Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суд із позовом про розстрочку йому сплати суми боргу за аліментами у розмірі 129738,20 грн. на п`ять років, без нарахування штрафів, пені та інших видів стягнення. На обґрунтування зазначено, що у позивач та [PERSON] від шлюбу, який розірвано, мають спільних дітей: повнолітню [PERSON] , 2001 року народження, та неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження. Згідно розрахунку ВДВС від 11.04.2019 року позивач має заборгованість у сумі 128738,20 грн. зі сплати аліментна на користь [PERSON] . Позивач зазначає, що від другого шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2015 року народження. Таким чином на утриманні в позивача знаходяться три неповнолітні дитини. Також позивач зауважує, що за останні пів року не має доходів, що підтверджується довідкою. Враховуючи викладене, позивач не має змоги виплатити зазначену заборгованість вчасно, на підстав чого вважає за можливе розстрочити сплату по заборгованість з аліментів. Ухвалою суду від 23.10.2019 відкрито спрощене провадження у справі, витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, з Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області інформацію про перетинання державного кордону. Від позивача до суду надійшла заява, у якій він просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Від представника третьої особи, Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Крушеницької В.А. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила розглянути справу відповідно до чинного законодавства. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] на користь [PERSON] за дублікатом виконавчого листа №2-4331/02 станом на 11.04.2019 року становить 12873,20 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 15.01.2019 року закрито провадження в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.06.2017 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №77228/К/05-81 від 24.06.2019 року інформація про доходи [PERSON] за період з 4 кварталу 2018 року по 1 квартал 2019 року відсутня. Згідно інформації, наданої Головним центом обробки спеціальної інформації на ухвалу суду про витребування доказів від 23.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , перетинав державний кордон України в період з 05.11.2014 року по 05.11.2019 року 89 разів. Я вбачається із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-1013/17.08.2020, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.08.2020 року по 21.08.2020 року. Згідно протоколу МРТ відділу лучової діагностики ПАТ «ММК ім..Ілліча» Лікувально-діагностичний центру від 13.01.2021 року, [PERSON] має МР-ознаки остеохондрозу,спонділоартроза попереково-крижового відділу хребта. Рекомендовано консультація нейрохірурга, спостереження у динаміці. Судовим наказом від 30 вересня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] . Згідно листа Головного державного виконавця Крушеницької В.А. від 19.01.2021 року, залишок заборгованості [PERSON] за вказаним виконавчим провадження станом на 19.01.2021 року становить 87488,90 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України, - до досягнення нею двадцяти трьох років (ч. 4 ст. 194 СК України) . За змістом ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ч. 1 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом взято до уваги унормовані ст. 182 СК України і ч. 4 ст. 435 ЦПК України обставини, зокрема, проаналізовано майновий стан платника аліментів і його вплив на можливість однократної сплати всієї суми виниклої заборгованості, ступінь вини платника аліментів і час отримання ним відомостей про утворення заборгованості, при цьому суд враховує факт наявності у позивача інших дітей, на утримання яких стягуються аліменти, незадовільного стану здоров`я, також той факт, що частину заборгованість позивачем сплачено. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом розстрочення заборгованості по сплаті аліментів строком на рік, оскільки саме такий строк є оптимальним для належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: partial