Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 08.02.2008 року між ВАТ «АКБ «КАПІТАЛ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та [PERSON] , було укладено договір про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ. Додатковою угодою №2 від 07.02.2009 року банк та позичальник продовжили строк повернення кредиту до 01.01.2011 року, а додатковою угодою №3 від 01.01.2011 року - до 10.12.2013 року. 08.02.2013 року в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №КП-34/Д-КЛ-пор. 12.06.2014 року банк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2014 року у справі №201/7717/14-ц з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08.02.2008 року в сумі 678356 грн. 13 коп., з яких: залишок основної заборгованості за кредитом - 24874,85 доларів США, що еквівалентно 292640 грн. 70 коп.; заборгованість по непогашеним відсоткам - 15485,01 долари США, що еквівалентно 182173 грн. 73 коп.; пеню за порушення основного зобов`язання - 15310 грн. 21 коп.; пеню за прострочення погашення відсотків - 7642 грн. 98 коп.; штраф - 15350,26 доларів США, що еквівалентно 180588 грн. 48 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08.02.2008 року в сумі 678356 грн. 13 коп., з яких: залишок основної заборгованості за кредитом - 24874,85 доларів США, що еквівалентно 292640 грн. 70 коп.; заборгованість по непогашеним відсоткам - 15485,01 долари США, що еквівалентно 182173 грн. 73 коп.; пеню за порушення основного зобов`язання - 15310 грн. 21 коп.; пеню за прострочення погашення відсотків - 7642 грн. 98 коп.; штраф - 15350,26 доларів США, що еквівалентно 180588 грн. 48 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015 року, а також постановою Верховного Суду України від 23.09.2015 року. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи, які пред`явлені банком для примусового виконання та на підставі яких було відкрито виконавче провадження №61537550 про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором, а також виконавче провадження №61536225 про стягнення судового збору. Крім того, 01.10.2019 року між ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ АЛЬЯНС» було укладено договір факторингу №13486837-1, відповідно до якого, окрім іншого, було відступлене право вимоги за кредитним договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року та укладеним на його забезпечення договором поруки №КП-34/Д-КЛ-пор від 08.02.2013 року. 14.04.2020 року [PERSON] від ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ АЛЬЯНС» отримано вимогу від 13.04.2020 року за №2020/04-13 про сплату заборгованості за кредитним договором, в якій, з посиланням на умови договору про надання кредитної лінії, договору поруки та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області по справі №201/7717/14-ц, зазначалось про необхідність погашення боргу в сумі 55710 доларів США, що в еквіваленті становило 1515434 грн. 56 коп. та 22953 грн. 16 та 22 квітня 2020 року на виконання вимоги ним в повному обсязі була сплачена сума заборгованості в розмірі 1533048 грн., що складається: з непогашеної основної заборгованості за кредитом в сумі 24874,85 доларів США, заборгованість по непогашеним відсоткам в сумі 15485,01 долари США, пені за порушення основного зобов`язання в сумі 15310 грн. 21 коп., пені за прострочення погашення відсотків в сумі 7642 грн. 98 коп. Всього сплачена заборгованість дорівнює 55710,12 доларам США та 22953 грн. і розрахована виходячи із офіційного курсу НБУ на день сплати: 16.04.2020 року - 27,2219 грн. за 1 долар США, 22.04.2020 року - 27,0815 грн. за 1 долар США. Посилаючись на вказані обставини щодо виконання ним грошових зобов`язань за кредитним договором позичальника [PERSON] , внаслідок чого ним набуто прав кредитора у зобов`язанні, а також, що кредитний договір укладався в інтересах сім`ї, в зв`язку з чим обов`язки за цим договором також виникли у дружини позичальника [PERSON] - [PERSON] , позивач просив стягнути на його користь з останніх в солідарному порядку заборгованість за договором про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року в сумі 1533048 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 24874,85 доларів США, заборгованості по процентам в сумі 15485,01 долар США, штрафу в сумі 15350,26 доларів США, пені за порушення основного зобов`язання в сумі 15310 грн. 21 коп., пені за прострочення погашення процентів в сумі 7642 грн. 98 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.10.2020 року було повернуто заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою від 15.01.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні 20.04.2021 року, протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В наданому відзиві представник відповідачів посилався на те, що додаткову угоду №3 від 01.01.2011 року, на яку позивач посилається в своєму позові, до позовної заяви не надано. Відповідач зазначає, що такої додаткової угоди ним не підписувалось, строк повернення кредитних коштів не змінювався. В той час, як вказаний доказ має суттєве значення у справі, оскільки строк повернення кредитних коштів є початком перебігу строків позовної давності та в такому випадку підлягає з`ясуванню питання укладення договору поруки позивача з банком поза межами строку повернення кредитних коштів. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ТОВ «Стальпром-Н» 08.02.2008 року було укладено договір поруки №КП-34/Д-П. 04.11.2010 року Ворошиловським районним судом м.Донецька на виконання рішення цього суду було видано виконавчий лист №2-3804/10, про стягнення з [PERSON] , ТОВ «Стальпром-Н» на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року в сумі 289138 грн. 30 коп. На підставі вказаного виконавчого листа Кіровським ВДВС було відкрито виконавче провадження. 21.02.2013 року представником банку до виконавчої служби було подано заяву, в якій повідомлялось про виконання [PERSON] своїх зобов`язань за виконавчим листом та ставилось питання про повернення виконавчого документу стягувачу та зняття арештів та обмежень з майна боржника, закінчення виконавчого провадження. Постановою від 22.02.2013 року виконавче провадження №36680180 було закінчено в зв`язку із виконанням вимог виконавчого документу в повному обсязі. Також представник відповідачів посилався на недоведеність використання кредитних коштів в інтересах сім`ї та безпідставність позовних вимог, заявлених до [PERSON] . У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що наведені в позовній заяві обставини, встановлені рішенням судів у справі №201/7717/14-ц, у т.ч. і факт укладення додаткової угоди від 01.01.2011 року до кредитного договору, за якою кінцевий термін повернення кредиту було визначено до 10.12.2013 року. Також судами було встановлено факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Докази, на які посилається представник відповідачів, а саме: копія заяви від 21.02.2013 року, підписана представником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» Заярним С.О. та адресована начальнику Кіровського ВДВС, постанова від 22.02.2013 року про закінчення виконавчого провадження №36680180, вже було предметом дослідження судами в рамках цивільної справи №201/7717/14-ц, під час якої судами було зазначено, що відповідні копії документів були завірені [PERSON] та їх оригіналів останнім не надано, як не надано і первинних документів, які б свідчили про погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, вказані обставини спростовуються наданими банком виписками по рахункам. Крім того, в заяві від 21.02.2013 року представника ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» йде мова про виконавче провадження №30790250, в той час, як представник відповідачів посилається на виконавче провадження №36680180. При розгляді заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року, представником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було надано відзив, в якому зазначено, що на дату підписання заяви від 21.02.2013 року представником банку Заярним С.О., у останнього не було повноважень, оскільки наказом №7 від 04.02.2013 року видана йому довіреність від 02.01.2013 року була скасована. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому та відповіді на відзив обставини, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі за неодноразовими викликами до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили. Проте, скористались своїм право на участь у розгляді справи через уповноваженого представника, який під час розгляду справи просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві. В призначені на 21.09.2021 року та 06.10.2021 року відповідачі та їх представник не з`явились, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що підготовче провадження по справі було проведено за участі представника відповідачів, останнім було подано відзив на позов, надано пояснення у вступному слові, у яких висловлено позицію відповідачів щодо пред`явленого до них позову, а також повторну неявку відповідачів та їх представника, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності останніх. Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.02.2008 року між ВАТ «АКБ «КАПІТАЛ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та [PERSON] , було укладено договір про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ, відповідно до умов якого останньому було видано кредит в сумі 25000 доларів США. Додатковою угодою від 11.01.2009 року, №2 від 07.02.2009 року та №3 від 01.01.2011 року вносились зміни до договору №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року. Зокрема, додатковою угодою №2 від 07.02.2009 року банком та позичальником було погоджено строк повернення кредиту до 01.01.2011 року, а додатковою угодою №3 від 01.01.2011 року - до 10.12.2013 року. 08.02.2013 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року, між ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір поруки №КП-34/Д-КЛ-пор, згідно п.1.1 якого останній поручився перед кредитором в повному обсязі відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року. В подальшому ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього, як поручителя, заборгованості за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року та рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2014 року у справі №201/7717/14-ц з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було стягнуто заборгованість за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року в сумі 678356 грн. 13 коп., з яких: залишок основної заборгованості за кредитом - 24874,85 доларів США, що еквівалентно 292640 грн. 70 коп.; заборгованість по непогашеним відсоткам - 15485,01 долари США, що еквівалентно 182173 грн. 73 коп.; пеня за порушення основного зобов`язання - 15310 грн. 21 коп.; пеня за прострочення погашення відсотків - 7642 грн. 98 коп.; штраф, відповідно до п.5.2 кредитного договору - 15350,26 доларів США, що еквівалентно 180588 грн. 48 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08.02.2008 року в сумі 678356 грн. 13 коп., з яких: залишок основної заборгованості за кредитом - 24874,85 доларів США, що еквівалентно 292640 грн. 70 коп.; заборгованість по непогашеним відсоткам - 15485,01 долари США, що еквівалентно 182173 грн. 73 коп.; пеню за порушення основного зобов`язання - 15310 грн. 21 коп.; пеню за прострочення погашення відсотків - 7642 грн. 98 коп.; штраф - 15350,26 доларів США, що еквівалентно 180588 грн. 48 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015 року рішення суду апеляційної інстанції від 26.01.2015 року було залишено без змін. Крім того, постановою Верховного Суду України від 23.09.2015 року було відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2015 року. 01.10.2019 року між ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ АЛЬЯНС» було укладено договір факторингу №13486837-1, згідно додатку №2 до якого, окрім іншого, банком було відступлене право вимоги за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року та укладеним на його забезпечення договором поруки №КП-34/Д-КЛ-пор від 08.02.2013 року. 13.04.2020 року за вих.№2020/04-13 ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ АЛЬЯНС» на адресу [PERSON] було направлено письмову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, в якій, з посиланням на умови договору про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року, договору поруки №КП-34/Д-КЛ-пор від 08.02.2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року у справі №201/7717/14-ц, вимагалось погасити стягнуту за рішенням суду заборгованість в сумі 55710 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату пред`явлення вимоги становило 1515434 грн. 56 коп. та 22953 грн., що складались зі стягнутої пені за прострочення сплати основної заборгованості та пені за прострочення погашення відсотків. 16 та 22 квітня 2020 року на виконання вказаної вимоги [PERSON] відповідно до платіжних доручень на користь ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ АЛЬЯНС» було перераховано кошти в сумі 1533048 грн., а саме: 16.04.2020 року перераховано кошти в сумі 272200 грн., 22.04.2020 року - кошти в сумі 1260848 грн., що з урахуванням офіційного курсу НБУ, який станом на день сплати 16.04.2020 року становив 27,2219 грн. за 1 долар США, а станом на 22.04.2020 року - 27,0815 грн. за 1 долар США, дорівнювало розміру заборгованості, стягнутої за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року у справі №201/7717/14-ц. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частинами 1,2 ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Статтею 556 ЦК України визначено, що після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] , який згідно договору поруки №КП-34/Д-КЛ-пор від 08.02.2013 року в повному обсязі поручився за виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за договором про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року, в повному обсязі погасив наявну за цим договором заборгованість, що була стягнута за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року у справі №201/7717/14-ц, до [PERSON] у відповідності до ст.556 ЦК України перейшли усі права кредитора за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року. В зв`язку з цим, позовні вимоги [PERSON] про стягнення сплаченої заборгованості суд вважає обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд відхиляє заперечення представника відповідачів про те, що [PERSON] не було залучено до участі у справі №201/7717/14-ц, оскільки вказана обставина не спростовує факту набуття [PERSON] відповідно до ст.556 ЦК України право вимоги до [PERSON] за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року. Крім того, останній рішення судів у справі №201/7717/14-ц не оскаржував та в порядку ст.555 ЦК України заперечення проти вимог поручителя, які він мав проти вимоги кредитора, не висував, правильність розрахунку заборгованості, який встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, не спростував. Також суд вважає безпідставними заперечення в частині ненадання позивачем додаткової угоди №3 від 01.01.2011 року, з посиланням на те, що така додаткова угода ним не підписувалось, строк повернення кредитних коштів не змінювався, в той час, як вказаний доказ має суттєве значення у справі, оскільки строк повернення кредитних коштів є початком перебігу строків позовної давності та в такому випадку підлягає з`ясуванню питання укладення договору поруки позивача з банком поза межами строку повернення кредитних коштів. Так, з судових рішень у справі №201/7717/14-ц вбачається, що під час розгляду справи відповідне питання перевірялось та судами було встановлено, що кінцевий строк за кредитним договором спливав 10.12.2013 року та вимога банку до поручителя була пред`явлена в межах строків, встановлених ч.4 ст.559 ЦК України. Також представник відповідачів посилався на те, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року між банком та ТОВ «Стальпром-Н» 08.02.2008 року було укладено договір поруки №КП-34/Д-П та 04.11.2010 року Ворошиловським районним судом м.Донецька на виконання рішення цього суду було видано виконавчий лист №2-3804/10, про стягнення з [PERSON] , ТОВ «Стальпром-Н» на користь ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року в сумі 289138 грн. 30 коп., виконавче провадження з виконання якого постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 22.03.2013 року було закінчено на підставі заяви представника банку від 21.02.2013 року про виконання [PERSON] своїх зобов`язань за виконавчим листом. Перевіряючи вказані доводи, суд враховує, що на підтвердження цих доводів представником відповідачів було надано копію заяви від 21.02.2013 року за вих.№42/0485, підписана представником ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» за довіреністю Заярним С.О. та адресована начальнику Кіровського ВДВС. Поряд з цим, до відзиву було надано копію вказаної заяви, яка належним чином не засвідчена та оригіналу якої під час розгляду справи стороною відповідача суду не представлена, а тому не визнається судом належним та допустимим доказом. Крім того, у вказаній заяві зазначено, що остання подавалась в рамках виконавчого провадження №30790250. Проте, долучено постанову про закінчення виконавчого провадження №36680180. Також суд приймає до уваги, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017 року, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року, [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення цього суду від 26.01.2015 року, яка грунтувалась на закритті виконавчого провадження №6680180, в зв`язку із погашенням [PERSON] заборгованості за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року. При цьому, в ухвалі суду від 25.10.2017 року зазначено, що під час розгляду справи ані [PERSON] , ані [PERSON] не було надано належних доказів на підтвердження перерахування коштів на рахунок ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», а викладені в заяві [PERSON] доводи спростовуються наданими банком виписками по рахункам. Будь-яких первинних документів або інших доказів, які б свідчили про погашення заборгованості за договором №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року під час розгляду даної справи за позовом [PERSON] відповідачами суду також не представлено. Поряд з цим, суд вважає обгрунтованими доводи представника відповідача щодо безпідставності та недоведеності позовних вимог в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку також з відповідачки [PERSON] , оскільки ані до позовної заяви, ані під час розгляду справи позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що договір №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року укладався та отримані за цим договором кошти були використані в інтересах сім`ї позичальника [PERSON] . З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на його користь з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання кредитної лінії №КП-34/Д-КЛ від 08.02.2008 року в сумі 1533048 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 24874,85 доларів США, заборгованості по процентам в сумі 15485,01 долар США, штрафу в сумі 15350,26 доларів США, пені за порушення основного зобов`язання в сумі 15310 грн. 21 коп., пені за прострочення погашення процентів в сумі 7642 грн. 98 коп. В частині заявлених вимог про стягнення заборгованості в солідарному порядку також з відповідачки [PERSON] , в задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю та недоведеністю вимог в цій частині. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 10510 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial