Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив 30.09.2013 року (том 1, а.с. 95-99) і просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 32 000,00 грн. в рахунок повернення подвійної суми завдатку за квартиру: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 64 948,02 грн. в рахунок відшкодування витрат по комплексному ремонту квартири; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 7178, 11 грн. в рахунок понесених додаткових витрат; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі. В обґрунтування зазначених вимог позивач зазначив, що з 23.03.2006 року у приватній власності [PERSON] (надалі - [PERSON]) знаходиться однокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 23.03.2006 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.04.2006 р. З 02.10.2007 року в вищевказаній квартирі була зареєстрована та проживала її донька - [PERSON], що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті [PERSON] ([PERSON]), та онука - [PERSON], 2007 року народження. 12.02.2011 року [PERSON] та [PERSON] (надалі - Позивач) зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 57. У 2011 році у шлюбі народився син - [PERSON]. Проживати разом в таких житлових умовах не було можливим, оскільки сім'я складалась із чотирьох чоловік, таким чином, з 2011 року Позивачі мали намір поліпшити житлові умови, а саме обміняти однокімнатну квартиру на більшу. Оскільки [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], а її сусідка - [PERSON] (надалі - Відповідач), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], планувала обміняти свою трикімнатну квартиру на меншу з доплатою, таким чином вони домовились про обмін квартир. 29.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір завдатку (надалі - Договір). Предметом Договору є обмін нерухомості у строк 30 днів з моменту підписання Договору. Строк виконання зобов'язань за Договором складав до 29 травня 2011 року. Відповідачка зобов'язалась за цей строк підготувати всі необхідні документи для здійснення вказаної угоди, а саме: знятись з реєстрації, звільнити нерухомість, сплатити всі комунальні платежі та надати довідку про відсутність заборгованості, вилучити ключі від об'єкту нерухомості у осіб, які їх мали, та передати об'єкт Позивачеві. У випадку затримки підготовки документів для продажу, строк Договору продовжувався за домовленістю, але не більше трьох тижнів (тобто до 19 червня 2011 року). Таким чином, після підписання Договору Позивач мав намір обміняти квартиру з доплатою у розмірі 32 000, 00 грн., тому виконав зобов'язання для вищевказаного обміну. 13.05.2011 року [PERSON] надала повноваження щодо своєї квартири [PERSON], що підтверджується довіреністю № 704 від 13.05.2011 р. 24.05.2011 року [PERSON] знялась з реєстрації місця проживання, що підтверджується копією паспорту [PERSON] 16.05.2011 року [PERSON] сплатила комунальні послуги та не мала заборгованості по квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 125 від 11.09.2012 р. На підтвердження домовленості про обмін нерухомості [PERSON] передав Відповідачці 16 000, 00 грн. (шістнадцять тисяч гривень) завдатку в рахунок належних з нього за Договором платежів і в забезпечення виконання Договору. Залишок суми [PERSON] зобов'язався сплатити у строк до 29.05.2011 року. Оскільки Власниками квартири № 68 були [PERSON] та її син - [PERSON], то з 05.05.2011 р. - 29.05.2011 р. Позивачі сплатили Відповідачу та її сину суму у розмірі 6 000, 00 (шість тисяч гривень), що підтверджується розпискою на другій сторінці Договору завдатку від 29.04.2011 р., на якому він особисто вказав про отримання ним сум. Частку квартири [PERSON] Відповідач збиралась обміняти за допомогою довіреності, яку їй надав її син, що підтверджується довіреністю. Позивач також допоміг Відповідачу підготувати документи для обміну квартири, щоб прискорити сам процес обміну. КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт станом на 05.05.2011 р., виданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.05.2011 р. Позивач надав Відповідачу суму у розмірі 957, 11 грн. (дев'ятсот п'ятдесят сім гривень одинадцять копійок), яку Відповідач сплатив за роботи по замовленню № Ч-00186289 від 05.05.2011 р., що підтверджується квитанціями. Станом на 30.05.2011 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1006 від 30.05.2011 р., але мали намір знятись з реєстрації. У зв'язку із тим, що [PERSON], [INFO], у 2007 році був засуджений по ч.1 ст. 307 КК України Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, про зміну місця проживання він попередив керівництво Інгулецького РВ Криворізьке МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується довідкою. 31 травня 2011 року Позивач планував провести обмін. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] була проведена перевірка об'єктів нерухомості за Єдиним реєстром заборон, Єдиним реєстром правочинів, Єдиним реєстром іпотек, Єдиним реєстром рухомого майна та стягнуто плати з [PERSON] у розмірі 221,00 грн., що підтверджується довідкою № 74/01-12 від 31.05.2011 р. Станом на 31.05.2011 р. квартира [ADDRESS] знаходилась в арешті, власниками якої були [PERSON] та [PERSON] із визначеною часткою кожного із них. Таким чином, Позивачі дізнались про те, що Інгулецький відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт боржника від 14.06.2010 р. наклав арешт на все нерухоме майно боржника - [PERSON]. Після цього Відповідач повідомила, що вирішить це питання, оскільки це якась помилка, та сторони зможуть укласти договір міни, але їй потрібен час. Таким чином, за домовленістю сторін був зроблений фактичний обмін квартир. Згідно актів від 13.09.2012 року, що є у додатку, сторони проживали без реєстрації за вищевказаними адресами. За цей період часу Позивач зробив комплексний ремонт трьохкімнатної квартири (коридор, зал, кухня, маленька спальня). В липні 2012 року, як відомо Позивачу, [PERSON] трагічно загинув, а спадкоємцем його майна стала його мати - [PERSON]. Також, у липні 2012 року Відповідач повідомила в розмові Позивачу, що вона не має наміру укладати договір міни та здійснювати подальшу підготовку документів та на вимогу повернути сплачену суму завдатку відповіла, що коштів вона не має. З того часу, Позивач не мав можливості вирішити спірне питання, оскільки в квартирі [ADDRESS] Відповідач вже не проживала. У січні 2013 року Позивач взагалі отримав претензію Відповідача про виселення, що підтверджується копією листа з конвертом та дізнався про фактичне місце проживання Відповідача. Зазначене порушення прав Позивача стало підставою для звернення до суду. Порушення зобов'язання сталося з вини Відповідачки, наслідком чого має стати повернення подвійної суми сплачених коштів. Забезпечувальна функція завдатку полягає в тому, що в разі невиконання договору стороною, яка дала завдаток, він залишається у другої сторони. Боржник, отже, втрачає право на повернення цих грошей. Якщо за невиконання договору відповідальною є сторона, яка одержала завдаток, то вона має сплатити другій стороні подвійну суму завдатку. Оскільки, фактично передача коштів в сумі 22000, 00 грн. відбулась за виконання договору, який в наступному не був укладений з [PERSON], то остання вказані грошові кошти отримала без достатньої правової підстави та зобов'язана їх повернути. Крім того, [PERSON] зі свого боку фактично безпідставно отримав від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК України в свою чергу Позивач має право вимагати відшкодування зроблених ним необхідних витрат на це майно. Так, на час вселення в квартиру, вона знаходилась в непридатному стані для проживання сім'ї із двома дітьми, тому Позивачу необхідно було зробити комплексний ремонт трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], і привести в стан придатний для її використання, в зв'язку з чим [PERSON] придбав матеріали для ремонту та уклав договір підряду № 01 від 29.03.2012 р., договір № 204 від 15.09.2012 р. Для ремонту були придбані матеріали на ремонт квартири на суму у розмірі 31490,00 грн. (тридцять одна тисяча чотириста дев'яносто гривень), що підтверджується товарними чеками від 15.03.2012 р.; від 19.03.2012 р.; 23.03.2012 р. Після завершення робіт Підрядник за Договором № 01 від 29.03.2012 р. склав остаточний кошторис, який був сплачений [PERSON] згідно Додатку № 3 до Договору № 01 від 29.03.2012 р. у розмірі 26 415, 00 грн. (двадцять шість тисяч чотириста п'ятнадцять гривень), що підтверджується квитанцією. Згідно договору № 204 від 15.09.2012 р. [PERSON] сплатив суму у розмірі 7043,02 грн. (сім тисяч сорок три гривні дві копійки) за виготовлення, доставку та встановлення ПВХ. Розмір понесених Позивачем витрат на придбання матеріалів, а також на виконання необхідних робіт відповідно до розрахунку складає: 31490,00 грн. + 26 415,00 грн. + 7043,02 = 64 948,02 грн. Загальна сума за проведений ремонт становить 64 948,02 грн., що підтверджується накладними. Отже, підсумовуючи вищевикладене, а саме: 32 000 грн. (подвійна сума завдатку) + 6 000 грн. (отримані за розпискою [PERSON]) + 64 948,02 грн. (витрати на комплексний ремонт квартири) + 957, 11 грн. (за технічну документацію) + 221 грн. (за нотаріальні дії) загальна сума коштів, яку повинна сплатити Відповідач складає 104 126, 13 грн. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також письмове заперечення проти позову, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позов підлягає повному задоволенню, та просив звернути увагу суду на ту обставину, що всі дії позивача були спрямовані тільки в інтересах своєї сім'ї. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідача по справі знає, мешкали в одному під'їзді, познайомились 20 років тому, вона мешкала на 5 поверху, а відповідач на 8 поверху. Перестала бачити відповідача за цією адресою роки 2 тому. Відповідач захворіла та її донька забрала її до себе. Про продаж квартири дізналась, коли мешкала у м. Ялта 2 роки тому. Їй зателефонувала онука - [PERSON] і повідомила, що вони купляють квартиру у [PERSON] А коли приїхала в 2013 році, їй сусіди повідомили, що на дану квартиру наклали арешт. Онука віддала квартиру сину [PERSON] Квартира за адресою - [ADDRESS] була записана на її онуку, вона оформила дарування, довіреність оформлювала на онуку 4 роки тому. Договір дарування також оформлювала. Квартира по [ADDRESS] належить її онуці [PERSON] на підставі договору дарування. [PERSON] стала мешкати у квартирі, яку обміняла з [PERSON], 2-3 року тому. [PERSON] договору задатку їй нічого не відомо. Вона не знає, чи була знята [PERSON] з реєстрації з квартири по вул. Недєліна. [PERSON] [PERSON] їй нічого не відомо, стосовно його частки у квартирі їй також нічого не відомо. Вона зверталась у БТІ для переоформлення квартири по вул. Недєліна. Онука і [PERSON] самі займалися переоформленням квартири. Вона ніколи не була у квартирі [PERSON] Позивач зробив красивий ремонт у квартирі [ADDRESS]. Квартира трьохкімнатна, вона була у кожній кімнаті. У кімнаті та на кухні зробили ремонт. Коли її онука в'їхала у квартиру по [ADDRESS], відповідач мешкала по [ADDRESS]. Їй не відомо, чи знала відповідач, що у квартирі її онука з чоловіком зробили ремонт. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її чоловіком. До них у 2011 році звертався [PERSON], який через спільних знайомих дізнався, що вони шукали квартиру. Вони оглядали його квартиру, яка знаходилась у критичному стані. Зі слів [PERSON] з 1985 року вони не робили ремонт. Сума доплати оговорювалась у присутності [PERSON] і [PERSON]. Вони надавали документи, в яких вони були зазначені власниками. Сума обміну складала 30 тисяч грн. Договір про обмін квартирами був у травні 2011 року. Договір задатку грошей склали у нотаріуса і передали 16 000 грн. На підставі договору задатку передали гроші. Договір про обмін та передача грошей відбулося в один день. Передавали гроші неофіційно, вони були у двох зі своєї сторони. [PERSON] та [PERSON] ставили свої підписи. Це були їх спільні кошти. Через два тижня були готові технічні паспорти, вони зі свого боку допомогли [PERSON] оформити технічний паспорт для обміну. Вони прийшли до нотаріуса та передали йому документи, нотаріус перевірив по реєстру інформацію та повідомив, що обмін не відбудеться. 6 000 грн. передавались, після передачі 16 000 грн. Це було до нотаріуса. Через 2-3 дні вони передали [PERSON] 6 тисяч грн., [PERSON] зробив розписку на зворотному боці договору задатку, зазначивши дату і суму грошей. Фактично переїхали на квартиру у червні 2011 році. Коли вони були у нотаріуса, вони вже мешкали у трьохкімнатній квартирі. Ремонт розпочався фактично одразу, оскільки у тій квартирі не можна були мешкати. Після її пологів, вони мешкали у квартирі бабусі, яка розташована у тому ж під'їзді. Вони самостійно бажали вирішити питання стосовно того, що квартира [PERSON] перебуває під арештом. Потім їм зателефонувала відповідач і повідомила, що ніякого обміну бути не може, це було у 2012 році, коли помер [PERSON]. Вони оплачували комунальні послуги у трьохкімнатній квартирі. Ремонт почався в травні 2011 року після передачі коштів. Ремонт робила компанія-підрядник, з якою був укладений договір. Про ту обставину, що на квартиру накладено арешт, вони дізналися після того, як розпочався ремонт. Переїхали по закінченню ремонту у 2011 року. Були змінені вікна по всім кімнатам, змінена проводка, вирівняні стіни. Це був кінець літа - початок восени. Відповідач знала, що вони робили ремонт у квартирі, заперечень ніяких не було. Ремонт робився поступово. Повністю ремонт закінчився, коли вони вже мешкали у квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її знайомий і сусід, вона мешкаю на 7 поверху. Вони робили ремонт у квартирі [PERSON] Вона була часто у квартирі [PERSON], допомагала робити консервацію. У квартирі не робився ремонт 27 років. [PERSON] вона знає. Про обмін один раз чула. Їй відомо про обмін та доплату за однокімнатну квартиру. Після того, як був зроблений ремонт, вона не була у квартирі. Після того, як зробили ремонт, вона один раз була на порозі. Квартира у [PERSON] була у дуже плохому стані, все було зламано, а після ремонту стало дуже красиво. Вона не бачила [PERSON] після того, як вона переїхала і не спілкувалась з нею. Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], форма власності - приватна спільна сумісна (том 2, а.с. 45, 47-50). [PERSON] помер [INFO] (том 1, а.с. 127). Відповідач зареєстрована у вищевказаній квартирі, проте фактично мешкає в смт. Михалівка, Запорізької області у своєї доньки і за станом здоров'я потребує стороннього догляду (том 1, а.с. 166, 167). Згідно з Повідомленням КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентарізації» при обстеженні квартири за адресою: [ADDRESS], було виявлено самочинну реконструкцію. Дозвіл на реконструкцію в БТІ не надано (том 1, а.с. 162). Позивач наполягає на тому, що між ним та відповідачкою був укладений Договір завдатку, предметом якого був обмін квартири, яка належить позивачу за адресою: [ADDRESS] на квартиру, яка належить відповідачу за адресою: [ADDRESS] з доплатою. Як зазначає позивач, фактично він доплатив відповідачу 22 000 грн. - 16 000 грн. завдатку в забезпечення виконання зазначеного Договору та 6 000 грн., які за розписками отримував [PERSON]. На підтвердження зазначеного позивач надав суду Договір завдатку (том 1, а.с. 51). Крім того, позивач вказує, що у зазначеній квартирі він зробив комплексний ремонт на суму 64 948, 02 грн. та витратив 957, 11 грн. за виготовлення технічної документації, на підтвердження чого надав документи (том 1, а.с. 56-77). Отже, на думку позивача відповідач повинна йому сплатити: 32 000 грн. (подвійна сума завдатку) + 6 000 грн. (гроші, які за розпискою отримав [PERSON]) + 64 948,02 грн. (витрати на комплексний ремонт квартири) + 957, 11 грн. (витрати, понесені позивачем за технічну документацію) + 221 грн. (витрати позивача за нотаріальні дії), загальна сума - 104 126, 13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому суд встановив, що Договір завдатку (том 1, а.с. 51) містить недостовірні дані - на момент укладення цього договору позивач не був власником квартири за адресою: [ADDRESS], що вказується у договорі, дана квартира належить на праві власності [PERSON] (том 1, а.с. 45). Таким чином, станом на 29.04.2011 року позивач не мав законної підстави укладати угоду стосовно обміну неналежної йому на праві власності квартири. У свою чергу судом не було встановлено, що позивач мав законні повноваження щодо укладення будь яких угод від імені власника квартири за адресою: [ADDRESS]. Довіреність від 13.05.2011 року, на яку посилається позивач (том 1, а.с. 53) була видана від [PERSON] після 29.04.2011 року, якою датований Договір завдатку, на ім'я іншої особи, а саме на [PERSON] Крім того, зазначений Договір завдатку не містить жодної відомості щодо другого співвласника квартири [ADDRESS] - [PERSON] Також, зміст п. 1.1 зазначеного Договору завдатку вказує на те, що даний договір є «Основним договором», а зміст п. 2.2. вказує на те, що предметом «Основного договору» є обмін нерухомості. В даному випадку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про нотаріат» такий договір повинен бути посвідчений нотаріально, що зроблено не було. Сукупність вищезазначених обставин вказує на недійсність Договору завдатку від 29.04.2011 року встановлену законом, у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, позивач не довів того, що витрати на технічну документацію та нотаріальні дії повинна відшкодувати йому відповідач, оскільки доказів досягнення угоди між позивачем та відповідачем на такі дії суду не надано. Позивач не довів і те, що між ним та відповідачем була досягнута угода про комплексний ремонт та перепланування квартири [ADDRESS]. Також позивач не довів, що відповідач отримувала від нього завдаток - грошові кошти, доказів такої обставини суду надано не було. Суд не приймає до уваги наданий позивачем лист, з надписами про отримання грошових коштів та підписами, який на думку позивача відбиває отримання відповідачем грошей від нього (а.с. 52) - оскільки належність цих підписів відповідачу нічим не доводиться, клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи позивач не заявляв, при цьому не був позбавлений такої можливості, відповідач у свою чергу вказує, що підписи про отримання грошей не ставила, гроші від позивача не отримувала. При цьому, судом встановлено, що відповідач 22.01.2013 року письмово зверталась до позивача з проханням звільнити її квартиру [ADDRESS], як самовільно зайняту позивачем (том 1, а.с. 80). Отже, на думку суду всі вищевказані дії позивача, та пов'язані з ними витрати - написання Договору завдатку, оформлення технічної документації, витрати на нотаріальні дії, перебудування та комплексний ремонт в квартирі були зроблені позивачем самовільно, без досягнення угоди з відповідачем, без укладання між сторонами належних договорів згідно вимог чинного законодавства, отже позивач не має законних підстав вимагати від відповідача стягнення коштів на відшкодування самовільно понесених ним тільки на свій розсуд витрат. При цьому суд не знаходить підстав і для застосування положень статей 1212 та 1214 ЦК України, оскільки позивачем не доведено, що відповідач набула або зберегла майно у себе за його рахунок без достатньої правової підстави - перепланування квартири та комплексний ремонт, як було зазначено вище були зроблені позивачем самовільно без згоди на те власників квартири. Таким чином, суд знаходить повну безпідставність вимог позивача, які не обґрунтовані, не підтверджені доказами і задоволенню не підлягають повністю. У свою чергу не підлягають задоволенню вимоги відповідача, викладені в запереченні на позов про зобов'язання позивача повернути їй документи, оскільки такі вимоги є складовою частиною зустрічного позову, який відповідач до суду не подавала, при цьому не була позбавлена такої можливості. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed