Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] . Неповнолітня дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. Оскільки відповідачка позбавлена батьківських прав , не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку, вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.При цьому ч.2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] відповідач по справі, а батьком є позивач [PERSON] .. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2008 року у справі 2-474/2009 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 166 Сімейного кодексу України передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тобто, встановлені судом обставини дають підстави дійти до висновку про встановлення судом обов`язку відповідача утримувати неповнолітнього сина. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини , суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших утриманців , і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини за заявою позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання неповнолітньої дитини та є мінімальним розміром аліментів визначеним законом.

Outcome: approved