Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.02.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 777537/ФЛ, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] у тимчасове користування на у мовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 83438,02 доларів США в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,40 %. Кінцевий термін повернення кредиту - 20.02.2015 року. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим поповича просить суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 139418 доларів США25 центів, що по курсу НБУ становить 1111484,11 гривень, та витрати по сплаті державного мита та ІТЗ. Представник позивача до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а також зазначив, що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просив винести заочне рішення. Відповідачі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомли, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Суд проаналізувавши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу У ч. 1 ст. 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено, що 29.02.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 777537/ФЛ, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] у тимчасове користування на у мовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 83438,02 доларів США в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,40 % (а.с. 5-8). Позивач свої зобов'яання виконав в повному обсязі (а.с. 9-10). Відповідачі належним чином зобов'язання не виконують у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 139418 доларів США 25 центів, що по курсу НБУ становить 1111484,11 гривень, що складається з наступного: по кредиту - 83973 доларів США 17 центів, що по курсу НБУ становить 669459 гривень 30 копійок; по відсоткам - 38357 доларів США 85 центів, що по курсу НБУ становить 305800 гривень 29 копійок;пені за порушення строку сплати ануітетного платежу - 8743 доларів США 43 центи, що по курсу НБУ становить 69705 гривень 25 копійок; по шрафу - 8343 доларів США 80 центів, що по курсу НБУ становить 66519 гривень 27 копійок. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Напідставі викладеного, та

Outcome: approved