Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 03.11.2011 року. Додатковою угодою до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № б/н від 27.08.2014 року, назву останнього було змінено на: «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії», а також текст договору було викладено у новій редакції. Відповідно до умов договору позивач надає клієнту кредит у формі кредитної лінії для проведення операцій із застосуванням картки з лімітом не більше 4 000,00 гривень, з кінцевим терміном поверненням кредиту 31.07.2017 року, на умовах повернення, строковості, платності. Позивач в повному обсязі виконав свої зобовязання перед відповідачем, надавши їй кредит в сумі 4 000,00 грн., про що свідчить поточна виписка за контрактом № [NUMBER] за період з 27.08.2014 року по 15.02.2016 року. Станом на 15.02.2016 року заборгованість клієнта перед банком становить 7 396,51 грн. відповідно до розрахунку заборгованості, що додається. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму утвореної заборгованості в загальному розмірі 7 396,51 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду, через канцелярію суду електронне повідомлення про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справ був належним чином повідомлений, направив до суду заяву в якій позов визнав частково, просив зменшити штрафні санкції в зв»язку з скрутним матеріальним становищем, а також просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 03.11.2011 року. Додатковою угодою до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № б/н від 27.08.2014 року, назву останнього було змінено на: «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії», а також текст договору було викладено у новій редакції. Відповідно до умов договору позивач надає клієнту кредит у формі кредитної лінії для проведення операцій із застосуванням картки з лімітом не більше 4 000,00 гривень, з кінцевим терміном поверненням кредиту 31.07.2017 року, на умовах повернення, строковості, платності. Позивач в повному обсязі виконав свої зобовязання перед відповідачем, надавши їй кредит в сумі 4 000,00 грн., про що свідчить поточна виписка за контрактом № [NUMBER] за період з 27.08.2014 року по 15.02.2016 року. Відповідач взяв на себе зобов»язання по виконанню умов вказаного договору та за додатковою угодою щодо виплати кредиту, відсотків за користування кредитом та інших нарахувань, передбачених договором та додатковою угодою, однак, свої зобов»язання належним чином не виконав. Відповідно до п. 2.4 додаткової угоди, укладенням цього договору сторони домовились про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 4000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.6. додаткової угоди, кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії Основної картки, а саме до 31.08.2017 року. Відповідно до п. 2.10. додаткової угоди, за користування кредитом клієнт зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40 % річних, що підтверджується копією договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної карти в рамках зарплатного проекту, копією додаткової угоди . Станом на 15.02.2016 року заборгованість відповідача перед банком, згідно розрахунку позивача становить 7 396,51 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 3 998,23 грн.; - прострочені проценти за користування кредитом 1 643,42 грн.; - пеня 1 420,21 грн.; - 3% річних 88,50 грн.; - інфляція 246,16 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 7 396,51 грн. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тому суд вважає за можливе не стягувати штрафи передбачені договором , обмежившись стягненням пені в сумі 564 грн \\ 10 % від суми основного боргу\\ в звязку із скрутним матеріальним станом відповідача. Таким чином, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Укрексімбанк» 6 540 грн 31 коп., з яких : 3 998,23 грн заборгованість за кредитом; 1 643,42грн прострочені проценти за користування кредитом ; 564 грн пеня; 88,50 грн 3% річних; 246,16 грн інфляція. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial