Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що у червні 2011 року [PERSON] звернувся до нього з проханням позичити йому для розвитку своєї справи та власних потреб грошові кошти у сумі 8000 грн. 02 червня 2011 року за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS], останній передав [PERSON] суму коштів в розмірі 8000 грн. в присутності його родича, [PERSON]. Отримавши грошові кошти, відповідач обіцяв повернути їх через 2 тижні, тобто 16 червня 2011 року. На виконання своїх зобов'язань перед позивачем відповідач власноручно написав розписку, в якій підтвердив факт отримання грошових коштів від [PERSON] в сумі 8000 грн. і строки їх повернення -16 червня 2011 року. Станом на 01.10.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить11756 грн., з яких: 8000 грн. - сума боргу; 3216 грн. - інфляційні збитки; 540 грн. - 3 % річних. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 11756 грн., з яких: 8000 грн. - сума боргу; 3216 грн. - інфляційні збитки; 540 грн. - 3 % річних. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Суд, згідно ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 червня 2011 року за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS], [PERSON] передав [PERSON] суму коштів в розмірі 8000 грн. в присутності його родича, [PERSON]. Отримавши грошові кошти відповідач обіцяв повернути їх через 2 тижні, тобто 16 червня 2011 року. На виконання своїх зобов'язань переді позивачем відповідач власноручно написав розписку, в якій підтвердив факт отримання грошових коштів від позивача в сумі 8000 грн. і строки їх повернення -16 червня 2011 року. (а.с.9) У визначений відповідачем термін повернення грошових коштів відповідач борг не повернув. У подальшому на протязі півроку [PERSON] час від часу просив перенести строки повернення боргу, посилався на несприятливий стан його справ у бізнесі, яким він займався, на відсутність коштів на той час, обіцяв за будь-яких обставин повернути борг, навіть з процентами, але просив позивача почекати. Починаючи з початку 2012 року відповідач намагався уникати зустрічей, а згодом відмовився відповідати на телефонні дзвінки позивача, завдяки яким останній нагадував відповідачеві про невиконані ним боргові зобов'язання. Судом встановлено, що позивач до цього часу не мав фізичної можливості звернутись до суду для стягнення суми боргу з відповідача в примусовому порядку, оскільки переніс важку операцію на серці. В зв'язку з цими непередбачуваними подіями, які трапились у його житті, втратив роботу, а разом з нею і матеріальний достаток, завдяки якому можна підтримувати певний рівень виживання. (а.с.8) В теперішній час, коли [PERSON] оговтався після операції та реабілітації, коли не має змоги працювати і суттєво відчуває нестаток в грошових коштах, позивач налаштований саме за допомогою судового рішення повернути грошові кошти, які відповідач - [PERSON] не бажає повертати йому добровільно. Частина 1 ст.625 ЦК України, передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За умовами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач, отримавши грошові кошти в сумі 8000 грн. 02 червня 2011 року, які обіцяв повернути 16 червня 2011 року, до цього часу їх не повернув. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01.10.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить11756 грн., з яких: 8000 грн. - сума боргу; 3216 грн. - інфляційні збитки; 540 грн. - 3 % річних. Таким чином, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved