Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02.07.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0332019578БН/2012-07, згідно з умовами якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом заборгованості не більше 10 000 гривень на строк до 30.06.2014 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних. Відповідачем порушено умови договору щодо погашення кредиту та сплати процентів. Станом на 02.12.2015 року загальна заборгованість відповідача за вищевказаним договором становить 9 202 гривні, з яких: заборгованість по кредиту - 4 273 гривні 68 копійок, заборгованість за процентами - 2 091 гривня 94 копійки, пеня за процентами - 728 гривень 76 копійок, пеня за кредитом - 2 107 гривень 82 копійки. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 9 202 гривні та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 02.07.2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0332019578БН/2012-07, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом не більше 10 000 гривень на строк до 30.06.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.7-10-копія договору). Пунктами 9.1. та 9.2. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом позичальник сплачує за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.14-21). Відповідач порушив умови кредитного договору, не сплачував грошові кошти, допустив заборгованість. Станом на 02.12.2015 року заборгованість [PERSON] становить у загальному розмірі 9 202 гривні, з яких: заборгованість по кредиту - 4 273 гривні 68 копійок, заборгованість за процентами - 2 091 гривня 94 копійки, пеня за процентами - 728 гривень 76 копійок, пеня за кредитом - 2 107 гривень 82 копійки (а.с.11-13-розрахунок заборгованості). 16.02.2015 року банком було направлено відповідачеві претензію з вимогою сплатити заборгованість у повному розмірі (а.с.22). Однак, до цього часу [PERSON] заборгованість не сплатив. Оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору, добровільно заборгованість не погашена, вона підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved