБ «Полтава-банк» та [PERSON], встановлено порядок розірвання договору за бажанням будь-кого із сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

позивач звернувся до суду 05 жовтня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 15 серпня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою припинені більше року, причиною розірвання шлюбних стосунків є відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Спори про майно відсутні. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с. 2). Ухвалою суду від 18 листопада 2016 року судом надано сторонам строк для примирення чотири місяці (а.с. 13). Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать її розписка та довідки про доставку sms-повідомлення (а.с. 14, 17). Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 301 (а.с. 6 копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлена про дату розгляду справи в судове засідання не з'явилася, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

позивач звернувся до суду 05 жовтня 2016 року, яку 13 жовтня 2016 року уточнив, з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 20 вересня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини та спільне проживання між ними припинено з 2000 року. Причиною цьому стала несумісність характерів та взаємне непорозуміння. Подальше збереження шлюбу та підтримання сімейних відносин є неможливим, адже на протязі останніх 16 років вони з відповідачкою жили окремо один від одного, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с.14-15). Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом публікації оголошення про її виклик в газеті «Вісті Придніпров'я». Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 1997 року у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 413 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Представник позивача згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлена про дату розгляду справи в судове засідання не з'явилася, заперечення проти позову не надала, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved