Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №668449 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 24.12.2008 року та додатковою угодою №1 до Договору від 04.04.2013 року, розмір якої станом на 14.02.2017 року розмір заборгованості за Договором становить 14286,16 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.12.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір №668449 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно додаткової угоди №1 до вказаного вище договору від 04.04.2013 року сторони доповнили та внесли зміни до п.п.1.1.4, на підставі чого банком відкрито відповідачеві кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 8500 грн. За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в порядку та розмірах 24%. Відповідач зобовязався погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі в разі закінчення строку дії платіжної карки та не продовження її дії на новий строк, звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, на карткові рахунки. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 14.02.2017 року у нього виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суду причини неявки, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 24.12.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір №668449 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно додаткової угоди №1 до вказаного вище договору від 04.04.2013 року сторони доповнили та внесли зміни до п.п.1.1.4, на підставі чого банком відкрито відповідачеві кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 8500 грн. За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти в порядку та розмірах 24% річних. Відповідно до п.3.3 вищевказаного договору клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії банківської платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, на карткові рахунки. В разі порушення строку сплати платежів за договорм клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконано грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] не виконав взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим станом на 14.02.2017 року заборгованість відповідача становить 14286,16 грн.., з яких: з яких: залишок боргу за кредитом 8495,48 грн., залишок прострочених платежів по відсотках 3392,91 грн., розмір нарахованої пені по відсотках 1165,37 грн., розмір 3% річних від прострочених сум заборгованості 167,49 грн., розмір інфляційних втрат 1055,01 грн., розмір простроченої комісії за користування рахунком 9,90 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 14286,16 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1600 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved