Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 002-16513-010213 від 01.02.2013 року, [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку 49200 грн. і зобовязався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Зобовязання за договором [PERSON] належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 04.04.2017 утворилася заборгованість в сумі 64178,99 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту 42685,36 грн. та заборгованості за відсотками 21493,63 грн. Такі кошти позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 01.02.2013 [PERSON] звернувся до позивача із заявою, в якій просив відкрити йому поточний рахунок, надати платіжну картку та встановити на неї кредитний ліміт, ознайомившись з Тарифами Банку, а також Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк», отримавши їхні примірники та визнавши, що з моменту прийняття її пропозиції банком, договір між ними буде укладеним і вона зобовязується повернути кредитні кошти відповідно до визначених Тарифами, Правилами та Пропозицією умов, сплатити відсотки та інші передбачені договором платежі (а.с. 5). Розмір відсотків, штрафів, плат за обслуговування картки та інших банківських послуг, комісій визначено Тарифами, які є частиною договору (а.с. 5). Таким чином, в порядку ст. 634 ЦК України, відповідачка приєдналася до запропонованих банком умов кредитування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с. 4) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту та відсотків за користування ним. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Заяви, підписаної відповідачем, він ознайомлений та згоден з Тарифами банку (а.с. 5). З розрахунку заборгованості (а.с. 4) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 04.04.2017 року становила 45187,87 грн., яка складається із простроченого тіла кредиту 42685,36 грн. , відсотків 21493,63 грн. та пені 1125. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Банк не просить суд стягувати з відповідача пеню. З огляду на викладене вище, вимога банку про стягнення з відповідачки простроченого тіла кредиту та відсотків за користування кредитом є обґрунтованою. Позивач довів наявність заборгованості відповідача на загальну суму 64178,99 грн., тому суд вважає можливим стягнути такі кошти з відповідача. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача понесений ним судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved