Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2019 року о 07-00 год. в м. Рубіжному Луганської області по пр. Московському в гаражному кооперативі «Мрія» відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Geely CK», державний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впоровся з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме на стіну гаража, в ході чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, після чого приймались міри до розшуку. Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2019 року, яка набрала законної сили 16.04.2019 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП. Згідно договору № 1 від 22.03.2019 року вартість робіт з оцінки вартості збитку складає 1 200 грн. а згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 13.05.2019 року збитки завдані позивачу становлять 31 575,89 грн. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь вартість матеріальних збитків, спричинених позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 31 575,89 грн., понесені витрати з оплати вартості робіт з оцінки збитку спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 1200,00 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 768,49 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач знаходився у стані алкогольного сп`яніння та добровільно передав йому керування автомобілем, знаюче про те, що він також знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Суд, заслухавши думку сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4436-262052-2017 від 01.02.2017 року (а.с.4, 5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.07.2019 року № 916 (а.с.38). Транспортний засіб «Geely CK», державний номер [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 02.10.2013 року серія [NUMBER] (а.с.33). 22.03.2019 року [PERSON] та ВАТ «ЛенКор» уклали договір № 11 про виконання робіт з оцінки вартості збитків завданих власнику автомобіля «Geely CK», державний номер [NUMBER] для розгляду в суді та 14.04.2019 року [PERSON] вказані послуги були сплачені у розмірі 1200,00 грн., що підтверджується квитанцією до приходного касового ордеру № 329 (а.с.7, 8). Відповідно до постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2019 року, яка набрала законної сили 16.05.2019 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок того, що він 17.03.2019 року о 06-45 год. в м. Рубіжному Луганської області по пр. Московському в гаражному кооперативі «Мрія» відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Geely CK», державний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впоровся з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме на стіну гаража, в ході чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, після чого приймались міри до розшуку (а.с.9-10). Постановою Луганського апеляційного суду від 19.06.2019 року постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.05.2019 року про накладання адміністративного стягнення на [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасовано та закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с.11-12). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження за оцінкою збитку, завданого власником транспортного засобу № 16 від 13.05.2019 року, загальна вартість робіт з ремонту пошкодженого автомобілю «Geely CK», державний номер [NUMBER] , становить 31 575,89 грн. (а.с.13-32). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] 17.03.2019 року в м . Рубіжному Луганської області по пр. Московському в гаражному кооперативі «Мрія» знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «Geely CK», державний номер [NUMBER] , який належить позивачу, не впоровся з керуванням та здійснив наїзд на стіну гаража, у зв`язку з чим спричинив значні механічні пошкодження зазначеному транспортного засобу. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частинами 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За нормою ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З матеріалів справи вбачається, що постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.04.2019 року, яка набрала законної сили 16.04.2019 року, встановлено вину [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 17.03.2019 року, внаслідок якої, відповідно до договору №11, укладеного 22.03.2019 року між [PERSON] та ВАТ «ЛенКор», виконання робіт з оцінки вартості збитків завданих власнику автомобіля «Geely CK», державний номер [NUMBER] та квитанції до приходного касового ордеру № 329 складає 1200 грн., а згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за оцінкою збитку, завданого власником транспортного засобу № 16 від 13.05.2019 року, позивачу завдано матеріальні збитки у розмірі 31 575,89 грн. (а.с. 7-8, 9-10, 13-32). Твердження відповідача про те, що позивач добровільно передав йому керування належного йому транспортного засобу «Geely CK», державний номер [NUMBER] , спростовується наявною в матеріалах справи постановою Луганського апеляційного суду від 19.06.2019 року, якою встановлено, що відсутні беззаперечні дані, які підтверджують, що позивач при передачі відповідачу керування транспортним засобом був обізнаний в тому, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.11-12). Таким чином, суд беручи до уваги вищенаведене, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31 575,89 грн. та витрат з оплати вартості робіт з оцінки збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 1 200 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: approved