Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20.10.2016 [PERSON] запропонував позивачу придбати у нього автомобіль «Део Ланос» за грошові кошти в сумі 3900 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 99 840 грн. Позивач передав кошти [PERSON] під розписку. Позивач зазначає, що між сторонами був укладений усно договір купівлі-продажу. В подальшому відповідач попросив позивача, щоб останній передав йому автомобіль для вирішення сімейних проблем. Позивач надав відповідачу автомобіль, однак останній його не повернув. Повідомив позивача, що поверне йому кошти. Однак, ні коштів, ні автомобіля відповідач не повернув [PERSON] . Позивач звернувся до поліції із заявою про вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Заява позивача була зареєстрована за № 12017020220000053 від 24.01.2017, однак кримінальне провадження постановою від 16.06.2017 було закрите, оскільки спір, який виник між сторонами, є цивільно-правовим. А тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 99840 грн. та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як встановлено судом 20.10.2016 року позивач придбав у [PERSON] автомобіль «Део Ланос» за грошові кошти в сумі 3900 доларів США, що як зазначено позивачем в гривневому еквіваленті становить 99 840 грн. Вказані кошти в сумі 3900 доларів США позивач передав відповідачу, про що було складено розписку (а.с.8,46). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. З оглянутої судом наданої позивачем розписки від 20.10.2016 вбачається, що відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в розмірі 3900 доларів США на строк з 20.10.2016 до 31.12.2016 та зобов`язується їх повернути. Розписка підписана сторонами (а.с.8,46). Зважаючи на положення вказаних вище норм, суд вважає, що вказана розписка є фактично договором позики. Як вбачається з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. З позову слідує, що відповідач взяв у користування у позивача автомобіль «Део Ланос», та в подальшому ні автомобіль, ні гроші в сумі 3900 доларів США позивачу не повернув. Дана обставина підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 16.06.2017 (а.с.12). Таким чином, суд встановив, що [PERSON] надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 3900 доларів США під розписку зі строком повернення до 31.12.2016, а відповідач зобов`язався повернути ці кошти. Однак відповідач вказані зобов`язання не виконав, а відтак суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 99 840 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 998,40 грн.

Outcome: approved