Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 2005 року по квітень 2011 року вони з відповідачкою проживали разом у цивільному шлюбі. [INFO] в них народилася дочка [PERSON]. На підставі виданого ордеру позивачу було надано кімнату в гуртожитку, що за адресою: [ADDRESS]. В подальшому в цій кімнаті було також зареєстровано відповідачку [PERSON] та дитину [PERSON] З травня 2011 року [PERSON] разом з дитиною не проживають у гуртожитку та не користуються житловим приміщенням (кімнатою [ADDRESS]), участі в утриманні будинку приймають, відповідно не проводять плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач більше 6 місяців не проживає у спірному житлі без поважної причини, тому [PERSON] просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється наймачем кімнати [ADDRESS] (а.с.6,10). Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до довідки ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 10.11.2017 року (а.с.11) за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] - [INFO] та її дочка [PERSON] - [INFO]. Про те, що відповідач з дочкою не проживають за місцем реєстрації понад 6 місяців підтверджується актами від 27.09.2017 року, складеним комісією в складі працівників КП «ЖЕО №4» (а.с.13,14). Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідача по місцю своєї реєстрації, і приходить до висновку, що [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житлі понад шість місяців, а тому втратила право на користування цим житлом. Згідно із ч.ч.3,4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Враховуючи, що [PERSON] втратила право на користування кімнатою [ADDRESS], то слід визнати такою, що втратила право на користування даною квартирою також і її дочку [PERSON], [INFO]. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.29 ЦК України,

Outcome: approved