overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2014 року він надав відповідачам позику на суму 300000 грн. 18.06.2014 року він в письмовій формі звернувся до відповідачів з вимогою про повернення коштів. Однак до теперішнього часу кошти відповідачі не повернули. Зазначені обставини спонукали позивача звернутися до суду за порушенням свої прав. Просить стягнути з відповідачів борг за договором позики у сумі 300000 грн. , три відсотки річних від простроченої суми - 125 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів борг за договором позики у сумі 300000 грн. , три відсотки річних від простроченої суми - 125 грн., а також судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом по справі встановлено, що 14 березня 2014 року між позивачем та відповідачами, у відповідності зі ст. 1046, ст. 1047 ЦК України, був укладений договір позики на суму 300000 грн. Після звернення до відповідачів щодо повернення грошових коштів йому було відмовлено, чим порушені його права. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачі зазначену суму коштів не повернули, в добровільному порядку вирішити спір не видається можливим. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідачів борг за договором позики у сумі 300000 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачем було прострочено виконання зобов'язання, суд вважає, що, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивач має право на стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми, що буде складати 125 грн., що підтверджується наданим розрахунком. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При таких обставинах суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. за сплачений судовий збір, а також достягнути на користь держави 2500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.10.2002 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, спрямував заяву, в якій висловив прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, спрямувала заяву, в якій висловила позицію про визнання позову, просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 14.10.2002 зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу від 14.10.2002, актовий запис № 1948 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 13.09.2019 серії [NUMBER] , актовий запис № 703 та від 19.08.2006 серії [NUMBER] , актовий запис № 2740 (а.с. 9, 10). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.10.1983 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Вирівською сільською радою Сарненського району Ровенської області. Від спільного шлюбу мають чотирьох дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Тому просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовні заяві, зазначив, що не вбачає підстав для примирення та збереження сім'ї. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України(далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 15.10.1983 року укладено шлюб, який зареєстрований Вирівською сільською радою Сарненського району Ровенської області, актовий запис № 23. Від спільного шлюбу сторони мають чотирьох дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.10.2013 р. він сплатив зі своєї кредитної картки за товар, що належав відповідачу, грошову суму 15 400 грн, яку останній зобов»язався повернути до 30.10.2014 р. Оскільки на даний час відповідач не повернув йому із цієї суми 10 474 грн, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти в сумі 10 472 грн та відшкодувати понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи. суд прийшов до висновку. що позов обґрунтований з наступних підстав. По справі встановлено, що 17.10.2013 р. позивач сплатив зі своєї кредитної картки за товар, що був придбаний відповідачем, грошову суму 15 400 грн, яку останній зобов»язався повернути позивачеві до 30.10.2014 р. Дані обставини були засвідчені розпискою, написаною відповідачем власноруч\\ а.с.9\\ Позивач у позовній заяві стверджував, що до цього часу відповідач не повернув йому із цієї суми 10 474 грн, представивши витяг зі свого карткового рахунку\\ а.с.10-15\\ Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття чи збереження майна було результатом поведінки набувача майна. потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про : 1\\повернення виконаного за недійсним правочином ; 2\\витребування майна власником із чужого незаконного володіння ; 3\\повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні; 4\\відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованими, на підставі ст.1212 ЦК України з відповідача на користь позивача має бути стягнено 10 474 грн безпідставно набутих коштів, а також на підставі ст..88 ЦПК України 243,60 грн судових витрат, всього 10 715,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.11.1997 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив залиши за ним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд встановив, що сторони 15.11.1997 зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 15.11.1997 серії І-КГ № 048468, актовий запис № 17 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 15.05.1998 серії І-КГ № 053054, актовий запис № 11 та від 21.07.2008 серії І-КГ № 061989 (а.с. 8, 9). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.03.2007 року померла його мати [PERSON], після якої залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS] Позивач є рідним сином померлої і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги, інших спадкоємців немає. Через юридичну необізнаність позивач вчасно не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття спадщини, просив суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з»явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст.1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою \\ ст.1220 ЦК України \\. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що 16 березня 2007 року померла [PERSON], після якої залишилося спадкове майно. Позивач є рідним сином померлої і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем по закону першої черги. Встановлено, що державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON]. в зв»язку з пропущенням ним строку для прийняття спадщини. З постанови державного нотаріуса вбачається, що спадкова справа до майна померлої 16.03.2007 року [PERSON] не заводилася. Судом було встановлено, що позивач через юридичну необізнаність не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважаючи достатнім фактичне прийняття ним спадщини. Враховуючи, що на день розгляду справи до нотаріальної контори ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачем сроку для прийняття спадщини та надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.08.2015 року померла його мати [PERSON], після якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2, 393 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Київської області. Через те, що він перебував на диспансерному спостереження у окуліста з серпня 2015 року позивач вчасно не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому просив суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Київської області до суду свого представника не направила, подали заяву, в якій проти задоволення позову не заперечують та просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою \\ ст.1220 ЦК України. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 16.08.2015 року померла [PERSON], після якої залишилося спадкове майно. Позивач по справі є сином померлої. Судом встановлено, що позивачу на особистому прийому у нотаріальній конторі було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується довідкою № 567 від 15.11.2016 року [PERSON] знаходився на диспансерному спостереженні у окуліста з серпня 2015 року, потребував постійного динамічного спостереження, періодично проходив профілактичні курси лікування, що і стало поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки знаходився на диспансерному спостереженні з серпня 2015 року. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, а також поважність причини, яка перешкоджала позивачеві вчасно подати заяву до нотаріальної контори, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та надати останньому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.09.2014 року головним державним інспектором головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Херсонській області було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] Вчиненням зазначеного правопорушення [PERSON] наніс збитки рибному господарству України на суму - 170 грн. На підставі вищезазначеного протоколу, 24.10.2014 року постановою Дніпровського районного суду м. Херсона [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП України. Просять суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 170 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 04244/3939 про адміністративне правопорушення, [PERSON] 16.09.2014 року близько 18 години 15 хвилин на р. Дніпро в смт Антонівка м. Херсон ловив рибу забороненим знаряддям лову мисиновою сіткою з дерев`яного човна, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП - грубе порушення правил рибальства. При затриманні у [PERSON] вилучено рибу свіжу - окунь у кількості десять штук. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.10.2014 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680 грн. з конфіскацією об'єктів тваринного світу. Згідно довідки - розрахунку збитків, що нанесені [PERSON] внаслідок вчинення останнім правопорушення, шкода складає 170 грн. Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved