Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з [PERSON] [INFO], врожденця міста Сімферополь Автономної Республіки Крим, [NUMBER], виданий Желєзнодорожним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму від 27 березня 1998 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: 95491, АР КРИМ, [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», адреса: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ЄДРПОУ 00032112 заборгованість в сумі 56 109,71 гривень, з яких: 22 629,02 гривень - заборгованість за кредитом, 15 825,32 гривень - заборгованість за процентами, 5 806,63 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 11 848,74 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Позивач посилався на таке: між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - Позивач, Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0332029223БН/2013-12 від 13.12.2013 року. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Разом з тим, частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з умовами Кредитного договору Позивачем було відкрито Відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з виконанням платіжної карти з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 23 000,00 гривень на строк до 30.11.2015 року включно. Кредит надається позивачем згідно з пунктом 2.1 статті 2 Кредитного договору для оплати будь-яких операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів Клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до пункту 2.3 статті 2, підпункту 7.2.4 статті 7 Кредитного договору Відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця Позивачу проценти за користування Кредитом у розмірі 36,00% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату повного остаточного повернення Кредиту (включно). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позичальником порушено порядок погашення Кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування Кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов Кредитного договору. Згідно з пунктом 6.1.2. статті 6 Кредитного договору Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту у разі невиконання останнім будь-яких умов Кредитного договору. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором на адресу відповідача була надіслана претензія №153-7/535 від 24.02.2015 року з вимогою про здійснення повного погашення заборгованості за Кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором на адресу останнього 16.01.2015 року була надіслана претензія №153-7/62 від 15.01.2015 року щодо погашення заборгованості за Кредитним Договором. В порушення умов Кредитного договору та статті 526 ЦК України станом на 09.03.2016 року зобов'язання відповідача в частині погашення Кредиту та процентів залишаються невиконаними. Згідно з пунктами 9.1. та 9.2. статті 9 Кредитного договору у разі несплати/прострочення сплати Кредиту та/або процентів за користування Кредитом відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, станом на 09.03.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором залишається непогашеною та становить 56 109,71 гривень, з яких: 22 629,02 гривень - заборгованість за кредитом, 15 825,32 гривень - заборгованість за процентами, 5 806,63 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 11 848,74 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. За невиконання своїх зобов'язань за Договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у тому числі коштами, на яке може бути звернено стягнення у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - Позивач, Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0332029223БН/2013-12 від 13.12.2013 року. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Разом з тим, частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з умовами Кредитного договору Позивачем було відкрито Відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з виконанням платіжної карти з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 23 000,00 гривень на строк до 30.11.2015 року включно. Кредит надається позивачем згідно з пунктом 2.1 статті 2 Кредитного договору для оплати будь-яких операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів Клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до пункту 2.3 статті 2, підпункту 7.2.4 статті 7 Кредитного договору Відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця Позивачу проценти за користування Кредитом у розмірі 36,00% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату повного остаточного повернення Кредиту (включно). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позичальником порушено порядок погашення Кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування Кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов Кредитного договору. Згідно з пунктом 6.1.2. статті 6 Кредитного договору Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту у разі невиконання останнім будь-яких умов Кредитного договору. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором на адресу відповідача була надіслана претензія №153-7/535 від 24.02.2015 року з вимогою про здійснення повного погашення заборгованості за Кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором на адресу останнього 16.01.2015 року була надіслана претензія №153-7/62 від 15.01.2015 року щодо погашення заборгованості за Кредитним Договором. В порушення умов Кредитного договору та статті 526 ЦК України станом на 09.03.2016 року зобов'язання відповідача в частині погашення Кредиту та процентів залишаються невиконаними. Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язаня за кожен день прострочення виконання. Згідно з пунктами 9.1. та 9.2. статті 9 Кредитного договору у разі несплати/прострочення сплати Кредиту та/або процентів за користування Кредитом відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, станом на 09.03.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором залишається непогашеною та становить 56 109,71 гривень, з яких: 22 629,02 гривень - заборгованість за кредитом, 15 825,32 гривень - заборгованість за процентами, 5 806,63 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 11 848,74 гривень - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. За невиконання своїх зобов'язань за Договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у тому числі коштами, на яке може бути звернено стягнення у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 512 - 519, 524, 526, 527, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 1046, 1049, 1050, 1051, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved