Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути зі Світловодського управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області на його користь 9984 грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок заволодіння невстановленою особою шляхом шахрайства його пенсією з електронної банківської картки АТ «Державний Ощадний банк України». (а.с. 17-18) \~ \~ \~ \~14 лютого 2019 року судом позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. (а.с. 19-20) \~ \~ \~ \~Позов обґрунтований наступним. 24 листопада 2017 року Світловодським ВП ГУНП України в Кіровоградській області розпочате досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння 22 листопада 2017 року шляхом шахрайства грошовими коштами у сумі 9984 грн. 00 коп. з карткового рахунку позивача, відкритого у АТ «Державний Ощадний банк України», за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Дотепер особа, яка скоїла зазначене кримінальне правопорушення не встановлена, заподіяна шкода не відшкодована. За таких обставин, з посиланням на ст. 1177 ЦК України, позивач вважає, що шкода йому повинна бути відшкодована за рахунок відповідача, як державної установи, яка здійснює безпосереднє обслуговування Державного бюджету України в м. Світловодську. Світловодське управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області з позовом не погодилось. Начальник управління [PERSON] подала до суду відзив на позов та зазначає, що ст. 1177 ЦК України не може застосуватися до існуючих правовідносин, оскільки вона є відсилочною та не встановлює випадки, з настанням яких у особи виникає право на компенсацію за рахунок Державного бюджету України шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення. Також вона не встановлює порядок такої компенсації, який має визначатися окремим законом, який на даний час не прийнято. Крім того зазначає, що органи казначейства не уособлюють державу як «власника» відповідних коштів і можуть виступати у даних судових справах не як юридичні особи, які самостійно несуть відповідальність, а як органи, уповноважені державою лише провести відповідні перерахування за рахунок бюджетних коштів відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України в межах безспірного списання на підставі судового рішення. (а.с. 36-37) Позивач [PERSON] надав відповідь на відзив відповідача, у якому зазначив про те, що заперечення представника відповідача як щодо безпідставності позовних вимог, так і щодо неналежності відповідача є необґрунтованими. Наполягає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 1177 ЦК України і відповідач є належним.(а.с. 43) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року замінено заявлену у справі третю особу Світловодський відділ поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на належну - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області. (а.с. 31-32) Представник ГУНП України в Кіровоградській області [PERSON] подала суду пояснення на позову заяву та зауважила, що законом визначено порядок предявлення позову щодо відшкодування заподіяної злочином шкоди під час досудового слідства і такий позов підлягає розгляду судом в порядку кримінального судочинства разом з обвинувальним актом, або в порядку цивільного судочинства поза межами кримінального провадження, при цьому в останньому випадку преюдиціальне значення буда мати судове рішення по кримінальному провадженню, відповідно до якого будуть встановлені подія злочину, винні особи та розмір заподіяної шкоди. Оскільки досудове розслідування на даний час не закінчене і особа, винувата у вчиненні злочину не встановлена, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що заявлені передчасно.(а.с. 61-62) Позивач представив суду відповідь на пояснення третьої особи, вважає, що має право на отримання відшкодування на даний час, а в подальшому, після встановлення особи, винуватої у скоєнні злочину, держава зможе предявити до нього регресні вимоги. (а.с. 68-69) В ході судового засідання позивач та його представник адвокат [PERSON], представник відповідача [PERSON], представник третьої особи [PERSON] підтримали свої доводи, викладені у заявах по суті справи. Вислухавши доводи сторін, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON], зважаючи на встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. Судом досліджено наступні докази. Копія повідомлення про початок досудового розслідування від 24 листопада 2017 року, з якого вбачається, що на підставі заяви [PERSON] 22 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017120270002240 внесено відомості про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, з визначенням суми завданого збитку 9983 грн. 80 коп. (а.с. 4) Копія постанови Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року у справі № 401/1048/18 за позовом [PERSON] до Кіровоградського обласного управління № [NUMBER] «Ощадбанк» про відшкодування майнової шкоди , завданої кримінальним правопорушенням, зі змісту якої вбачається, що в травні 2018 року [PERSON] \~\~звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з його банківського рахунку невідома особа незаконно заволоділа належними позивачу грошовими коштами в сумі 9984 грн. По даному факту розпочате кримінальне провадження. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що законодавець визначив порядок пред'явлення позову щодо відшкодування заподіяної злочином шкоди під час досудового слідства, а тому такий позов розглядається судом в порядку кримінального судочинства, разом із обвинувальним актом, або в порядку цивільного судочинства, поза межами кримінального провадження, при цьому в останньому випадку преюдиціальне значення буде мати судове рішення по кримінальному провадженню, відповідно до якого будуть встановлені: подія злочину, винні особи, їх вина та розмір заподіяної злочином шкоди. Потерпілий має право пред'явити цивільний позов в межах кримінального провадження, як під час досудового слідства, так і в суді, до початку судового розгляду обвинувального акту. На час звернення до суду із позовом досудовим слідством не встановлено винної у злочині особи, а також особи, яка має нести цивільну відповідальність за скоєний іншою особою злочин, досудове розслідування не закінчене, а тому позовні вимоги до ПАТ «Ощадбанк» про відшкодування заподіяної злочином шкоди є такими, що не підлягають задоволенню. Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду та апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення. (а.с. 6-8) При вирішенні спору суд враховує наступне. Ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1177\~ЦК України\~передбачено,\~що шкода,\~завдана фізичній\~особі,\~яка потерпіла\~від кримінального\~правопорушення,\~відшкодовується відповідно\~до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. Положення цієї статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом. На даний час у законодавстві України відсутній відповідний нормативно - правовий акт , який визначає такі випадки та порядок. В ухвалі Європейського суду з прав людини від 30 вересня 2014 року у справі «[PERSON] проти України», заява № 54904/08, суд зауважив,\~що відповідно до\~ЦК України\~питання державної компенсації жертвам злочину врегульовано таким чином, що будь-яка вимога про таку компенсацію є умовною, і ці умови частково викладені у першому пункті\~статті 1177 ЦК України, який містить слова «якщо особа, яка вчинила злочин, не ідентифікована або неплатоспроможна». Подальші умови полягають у тому, що вони мають бути встановлені окремим законом, який не було прийнято до цього часу. Такий закон має також містити процедуру присудження та сплати компенсації. Ясно видно з цих застережень, що право на компенсацію з боку держави жертвам злочину, передбачене вищевказаною статею Кодексу, ніколи не було призначене, щоб бути безумовним. Практика національних судів підтверджує, що за відсутності закону, який формулює такі положення, право на компенсацію не може виникнути згідно\~статті 1177 ЦК України, як окремо взятої. Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України на сьогодні законодавчо визначений\~Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Водночас цей Закон передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України лише у випадку, коли правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо. За таких обставин позовні вимоги заявлені [PERSON] без достатніх для того підстав. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду , наведеною у постанові від 19 грудня 2018 року у справі № 552/1813/18. Крім того, суд погоджується з доводами відповідача про те, що в силу дії ч. 2 ст. 176 ЦК України створені державою юридичні особи не відповідають за зобовязаннями Держави. Участь органів казначейства у справах щодо відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету зумовлена особливостями бюджетного законодавства і вони можуть виступати у судових справах не як юридичні особи які самостійно несуть відповідальність, а виключно як органи, уповноважені державою провести відповідні перерахування за рахунок бюджетних коштів. Відтак вимога позивача про стягнення коштів на відшкодування шкоди зі Світловодського управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, а не шляхом списання з відповідного рахунку Державного бюджету , також не ґрунтується на законі. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України покладаються на рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed