Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в обґрунтуванні якого зазначив, що 13.09.2010 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу за реєстровим №1619, зареєстрований в державному реєстрі МКП БТІ м.Луганська у липні 2011 року. Таким чином, після укладання вищевказаного договору право власності перейшло до позивача, а відповідачі втратили право користування нею. Згідно ч.3 п.3.1.1. Договору купівлі - продажу продавці зобов'язані передати квартиру покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень разом з ключами в строк до 14 лютого 2011 року. Позивач мав бажання оселитися у цій квартирі, але виявив, що без жодних на те правових підстав там мешкають відповідачі, які повинні були виселитись у зазначену дату відповідно до договору купівлі - продажу квартири. Договір найму з відповідачами не укладався. Добровільно звільняти приміщення відповідачі не бажають, у зв'язку з цим він був змушений звернутись до суду, так як своїми діями відповідачі створюють позивачу перешкоди у користуванні ним квартирою шляхом їх виселення без надання іншого житла (обов'язок для позивача надання житла відповідачем законодавством в цьому випадку не встановлений). На підставі викладеного, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні ним квартирою за [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач та представник позивача не були присутні, надали заяву про розгляд справи без їх участі та участі відповідачів у зв'язку зі штучним затягуванням судового процесу з боку останніх, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представники в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, за весь час судового розгляду ані від відповідачки, ані від її представників заперечень проти позову, будь-яких пояснень та клопотань про розгляд справи в режимі відеоконференції не надходило, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань щодо розгляду справи за її відсутності або про відкладення судового засідання до суду не надавала, заперечень на позов не надходило. З урахуванням наведеного, та терміну перебування справи в провадженні суду з 22.08.2012 року, суд вважає за можливе розглядати справу за відстуності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 13 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області та зареєстрована в реєстрі за №1619, позивач [PERSON] купив, а [PERSON], та відповідачі [PERSON] та [PERSON] продали квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 13.09.2010 року та Витягом про державну реєстрацію прав МКП БТІ м.Луганська від 05.07.2011 року (а.с.8-9). Згідно п.3.1.1. Договору Продавці зобов'язані передати квартиру Покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень разом з ключами в строк до 14 лютого 2011 року. Відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМС Луганської області від 05 жовтня 2012 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 16.09.2003 року (а.с.32). Відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМС Луганської області від 05 жовтня 2012 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 30.01.1992 року. Відповідно до довідки про заборгованість за житлово - комунальні послуги від 03 жовтня 2012 року вбачається, що особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], заборгованість перед ТОВ «Луганськвода» становить 1176,50 грн. та «Теплокомуненерго» станом на 01.08.2012 року складає 12320,50 грн. (а.с.19). З копії пояснень [PERSON] до начальника Ленінського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області від 04.10.2012 року вбачається, що позивач звернувся до вказаного відділу міліції з відповідною заявою, в обґрунтуванні якої зазначив, що згідно укладеного між ним та відповідачами договору купівлі - продажу квартири останні отримали від нього обумовлену суму грошей та повинні були виїхати з квартири до 14.02.2011 року. Відповідачі попрохали позивача надати їм час знайти нову житлову площу з умовою сплати ними витрат за житлово - комунальні послуги до того моменту, поки [PERSON] не вирішить переселитися у дану квартиру. За спливом певного часу позивач дізнався про наявність заборгованості за житлові послуги та звернувся до відповідачів з проханням покинути квартиру, але відповідачі категорично відмовились це робити. З розмови з [PERSON] позивач дізнався, що останній знятий з реєстрації, а інші відповідачки - його мати та сестра - зніматися з реєстрації відмовились, виселятися не бажають, внаслідок чого заважають позивачеві проникненню у належну йому квартиру (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3,4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, фактично на момент розгляду справи в суді в квартирі зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення позивачу перешкод в здійсненні ним права користування квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки в ході розгляду справи було встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживають без законних на те підстав, добровільно виселятися з належної позивачу на праві приватної власності квартири добровільно не бажають, чим спричинюють позивачу перешкоди в здійсненні ним свого права власності на квартиру, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved