Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, якому просить стягнути з Одеської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 623,25 Євро, що знаходяться в Київському відділенні № 670 Одеської обласної ПАТ «Укрсоцбанк» на поточному рахунку № [NUMBER] за Договором № 670/Ф01.10-8422 від 22 квітня 2008 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2009 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON]О, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна, видане держаним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 11.11.2015 року, реєстр.№ 1-2031, зокрема, на 1/2 частку вкладу із відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в Київському відділенні №670 Одеської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» на поточному рахунку №1000989422 за Договором №670/001.10-8422 від 22 квітня 2008 року в сумі 1246,55 евро. 28.02.2014 року [PERSON] видав на імя [PERSON] довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрована в реєстрі за №110. У зв'язку із втратою вказаної довіреності, 21.10.2015 року був виданий дублікат замість втраченої. Вказаною довіреністю [PERSON] уповноважив [PERSON], зокрема: «...одержувати належне мені майно, включаючи грошові суми та цінні папери, а також документи від громадян та юридичних осіб, установ підприємств, організацій, в тому числі з відділень Зовнішекономбанку та будь-яких інших Банківських установ, відділеннях...розпоряджатися рахунками в зазначених банках...». [PERSON]., діючи на підставі вищевказаної довіреності та в інтересах позивача, 26.11.2015 року звернулася до Таїровського відділення №670 ПАТ «Укрсоцбанк» із заявою про видачу грошових коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину. Проте, відповіддю №09.501.-16/96-21450 [PERSON] відмовлено у видачі грошових коштів. Так, банк мотивує свою відмову тим, що в довіреності від 28.02.2014 року відсутні повноваження на отримання коштів, та що банк не приймає дублікати довіреності. Статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121 -III «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений ітрок зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобовязанні є правонаступництво. Відповідно до частини другої статті 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора. Проте у зобовязаннях, не повязаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобовязань, а відбувається перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (частина друга статті 1228 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на; вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із частиною пятою статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобовязання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно повязаним з особою вкладника, то таке зобовязання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Відповідно до частини 1 статті 237 та частини 1 статті 238 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) (далі - Кодекс) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Згідно зі частиною 3 статті 244 Кодексу ( 435-15 ) довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно з пунктом 7.1 глави 7 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492 ( 21172-03 ) (далі - Інструкція), видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Гака довіреність додаткового засвідчення не потребує. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Слід констатувати, що чітке визначення терміну «дублікат» в чинному законодавстві відсутнє, проте з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал. Тобто, дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин. Таким чином, чинне законодавство не містить прямої вказівки зазначення в довіреності назву конкретного банку та перелік конкретних дій, які може вчиняти довіритель. Крім того, Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492 також не містить вимоги щодо наявності в довіреності назви конкретного банку та вичерпного переліку дій, які має право вчиняти представник. У зв'язку із цим відмова банку у видачі грошових коштів не ґрунтується на нормах матеріального права. На підставі наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved