Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком, який належить на праві власності, шляхом позбавлення права користування і виселення, під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] (Старовишневецька селищна рада) Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.06.2013 року за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Отже, на сьогоднішній день дане домоволодіння належить йому на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу від 05.09.2013 року з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Після оформлення всіх правовстановлюючих документів він не може користуватися і розпоряджатися спадковим домоволодінням з тих причин, що його займають відповідачі [PERSON] та [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] в будинку проживають, але не зареєстровані. Із довідки виданої виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 14.01.2014 року за № 27 йому стало відомо, що [PERSON] не тільки проживає, але й зареєстрована в належному йому на праві власності домоволодінні. До смерті батько постійно проживав і був зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. При яких обставинах відповідачі вселилися в спірне домоволодіння йому невідомо. Вони не є їхніми родичами і ніколи не були членами сім'ї покійного батька. Відповідачі посилаються на те, що вселилися в будинок [ADDRESS] зі згоди колишнього власника - їхнього покійного батька і не бажають звільнять будинок та зніматися з реєстрації. На підставі представлених ним правовстановлюючих документів він являється новим власником вищезазначеного домоволодіння. В будинок нового власника визначеному законом порядку відповідачі вселені не були, тому не набули права на користування ним і відносно до нього, як нового власника займають приміщення самоправно. Таким чином, ніяких правових підстав (найм, оренда, вселення наймачем) для знаходження відповідачів в його домоволодінні немає, проте вони відмовляються звільнити вказане приміщення. Просить суд усунути перешкоди [PERSON], як власнику домоволодіння [ADDRESS], в праві користування, володіння та розпорядження зазначеним майном шляхом: позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] та виселити їх із зазначеного домоволодіння без надання їм іншого жилого приміщення. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судових засіданнях відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який також є представником [PERSON] позовні вимоги не визнали. Представник відповідачів пояснив, що вважають позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно до розписки [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 500 грн. від [PERSON] за належний йому житловий будинок, з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. На час придбання спірного житлового будинку він знаходився в аварійному та не придатному для життя етапі. А саме: господарські будівлі були напівзруйновані, будинок знаходився в аварійному стані (стіни валилися в внутрішню частину будівлі, стеля провисала, дерев'яні конструкції вікон і дверей прогнивші). Тому його родиною з 2000 року було витрачено певні кошти на благоустрій спірного житлового будинку та подвір'я. А саме: відремонтували стіни будинку, вставили нові вікна, двері, відновили підлогу, відремонтували стелю, заново відбудували господарчі будівлі - літню кухню, підвал, баню, вбиральню, виклали цеглою подвір'я. Ніхто із сім'ї позивача з 2000 року не з'являвся на подвір'ї спірного будинку, а тим паче приймав матеріальну або фізичну участь у благоустрої житлового будинку. Ні позивачу, а ні його батькові дана будівля в такому стані не була потрібна. Після того, як родина відповідачів привела до ладу житловий будинок, він в такому стані дуже знадобився позивачу. [PERSON] є інвалідом першої групи, є дуже хворою людиною, і думка про те, що її неправомірно можуть виселити з спірного житлового будинку на вулицю приводить до погіршення її здоров'я, як психічного так і фізичного. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що вона діючий депутат сільської ради тому все знає по цій справі, [PERSON] пустив пожити [PERSON] у своєму будинку на правах квартирантів, цей будинок ніколи не продавався, ніяких документів на продаж або на дарування будинку немає, у них є 4 кімнати у гуртожитку. До вселення [PERSON] будинок був в житловому нормальному стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що позивач її син, відповідачі знайомі. Житловий будинок вона купувала разом з померлим [PERSON], він її колишній чоловік, вони перекривали дах. Вони там мешкали як на дачі, потім з чоловіком вона розійшлася, розподілу майна не було, знала, що будинок там знімали люди. У її колишнього чоловіка не було наміру продавати будинок, без неї він не міг його продати, не знає, чи отримував кошти за продаж будинку. Розписка написана не її колишнім чоловіком, підпис начебто його, хворів чоловік, чоловік не володів рукою, він пив, тому стан здоров'я погіршувався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що [PERSON] купили будинок під дачу, будинок неохайний, у плачевному стані будинок і господарські споруди, все в бур'янах, [PERSON] самі робили ремонти в будинку, господарських спорудах, [PERSON] приїжджав і давав дозвіл на реєстрацію [PERSON] у будинку, казав, що будуть оформлювати документи на будинок для [PERSON]. Ніхто в цей будинок не приїжджав ні [PERSON], ні [PERSON], любив випити [PERSON], але був адекватний, вона не була присутньою при написані розписки, [PERSON] казав, що продав свій будинок [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що [PERSON] договорився з [PERSON] за продаж будинку, вони перебрались до будинку, почали робити зразу ремонт, там був будинок в аварійному стані, потім він приїхав і йому віддали 500 грн., написали розписку, вона її підписала, потім йому сплатили всю суму і він віддав [PERSON] документи на будинок, потім не повертався він довго, потім повернувся приписав [PERSON] і [PERSON] [PERSON], а потім не повернувся і не міг оформити будинок на [PERSON]. Позивач не приїжджав до цього будинку, після того, як [PERSON] розійшлися, [PERSON] хотів продати будинок [PERSON], які зробили дах, стіни, балку, поли, поміняли вікна, достроїли ще одну кімнату, поставили нові двері, переробили та добудували господарські споруди. Розписку писала [PERSON], а [PERSON] підписував, бо в нього була хвора рука. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її рідна сестра. Її батьки домовились з [PERSON] за продаж будинку, вони внесли перший внесок, потім він приїхав йому заплатили другу частину, потім він приїхав і приписав матір і сестру через сільську раду, більше він не появлявся. Сина [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснював, що він допомагав [PERSON] робити ремонт в будинку: дах перекладу вали, стелі, труби, штукатурили, сарай робили. До цього будинок розпадався: стеля висіла, балка прогнила, в аварійному стані був будинок не придатний для житла, підвал розбирали і заново перекривали. Суд, заслухавши думку сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Відповідно до ч. І ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2013 року, яким за [PERSON] право власності на домоволодіння за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] (а.с.4); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №8964844 від 05.09.2013 року (а.с.5); копією технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, виданого 12.12.2012 року КП «Синельниківське МБТІ» (а.с.6-8). Згідно довідки виданої виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №27 від 14.01.2014 року, вбачається, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] прописані та проживають: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 40), вбачається, що [PERSON] померла 26 липня 2014 року, актовий запис №14 від 28 липня 2014 року. В матеріалах справи є копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], яким підтверджується факт смерті [PERSON], [INFO], актовий запис про смерть №1198 від 04 жовтня 2011 року (а.с.10). В матеріалах справи є Акт, згідно якого вбачається, при купівлі будинку за адресою [ADDRESS], [PERSON] у [PERSON], з інвалідом І групи [PERSON] 1987 р.н., будинок знаходився у аварійному стані стіни, стеля, вікна, двері, все це було зруйноване. Стіни валилися у внутрішню частину будівлі, стеля провисла перебувала негайного ремонту, вікна дерев'яні були прогнивши і потребували також двері, теж дерев'яні прогнивші і потребували заміни. Літня кухня була істотно зруйнована, відновлювалися стіни, стеля, вікна, двері. У погребі завалилася стеля, стіни та сходи. У дворі був відсутній туалет, на подвір'ї була зароща трава, город був повністю у бур'яні. При заселенні упорядочили подвір'я і будинок повністю. У будинку зробили повністю ремонт, замінили два вікна на металопластикові, замінили електропроводку, підлогу у прихожій кімнаті та коридорі на дерев'яну. Стіни відновили повністю, клали цеглу, шпаклювали, клеїли шпалери. Двері поміняли на металеві. Літня кухня: стеля і стіни, штукатурили, підбивали стелю ДВП, підлогу замінювали повністю, клеїли шпалери, міняли на дерев'яні двері, вікна міняли теж на дерев'яні. Погріб відновлювався повністю. Подвір'я виклали з цегли. Побудували сарай, літній душ та два туалети. Огород упорядочили. Викорчували і спилювали сухі дерева на присадибній ділянці. Підписи свідків засвідчено головою сільської ради [PERSON]. 24.06.2014 р. (а.с.43). В матеріалах справи є копія розписки від 29.12.2002 року, згідно якої [PERSON] отримав 500 грн. від [PERSON]. Розписка підписана [PERSON] та свідками [PERSON] [PERSON], але відсутній підпис [PERSON] (а.с.44). Згідно зі ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійним. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації -з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст..657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Надана відповідачем розписка на підтвердження укладення між нею та [PERSON] угоди купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], не може бути належним доказом того, що [PERSON] стала власником житлового будинку, оскільки між сторонами не було досягнуто угоду з усіх істотних умов договору, зокрема щодо предмету договору та ціни будинку, а також моменту передачі продавцем предмета договору покупцеві. Крім того в розписці відсутній підпис [PERSON] Момент вчинення правочину - щодо купівлі-продажу спірного будинку за розпискою відповідно до положень ст.ст. 210,640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому правочин є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обов'язків. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 156 ч.1 ЖК Української РСР, члени сім»ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому проживають відповідачі. Останні вселилися у вказаний будинок з дозволу попереднього власника цього будинку [PERSON], батька позивача, який помер [INFO]. Відповідачі, не надали суду жодного доказу, яким доводяться їхні права на володіння та користування цим будинком. Таким чином, суд, аналізуючи наявні докази, приходить до висновку про відсутність у відповідачів підстав для проживання в зазначеному будинку, а тому позивач як власник житлового будинку має право використовувати житловий будинок для власного проживання, користуватися ним та розпоряджатися на власний розсуд і перешкоди у здійсненні позивачем цих прав підлягають усуненню шляхом виселення відповідачів з будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved