Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.09.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 26.06.2018 року має заборгованість - 17 668,32 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач надав суду заяву, в якій з позовними вимогами погодився частково, просив суд здійснити перерахунок заборгованості за кредитом у зв'язку зі збільшенням банком процентної ставки по кредиту, про що його не було повідомлено. Крім того, в своїй заяві відповідач просив суд звільнити його від сплати на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом 2 групи з дитинства та закінчувати розгляд справи без його участі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій: відомостей з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей ГУС_3384), нової редакції Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», позивач є юридичною особою, яка має право на надання банківських послуг та є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Із анкети - заяви [PERSON] від 08.09.2011 року вбачається, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач погодився з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Договору [PERSON] дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, згідно п. 2.1.1.5.6 Договору відповідач на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у томі числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Договору, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно п. 2.1.1.4.2, п. 2.1.1.4.6 Договор,у Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п. 1.1.3.2.2. та п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.09.2011 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], внаслідок порушення умов кредитного договору, станом на 26.06.2018 року, заборгованість відповідача перед банком становить 17 668,32 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 350,70 грн.; нараховані відсотки - 7 382,52 грн.; нарахована пеня - 8 617,56 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1 317,54 грн. Окрім того із вищезазначеного розрахунку вбачається, що з моменту укладання договору позивачем в період часу з 01.04.215 року по 31.05.2015 року та з 06.07.2016 року по 26.06.2018 року була змінена процентна ставка з 34,80 % до 43,20 % на рік на суму заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1-2, 4, 6 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до п. 1.1.3.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право на зміну Тарифів, при цьому Банк, за винятком випдків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг, Банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні держателя до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення. Однак, у заяві-анкеті, копія якої додана до позову, спосіб надання виписки про стан Картрахунку не вказаний. В судове засідання представником позивача не надано доказів того, що Банк повідомив відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором та відповідач таке повідомлення отримав. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року та з 06.07.2016 року по 26.06.2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 36,0 % річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ наданий Банком розрахунок, в частині розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7382 грн. 52 коп., заборгованості за пенею та комісією в загальній сумі 8 617,56 грн. та штрафів в загальній сумі 1 317 грн. 54 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 26.06.2018 року становить 481 грн. 40 коп., з яких (350 грн. 70 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 36,0 % : 360 днів х 780 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.04.2015 р. по 31.05.2015 р. Та з 06.07.2016 року по 26.06.2018 року) + 200 грн. 45 коп. + 7,41 грн. (раніше нараховані проценти за користування кредитом). Крім того, Умовами кредитного договору, а саме п. 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг було передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Зважаючи на норми ст. 61 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити, стягнувши з відповідача штраф передбачений Умовами кредитного договору. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 41 грн. 60 коп. (350 грн. 70 коп. + 481 грн. 40 коп.) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 26.06.2018 р. становить 1 373 грн. 70 коп., до якої входять: 350 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 481 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 41 грн. 60 коп. (процентна складова). Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, в яких представник позивача позов підтримав, а відповідач позовні вимоги визнав частково, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів укладення між сторонами договору, наявності заборгованості по ньому, та того, що відповідачем заборгованість за договором у добровільному порядку не сплачена, однак, позивачем не надано доказів, що відповідач був повідомлений належним чином про зміну процентної ставки за кредитним договором та позивачем не долучено деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування пені та комісії, у в'язку з чим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Крім того, на підставі ст. 141 ч. 1 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 136 грн. 90 коп., пропорційно до розміру задоволених вимог позивача. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] виданого 23.09.2015 року Пенсійним фондом України, яка має довічний термін дії, [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674- VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial