Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 20 травня 2014 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2012 року ПАТ «Про страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АВ/7944020 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ОреІ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Відповідно до постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області, ДТП сталася в результаті порушення ПДР [PERSON]. Внаслідок даної пригоди [PERSON] зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності, згідно з ремонтною калькуляцією № 83681 від 15 липня 2013 року вартість матеріального збитку становить 2 705,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача, Осадчий А.М. в судове засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в судове засідання на канцелярію суду надав письмову заяву, в якій прохав задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу за його відсутності. У разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, при цьому зазначивши, що обставини, які викладені в позові повністю відповідають дійсності. З приводу даної дорожньо-транспортної пригоди, за Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області, її було визнавано винуватцем ДТП та накладено грошове стягнення. Постанова суду набрала законної сили, оскільки вона її не оскаржувала. Що стосується регресноїх вимоги, яку позивач направляв на адресу її реєстрації, то вона може зазначити лише те, що вона особисто її не отримувала, так як не прожитває за адресою своєї реєстрації, а здала неофіційно в найм дане житло своїм родичам, однак, вони їй не повідомили, що отримала даний лист від позивача. Відповідно до ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2012 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АВ/7944020 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Оре1», реєстраційний номер [NUMBER].(а.с.№ 4) 14.06.2013 року о 18-50 год., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Оре1 Сомбо», державний номер [NUMBER] в м. Лозова по пров. Жовтневій біля будинку № 1, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпеці маневру, скоїла наїзд на стоячий автомобіль Mercedes-Benz, який належить [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок таких дій порушила вимоги п.п. 10.9 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. (а.с№ 10). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). 27 червня 2013 року на відповідача по справі [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять) гривень на користь держави, що підтверджується постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2013 року. Згідно довідки ремонтної калькуляції № 83681 від 15.07.2013 року вартість роботи по ремонту автомобіля Mercedes-Benz складає 2 705,49 гривень.(а.с№ 20-22) 08.09.2013 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35, ст.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатила. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» АТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 2 705,49 грн.. Згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов»язання по відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються у цих межах. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ПАТ «ПРОСТО-страхування» виникло право вимоги до [PERSON], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат позивачем, що дорівнює 2 705,49 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, листами ПАТ «ПРОСТО-страхування» зверталося до відповідача з регресною вимогою про відшкодувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була (а.с.№ 28-29). ПАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої всатвновлено ці обставини. За положеннями ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Позивач сам вибирає, який позов та до кого пред'явити до суду. Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вина [PERSON] в скоєнні ДТП доведена, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує на користь позивача з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за подання позову.

Outcome: approved