Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті баби, оскільки її син [PERSON], батько позивача, помер [INFO], позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, який втрачений. Посилаючись на ці обставини, просив визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а витрати по справі покласти на нього. Позивач у підготовче засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність та позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON], баба позивача, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) є спадкоємцем за законом першої черги після смерті баби, оскільки її син [PERSON], батько позивача, помер [INFO]. При цьому спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно позивач не може, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього, що вбачається з довідки нотаріуса від 06.04.2018. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.09.1996, втрачений, що підтверджено копією об'яви до газети. У той же час, згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ ім. Ілліча» на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, за [PERSON] за № 265 рахується отриманий сертифікат серії [NUMBER] від 16.09.1996 на право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] була внесена до списку громадян-членів сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, за життя отримала відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель вказаного товариства, який втрачений, тому з урахуванням вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набув право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного підприємства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved