Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до п. 1.1.4.2. Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в м. Києві на IV квартал 2012 року та на підставі направлень на проведення ревізії, виданих ДФІ в м. Києві, від 02.11.2012 року №3199, №3202, №3212 та від 13.11.2012 року №3345 та №3346, від 19.12.2012 року №3845 проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення. За результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності концерну РРТ в частині діяльності Києво-Святошинської філії концерну РРТ за період з 01.01.2011 року по завершений звітній період 2012 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2009-2010 роки Держфінінспекцією в м. Києві було складено акт ревізії від 21.01.2013 року №11-30-118. Під час перевірки встановлено, що відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 6312 «Розрахунки за вказані послуги» за січень 2011 року по контрагенту ТОВ «Капітальний підземний ремонт свердловин» списано на витрати кошти в сумі 94 210 гривень та відображено податковий кредит на загальну суму 18 840 гривень без підтверджуючих первинних документів, які б свідчили про факти виконання робіт чи надання послуг, що є порушенням п.п.1, 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На запит Держфінінспекції в м. Києві від 24.12.2012 року щодо надання підтверджуючих первинних документів, а саме актів виконаних робіт, які б свідчили про надані послуги, виконані роботи по зазначеному контрагенту, відповіді отримано не було. Крім того, Держфініспекцією в м. Києві направлено лист-запит ТОВ «Капітальний підземний ремонт свердловин» від 03.12.2012 року №26-11-14-14/15399 щодо надання копій документів, що підтверджують факт надання товариством послуг підряду. Станом на дату підписання акта ревізії відповіді на вказаний лист-запит не отримано. Концерн РРТ вважає, що йому завдано збитків на загальну суму 113 050 гривень. Перевіркою дотримання законодавства при здійсненні операцій з оплати праці сумісників та за договорами підряду за наявними на філії первинними обліковими документами у 2011-2012 роках встановлено, що працювало три особи, яких було прийнято за договорами підряду. Відповідно до первинних облікових документів по оплаті праці особистого рахунку працівника за період з січня 2011 року по червень 2012 року по трудовому договору здійснено нарахування коштів [PERSON] за виконання робіт на посаді юриста у загальній сумі 52 000 гривень та проведено нарахувань єдиного внеску на загальнообов»язкове соціальне страхування 18 044 гривні, що суперечить п. 5.8 Положення про Києво-Святошинську філію концерну РРТ, оскільки філія зобов»язана користуватись юридичними послугами концерну. Відповідно до п. 6.3 Положення про Києво-Святошинську філію концерну РРТ директор філії в межах повноважень, наданих йому довіреністю, здійснює права по розпорядженню майном та грошовими коштами філії, а також несе персональну відповідальність за допущені нераціональні, нецільові витрати та перевитрати коштів. Концерн РРТ вважає, що йому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 70 000 гривень. Перевіркою реєстрів бухгалтерського обліку по субрахунку 6312 «Розрахунки за надані послуги», первинних облікових та банківських документів встановлено, що за період з 01.01.2011 року по 01.05.2012 року філією понесені прямі витрати на забезпечення природнім газом та електроенергією двох восьмиквартирних житлових будинків, які протягом цього періоду не відшкодовані мешканцями та не відображені в обліку філії як заборгованість з одночасним віднесенням на доходи на загальну суму 34 420 гривень, а саме за газ на суму 8 870 гривень, за електроенергію - 25 550 гривень, що є порушенням п. 10, 11, 13 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року за № 290, п. 7 П(с)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року за № 318, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач зазначає, що філією не покриті витрати, понесені при постачанні природного газу та електричної енергії мешканцям будинків, що призвело до матеріальної шкоди концерну РРТ на загальну суму 34 420 гривень. Листом Держфінінсекції в м. Києві від 04.02.2013 року за № 261114-14/1524 щодо усунення порушень, виявлених під час проведення планової ревізії концерну РРТ в частині діяльності філії, Держфінінспекція в м. Києві зобов»язала концерн РРТ вжити заходів щодо притягнення винних осіб до відповідальності, стягнути на користь концерну РРТ безпідставно перераховані кошти та дебіторську заборгованість на загальну суму 217 510 гривень. Проведеним контрольним заходом у частині контролю за станом та обліком дебіторської заборгованості, виконання договірних зобов»язань, порядку ведення претензійно-позовної роботи встановлено факти невжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості та безпідставного перерахування коштів. З метою досудового врегулювання спору концерн РРТ звертався до колишнього директора Києво-Святошинської філії - [PERSON] з листом-вимогою від 18.02.2013 року за №567/15-08 щодо повернення коштів на суму 3 915 207 гривень 87 копійок, з яких 217 510 гривень - матеріальна шкода, виявлена згідно з актом ревізії від 21.01.2013 року за №11-30-118. Однак відповіді отримано не було. 29.03.2012 року наказом Генерального директора концерну РРТ [PERSON] було звільнено з посади директора Києво-Святошинської філії концерну РРТ. Наказом концерну РРТ від 12.03.2012 року за №7/ок [PERSON] прийнято на роботу в концерн РРТ на посаду начальника відділу радіорелейних мереж, яку він обіймає по теперішній час. [PERSON] як директор Києво-Святошинської філії концерну РРТ протягом 2010-2012 років в порушення вимог розділу 2 контракту від 30.09.2011 року, розділу 6 положення про Києво-Святошинську філію концерну РРТ, довіреностей не вживав жодних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості та повернення безпідставно перерахованих коштів. Загальна сума завданої концерну РРТ матеріальної шкоди внаслідок бездіяльності [PERSON] становить 217 510 гривень. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь концерну РРТ матеріальну шкоду в розмірі 217 510 гривень та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.ч. 1,3 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею134 КЗпП України передбачено вичерпний перелік випадків у разі яких, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. За умовами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. Як встановлено в судовому засіданні, з 30.09.2010 року по 29.03.2012 року [PERSON] перебував з концерном РРТ у трудових відносинах та працював на посаді директора Києво-Святошинської філії концерну РРТ (а.с.68-75). 30.09.2011 року між концерном РРТ і [PERSON] укладено контракт, за умовами якого [PERSON] призначено на посаду директора Києво-Святошинської філії концерну РРТ на строк з 30.09.2011 року до 31.10.2011 року включно (а.с.45-53). Відповідно до пунктів 1,2 контракту [PERSON] зобов'язався безпосередньо і через адміністрацію Києво-Святошинської філії концерну РРТ здійснювати поточне управління філією, забезпечувати її прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за філією державного майна, а концерн РРТ зобов'язався створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. На підставі контракту виникають трудові відносини між керівником та концерном РРТ. Згідно з додатковими угодами до контракту від 31.10.2011 року та від 28.12.2011 року строк дії контракту було продовжено відповідно до 28.12.2011 року та 29.03.2012 року (а.с.60,61). Наказом генерального директора концерну РРТ від 12.03.2012 року [PERSON] було звільнено з посади директора Києво-Святошинської філії концерну РРТ з 29.03.2012 року у зв'язку з переведенням до концерну РРТ на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. Відповідно до акту №11-30/118 від 21.01.2013 року планової ревізії фінансово-господарської діяльності концерну РРТ в частині діяльності Києво-Святошинської філії за період з 01.01.2011 року по завершений звітний період 2012 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2009, 2010 роки, складеного Державною фінансовою інспекцією в м. Києві, були виявлені порушення, за які відповідальність несуть колишній директор філії [PERSON] та колишній головний бухгалтер (а.с.8-26). Представник концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення зазначає, що внаслідок бездіяльності колишнього директора Києво - Святошинської філії Концерну РРТ [PERSON] протягом 2010-2012 років, концерну завдано матеріальної шкоди на суму 217 510 гривень. Так, було неправомірно списано 113 050 гривень по контрагенту ТОВ «Капітальний підземний ремонт свердловин» без підтверджуючих первинних документів, які б свідчили про факти виконання робіт чи надання послуг. Також з січня 2011 року по червень 2012 року по трудовому договору з [PERSON] за виконання робіт на посаді юриста було перераховано з урахуванням єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування кошти в розмірі 70 040 гривень, хоча філія була зобов'язана користуватися послугами юристів концерну. Крім того, концерном було понесено витрати на забезпечення природнім газом та електроенергією двох восьмиквартирних житлових будинків в розмірі 34 420 гривень, які не відшкодовані мешканцями, а директором не вживались заходи щодо їх повернення. Відповідач в судовому засіданні заперечував твердження представника позивача. При цьому він зазначав, що копії актів виконаних ТОВ «Капітальний підземний ремонт свердловин» робіт ним були надані Держфінінспекції в м. Києві та голові ліквідаційної комісії Києво-Святошинської філії концерну, про що надав копії супроводжувальних листів, в т.ч. з відміткою про отримання філією цих документів (а.с.172, 173). Щодо цивільно-правового договору з юрисконсультом [PERSON], то відповідач пояснив, що, оскільки консультативні та юридичні послуги юристами концерну жодного разу не надавались через завантаженість, він змушений був для ведення претензійно-позовної роботи з метою захисту інтересів філії укласти такий договір. При цьому щомісячно та щоквартально до юридичного відділу концерну наддавались звіти встановленої форми про виконану [PERSON] претензійно-позовну роботу та участь у судових засіданнях. З приводу витрат на забезпечення природнім газом та електроенергією двох восьмиквартирних житлових будинків відповідач зазначив, що нарахування за житлово-комунальні послуги здійснювалось згідно з тарифами у відповідності з укладеними філією договорами з ВАТ «Київоблгаз» та АЕК «Київенерго». Ведення готівкових касових операції покладалось згідно з посадовою інструкцією на бухгалтера [PERSON], з якою було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Щодо боржників, то філією за вказівкою [PERSON] проводилась робота по поверненню боргів, вивішувались списки боржників, листи з вимогою сплатити кошти. Крім того, мешканцями цих будинків грошові кошти сплачувались, однак бухгалтером ці кошти на рахунок філії не вносились, через що на даний час проводиться розслідування. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог наданий акт від 21.01.2013 року №11-30/118, складений внаслідок ревізії фінансово-господарської діяльності концерну РРТ. Жодних інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надав. Також позивачем не спростовані твердження відповідача щодо наявності актів виконаних ТОВ «Капітальний підземний ремонт свердловин» робіт, тим більше, що представник позивача в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що такі акти до філії надавались, однак їх не можуть знайти, а до підприємства-виконавця цих робіт позивач не звертався. Крім того, позивачем надані квитанції про сплату касиру філії житлово-комунальних послуг мешканцями будинків, що спростовує твердження позивача про наявність неповернутих витрат на забезпечення будинків газом та електроенергією в розмірі 34 420 гривень. Та обставина, що ці кошти бухгалтерією не були оприбутковані до каси і не відображені в бухгалтерському обліку, є підставою для проведення розслідування щодо вчинення злочину посадовими особами. Суд також враховує, що зазначена позивачем сума збитків в розмірі 34 420 гривень виникла за період з 01.01.2011 року по 01.05.2012 року, а позивач з 29.03.2012 року був звільнений з посади директора Києво-Святошинської філії концерну РРТ. Щодо витрат на оплату роботи юриста, то ці кошти були сплачені за виконану роботу, звіт про яку надавався до юридичного відділу концерну, що не заперечував в судовому засіданні представник позивача. Також представник позивача пояснив, що в концерні працює кілька юристів, які надають консультативні та юридичні послуги всім філіям концерну по Україні, а отже завантаженість на юридичний відділ концерну велика. Позивач посилається на застосування ст.1166 ЦК України як на підставу відшкодування шкоди. Однак, оскільки між концерном РРТ та [PERSON] був укладений контракт, правовідносини між ними мають регулюватися КЗпП України, а тому посилання позивача на ст.1166 ЦК України не відповідає вимогам закону. Позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду в повному обсязі. Проте, у контракті, укладеному між концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та [PERSON] відсутні норми, які встановлюють повну матеріальну відповідальність відповідача. Інших договорів, які б встановлювали повну матеріальну відповідальність [PERSON], між сторонами не укладалося. Позивачем не надано суду доказів того, що розмір прямої дійсної шкоди, завданої концерну РРТ, становить 217 510 гривень, не вказано конкретно якими неправомірними діями відповідача її заподіяно, не надано доказів того, що саме внаслідок невиконання [PERSON] його трудових обов'язків завдано шкоду позивачу. З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. На підставі наведеного, ст.ст.22, 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 130, 134 КЗпП України,

Outcome: dismissed