Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що [PERSON] є власником 46/100 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Тараща, вул. Мазепи Івана (колишня Котовського), 36/2 Київської області, який належить йому на підставі договору дарування від 17.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1266. Рішенням Таращанського районного суду Київської області № 379/1187/15-ц, 2/379/376/15 від 14.08.2015 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідачка є бувшою дружиною позивача по справі. З 29.05.2015 року по даний час відповідачка не проживає в будинку позивача, що підтверджується Актами обстеження умов проживання, складеними 11.09.2015 року та 25.05.2016 року депутатами Таращанської міської ради Київської області та сусідами, не приймає участі у витратах на житлово-комунальні послуги, в утриманні житлового будинку. Факт реєстрації відповідачки в належному позивачу будинку позбавляє його можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним будинком, оформити субсидію. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. У відповідності до ст. 155 ЖК Української РСР жилі будинки, що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право \~користування жилим приміщенням \~внаслідок відсутності цієї особи понад \~встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підстав, передбачених статтею 71 ЖК Української РСР, які б давали право на збереження при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї \~за ними жилого приміщення протягом шести місяців, у відповідачки немає. Отже, відповідачка втратила право користування житловим будинком, розташованим в м. Тараща, вул. Мазепи Івана (колишня Котовського), 36/2 Київської області, який належить на праві власності позивачу, оскільки не проживає в цьому будинку понад шість місяців. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати по оплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved