Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частини двокімнатної квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/4 її частини є його онук - [PERSON]. 05 червня 2008 року між ним та його сусідкою - [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду). Після його укладення та державної реєстрації право власності на належні йому ? частини квартири [ADDRESS] перейшло до [PERSON] як до набувача на підставі положень ст. 748 ЦК України. Через систематичне невиконання [PERSON] умов вищевказаного договору, останній був розірваним, що підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року. Одразу ж після отримання вказаного рішення він через свого представника звернувся до Першої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про повернення назад правовстановлюючих документів на квартиру за для її подальшої перереєстрації, однак державним нотаріусом Шабліян Є.М. було повернуто лише оригінал свідоцтва про право на спадщину, оскільки замість оригіналу свідоцтва про право власності в матеріалах нотаріальної справи знаходиться засвідчена копія. У зв'язку з чим, він був вимушений звернутися до виконкому Криворізької міської ради, а саме в управління благоустрою та житлової політики для отримання його дублікату. Отримавши зазначений дублікат, нотаріусом були зроблені на ньому всі списання, які містилися на оригіналі, однак звернувшись до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області йому було відмовлено у перереєстрації правовстановлюючих документів через те, що заявлене право власності на даний об'єкт нерухомого майна зареєстровано за іншим суб'єктом. Оскільки внести зміни до державного реєстру можливо лише або на підставі рішення суду щодо права власності або рішення суду про скасування державної реєстрації, та перереєструвати право власності на дану квартиру з [PERSON] на нього неможливо, він просить визнати за ним право власності на 3/4 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 27,2 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м., розташованої на п'ятому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку слухання справи, через канцелярію суду, надійшов лист в якому представник просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти позовних вимог та при вирішенні спору по суті повністю покладається на думку суду. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з дубліката свідоцтва про право власності на житло від 19 березня 1993 року (а.с. 5), виданого згідно розпорядженням УБЖП виконкому міськради від 09 грудня 2013 року №519; свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., реєстр №2-963 (а.с. 6) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18842261 від 16 травня 2008 року (а.с. 7), [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частини двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року, справа №2-225/11 (а.с.18-19), договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. за реєстровим №2-1213, укладений 05 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відовідно до розпорядження №519 від 09.12.2013 року (а.с. 20), [PERSON] по дорученню від [PERSON] звернувся до управління благоустрою та житлової політики для отримання дублікату свідоцтва про право власності. Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №12369331 від 11 квітня 2014 року (а.с. 21), було відмовлено у перереєстрації правовстановлюючих документів через те, що заявлене право власності на даний об'єкт нерухомого майна зареєстровано за іншим суб'єктом. Як вбачається зі змісту ст.ст. 19, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внести зміни до державного реєстру можливо лише або на підставі рішення суду щодо права власності або рішення суду про скасування державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 756 ЦК України визначається, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що перереєструвати право власності на квартиру з [PERSON] на позивача можливо лише визнавши за ним право власності, тому суд вважає за необхідне вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved