Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі Голови Правління Євтушенко Т.П. та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 11177с від 10.09.2013 року. На виконання умов вищевказаного кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 901 від 09.09.2013 року КС «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у загальному розмірі 10000,00 грн., строком з 10.09.2013 року по 10.09.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року. У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року кредитний договір № 11177с від 10.09.2013 року укладений між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 33500,00 грн. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 11177с від 10.09.2013 року належним чином не виконувала. ПрАТ «Українська страхова компанія» на підставі заяви № 2552 від 16.05.2019 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 166кр та відповідно 17.05.2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10784,31 грн. Таким чином, оскільки КС «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року обов`язки до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПрАТ «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10784,31 грн. та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн. Володарським районним судом Донецької області, в порядку ст. 187 ЦПК України зроблено запит з метою встановлення місця реєстрації відповідачки на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, та отримано відповідь, що відповідачка на зазначеній території не зареєстрована. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 31.05.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для подачі позовної заяви в паперовій письмовій формі з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків. 07.06.2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем було подано заяву про усунення недоліків з позовною заявою та належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї, в тому числі і для відповідача. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.06.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам, зокрема відповідачці на останню відому адресу місця її реєстрації в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області. Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Крім цього, ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 27.09.2019 року заяву представника відповідачки про розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Представник позивача ПрАТ «Українська страхова компанія» - Мікрюкова А.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, зокрема позивачка, у відповідності до положень ч.5 ст. 130 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через свого представника - адвоката [PERSON] Доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надали, також відповідних клопотань про відкладення розгляду справи від останніх на адресу суду також не надійшло. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін та їх представників. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмову заяву представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі Голови Правління Євтушенко Т.П. та [PERSON] укладено кредитний договір № 11177с від 10.09.2013 року, згідно з умовами якого КС «Українська кредитна спілка» на підставі рішення Кредитного комітету № 901 від 09.09.2013 року надала, а [PERSON] прийняла у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці з 10.09.2013 року по 10.09.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних, що підтверджується відповідним кредитним договором № 11177с від 10.09.2013 року. Перерахування визначеної кредитним договором № 11177с від 10.09.2013 року суми грошових коштів в сумі 10000,00 грн. на ім`я [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 24174 від 10.09.2013 року з відміткою банку про проведення платежу. Також, судом встановлено, що між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року. Відповідно до п.1.2 вищевказаного Договору добровільного страхування кредитів, предметом вказаного договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Згідно п.1.3 вказаного договору, ПрАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між останньою та позивачем. Відповідно до Додатку до договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року кредитний договір № 11177с від 10.09.2013 року укладений між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 33500,00 грн. Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредиту № 20 від 01.10.2013 року встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. Згідно графіку розрахунків до кредитного договору № 11177с від 10.09.2013 року щомісячний платіж [PERSON] з 10.10.2013 року по 10.08.2015 року складає 657,00 грн., а 10.09.2015 року - 649,00 грн. З наданої позивачем виписки КС «Українська кредитна спілка» з рахунку [PERSON] за вих. № 2557 від 17.05.2019 року, вбачається, що остання свої зобов`язання за кредитним договором № 11177с від 10.09.2013 року належним чином не виконувала, а саме з грудня 2014 року щомісячні платежі, передбачені кредитним договором, проводила не в повному обсязі, чим було порушено графік погашення кредиту. Відповідно до п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором. На підставі п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» направила ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву № 2552 від 16.05.2019 року про виплату страхового відшкодування у сумі 10784,31 грн., внаслідок невиконання відповідачкою свого зобов`язання за кредитним договором № 011177с від 10.09.2013 року. Позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» на підставі вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, складено страховий акт № 166кр від 17.05.2019 року та відповідно 17.05.2019 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10784,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 420 від 17.05.2019 року з відміткою банку про проведення платежу. Відповідно до п. 5.7 Договору добровільного страхування кредитів до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Також згідно п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. На виконання вищевказаних вимог КС «Українська кредитна спілка» надала ПрАТ «Українська страхова компанія» довідку № 2566 від 20.05.2019 року про сплату страхової виплати за вказаним кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 10784,31 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові Інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01.10.2013 року обов`язки до СК «Українська страхова компанія», а тому до неї перейшло право вимоги щодо стягнення з [PERSON] в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, в зв`язку з чим суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 10784,31 грн., задовольнивши вимоги позивача у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved