Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що кімната [ADDRESS] є державною та отримана ним на підставі ордеру [NUMBER] від 27.10.2003 року на сім'ю з двох осіб: його та колишню дружину [PERSON] Також в спірній кімнаті зареєстрований їх син [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що за судовими рішеннями шлюб з [PERSON] було розірвано, остання визнана такою, що втратила користування кімнатою та в подальшому знята з реєстрації, що місце проживання дитини - сина [PERSON], [INFO], було визначено разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS], а також, що останній більше шести місяців не проживає в кімнаті [ADDRESS], позивач просив визнати сина [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки. З урахуванням повторної неявки відповідачки, думки позивача та положень ст.ст.169.224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є основним квартиронаймачем, зареєстрований та постійно проживає в кімнаті [ADDRESS], в яку вселився на підставі ордеру [NUMBER] від 27.10.2003 року, виданого на склад сім'ї з двох осіб: позивача [PERSON] та [PERSON] 29.10.2004 року позивачем було зареєстровано шлюб з [PERSON], яка при укладенні шлюбу обрала прізвище чоловіка - [PERSON]. [INFO] у останніх народилась дитина - син [PERSON], який згідно довідки №839 від 16.03.2017 року, виданої балансоутримувачем гуртожитку КП «Жилсервіс-5» ДМР, з моменту народження значиться зареєстрованим в спірному жилому приміщенні. Також з матеріалів справи вбачається, що сторони з березня 2012 року припинили спільне проживання. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2013 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS]. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2017 року було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] ,[INFO], разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що з моменту припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідачка разом із дитиною в березні 2012 року добровільно залишила місце проживання в кімнаті [ADDRESS] та разом із дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS]. Також це підтверджується, відповідними актами, складеними працівниками балансоутримувача гуртожитку, від 02.04.2013 року та 27.03.2017 року, актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.09.2016 року та 13.01.2017 року, з яких вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Відповідно до пп.9,10 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року та ч.2 ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п.17 «Примірного положення про гуртожитки» громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 4 ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи наведені положення діючого законодавства та враховуючи, що під час розгляду справи встановлено факт не проживання малолітнього [PERSON], [INFO], на протязі більше шести місяців в спірному жилому приміщенні, забезпечення останнього іншим житлом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved