Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2011 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Протягом чотирьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач не розуміє сутність сімейних проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, будувати сімейні відносини. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. З 24.12.2014 року відповідач не відвідує дітей, не приймає участі у їх вихованні, не надає кошти на їх утримання. Позивач вважає, що [PERSON] має сплачувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки не має постійного заробітку, і його доходи є нерегулярними. З урахуванням того, що відповідач не має інших осіб на утриманні розмір аліментів має бути 1 500 гривень на двох дітей. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 01.07.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №816 (а.с. 4 -копія свідоцтва про шлюб). Від спільного життя подружжя мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6 - копії свідоцтв про народження). Як пояснив в судовому засіданні позивач, спільне життя сторін не склалося, оскільки відповідач має потяг до гри в автомати, постійно втягує сім'ю в борги, не піклується про сім'ю, в них з відповідачем різні погляди на шлюб та сім'ю, відсутнє взаєморозуміння, примирення вважає неможливим. Тривалий час подружжя спільне господарство не веде, має окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримує, проживає за різними адресами. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні доведені, а тому підлягають задоволенню. На прохання позивача діти залишаються проживати з матір'ю. Як пояснив позивач в суді, відповідач грошові кошти на утримання дітей не надавав, а після подачі позову до суду з лютого 2015 року надає 1 000 гривень на утримання двох дітей щомісячно. Але позивач бажає отримувати аліменти з доходів відповідача за рішенням суду, оскільки не згодна з розміром аліментів і не впевнена в тому, що відповідач постійно буде надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач надає позивачці грошову допомогу на утримання дітей, визначаючи суму на власний розсуд, з чим не погоджується позивач, суд вважає, що має місце спір, який підлягає розгляду в суді. Неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками КП «Вітряні гори Подільського району міста Києва» від 23.04.2015 року №530 та від 11.02.2015 року №491. [PERSON] не працює, доглядає малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім доньки та сина інших осіб на утриманні позивачка не має. З довідок Подільського РУПСЗН м. Києва від 11.02.2015 року за №315 та від 21.04.2015 року №928 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 1 012 гривень 50 копійок. [PERSON] працює охоронником в Острівненській сільській раді с. Острівне Арцизького району Одеської області, що підтверджується довідкою про заробітну плату та інші доходи від 06.04.2015 року №02-14\\65, і його середньомісячна зарплата становить 1 409 гривень 43 копійки. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він має, крім неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON], інших осіб на утриманні. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, а отже постійний заробіток. Позивачем не наведено обставин, що мають істотне значення, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На думку суду, з урахуванням наведеного вище, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей на користь позивача саме в такому розмірі, оскільки він зобов'язаний брати участь в утриманні дітей, а доказів щодо неспроможності надавати таке утримання він суду не надав. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: partial