Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2001 року в м. Пирятин Полтавської області померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що знаходиться на території Чорнухинського району Полтавської області. Як спадкоємець померлої за законом першої черги він усно звернувся до Чорнухинської нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин - в зв'язку з необізнаністю зі спадковим законодавством та постійною зайнятістю на роботі, - просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом після смерті матері [PERSON] тривалістю в три місяці. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю і просив справу розглянути за відсутності його представника (а.с.35). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] (а.с.6,7, 52, 53). Усе своє життя до самої смерті, яка настала 16.11.2001 р., [PERSON] проживала в [INFO], на час смерті у господарстві останньої ніхто крім неї не проживав (а.с.51). За життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мокіївської сільської ради. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що\~\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У відповідності з пунктами 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки строк прийняття спадщини після смерті матері позивача, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, закінчився 16.05.2002 року, немає підстав для застосування пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень нині діючого ЦК України. За правилами ст.525 ЦК УРСР (1963р. ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 ЦК УРСР). Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України (1963 р.) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Як зі змісту позовної заяви так із пояснень представника позивача вбачається, що предметом позову є саме продовження строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові юридична необізнаність позивача, а також зайнятість на роботі, яка в судовому засіданні не підтверджена належними і допустимими доказами. Разом з тим, за наданими Чорнухинської райдержнотконторою 31 серпня 2015 року відомостями спадкоємці за її прийняттям не звертались, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіт не складався (а.с.19,20). Крім того, інформація про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з останньою та вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутня. Оскільки відповідач по суті позов визнав повністю суд, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, вважає можливим продовжити позивачу строк для прийняття спадщини терміном на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, так як спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в тому числі територіальна громада, на спадкове майно не претендують, а тому таке визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial