Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №201219140 від 21.02.2020 року на будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт за реєстраційним номером №3509883 на підставі рішення (ухвали) Комсомольського районного суду м.Херсона №4-3513 від 26.02.1970 року. У подальшому було отримано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із виявленням запису про арешт саме нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3509883. Боржником у записі про арешт зазначено [PERSON] . Насправді власником Ѕ частини будинку за вказаною адресою звали [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та проживали разом однією сім`єю з моменту укладення шлюбу та по момент смерті. За результатами звернення до державного нотаріального архіву Херсонської області було отримано копії зі справи №ІІ-25 «Реєстр для реєстрації заборон», згідно якого 16.03.1970 року було внесено заборону на будинок за зазначеною адресою, гідно рішення (ухвали) нарсуду Комсомольського району м.Херсона від 26.02.1970 року №4-3513 с/п, але стосовно боржника [PERSON] . Вказана особа взагалі не мала відношення до будинку, не була власником будинку та не була в ньому зареєстрована. Власником будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Співвласником зазначеного будинку за вказаною адресою, до своєї смерті був [PERSON] , після якого його частку у 1990 року успадкувала [PERSON] . Натомість арешт накладено на майно боржника [PERSON] , але в дійсності на належний [PERSON] будинок щодо якого мають право користування її дочка позивач по справі та неповнолітній онук. У зв`язку з викладеним, позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , накладений на підставі рішення (ухвали) Комсомольського районного суду м.Херсона №4-3513 від 26.02.1970 року, винесений 16.03.1970 року до справи №ІІ-25 «Реєстр для реєстрації заборон» (початого 1961 року та закінченого 1971 року), та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №3509883, архівний номер запису 16086НЕRSON1. Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду\~від 07.04.2021\~року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, закрито. Ухвалою суду від 07.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть №118, зробленого 05.08.1989 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину від 21.03.1990 року за реєстр.№1-1219 та свідоцтва про право власності від 21.03.1190 року за реєстр.№І-1218 [PERSON] в цілому, в тому числі Ѕ частина будинку в поярку спадкування за законом після смерті померлого чоловіка [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №201219140 від 21.02.2020 року на будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт за реєстраційним номером №3509883 на підставі рішення (ухвали) Комсомольського районного суду м.Херсона №4-3513 від 26.02.1970 року. Боржником у записі про арешт зазначено [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А. від 27.02.2020 року відмовлено [PERSON] у вчинені такої нотаріальної дії, як посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки станом на 27.02.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено запис про арешт нерухомого майна житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 3509883, що є підставою у відмові у посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до довідки-підтвердження від 02.03.2020 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . З домової книги на будинок [ADDRESS] , вбачається, що за вказано адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61999683 від 09.10.2020 року Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , зверталась [PERSON] . Згідно довідки №470 від 02.02.2021 року, виданої КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР, власником домобудівні розташованої за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] : Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.1990 року, посвідченого Третьою Херсонською держнотконторою за р.№1-1219; Ѕ частина на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.1990 року, посвідченого Третьою Херсонською держнотконторою за р. №1-1218. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved