Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], третя особа АТ «ПРОСТО-Страхування», просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 2032,08 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.05.2011 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], піл керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Транспортний засіб «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER], був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-Z/01-043-01706 від 12.03.2011 в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва дорожньо-транспортна пригода сталась у зв'язку з порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху. Матеріальний збиток згідно рахунку №73 від 01.06.2011 ФОП [PERSON], звіту СПД [PERSON] №05.11.33 віл 01.06.2011 складає 15823,00 грн. Оскільки, транспортний засіб «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-Z/01-043-01706 від 12.03.2011 в ТДВ СК «Альфа-Гарант», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15645,00 грн. Тобто, вважає, що до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий страхувальник мав до особи, відповідальної за нанесення шкоди, тобто, до відповідача. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом №ВЕ/4828917 у ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» Товариство звернулось до страхової компанії із заявою про відшкодування коштів в порядку регресу. 17.04.2013 АТ «ПРОСТО-Страхування» сплатило позивачу 13612,92 грн, у зв'язку з чим, позивач вважає, що отримав право вимагати від відповідача суму недостатню для повної компенсації витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, а саме 2032,08 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, де просив проводити судові засідання без участі представника АТ «ПРОСТО-Страхування». Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2011 року в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобіль останнього отримав технічні пошкодження. Факт наявності пошкоджень автомобіля [NUMBER] також підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.7). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2011 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненні у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн (а.с.10). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоду була застрахована АТ «ПРОСТО-Страхування», що підтверджується полісом №ВЕ/4828917 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.76). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», про що свідчить договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави №06-Z/0-043-01706 від 12.03.2011, де вигодонабувачем значиться - ПрАТ «АІСЕ Україна», сторони не надали доказів, щодо наявності зі сторони ПрАТ «АІСЕ Україна» вимог до позивача. (а.с.4). Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 16 травня 2011 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП (а.с.8-9). Відповідно до звіту СПД [PERSON] №05.11.33 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17.05.2011 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП складає 15595,30 грн (з ПДВ), без ПДВ 12996,08 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 15595,30 грн (а.с.13-30). Згідно рахунку ФОП [PERSON] по сплаті замовлення №73 від 01.06.2011 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 15823 грн 00 коп (а.с.11-12). Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. На підстав страхового акту №СТ/11/0371 від 05.08.2011 вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, та розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 15645 грн 00 коп. (а.с.32), що також підтверджується розрахунком страхового відшкодування (а.с.31). Вказана сума була перерахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» до ФОП [PERSON] на підставі вищезазначеного страхового акту, що підтверджується платіжним дорученням №5104 від 05.08.2011 (а.с.33). В подальшому, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулось до ПрАТ «ПРОСТО- Страхування» з регресною вимогою від 28.12.2011 щодо здійснення виплати суми в розмірі виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 15645 грн 00 коп (а.с.34). Матеріали справи містять платіжне доручення №7018 від 17.04.2012 про перерахування страхового відшкодування АТ «ПРОСТО-Страхування» до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у розмірі 13612,92 грн за ремонт автомобіля [NUMBER] (а.с.35). Вказана сума була розрахована експертом Управління виплат АТ «ПРОСТО-Страхування» та відображена у розрахунку страхового відшкодування №2608 від 06.03.2012 (а.с.75), на підставі чого був складений страховий акт від 06.03.2012, де розмір виплати становив 13612,92 грн (а.с.76). Тобто, залишилась невідшкодованою позивачу сума у розмірі 2032 грн 08 коп (15645,00 грн-13612,92 грн=2032,08 грн). Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Підпунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за аналізом наведених правових норм, враховуючи обставини викладені вище, зважаючи, що відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, а розмір страхової виплати здійснений його страховиком АТ «ПРОСТО-Страхування» є недостатнім для повного відшкодування завданої ним шкоди, на час розгляду справи відповідач не компенсував позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 2032 грн 08 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved