Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 01.09.1997 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] ([PERSON] після одруження) було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження було внесено відповідний запис №295. У даному шлюбі ними було народжено сина [PERSON] При цьому, у попередньому шлюбу, укладеному між [PERSON] та [PERSON] було народжено сина [PERSON], відповідача у справі. З 2010 року позивач є одноособовим власником квартири, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,46/1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13.06.1995 року, виданим виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №5/449-95 від 13.06.1995 року на імя [PERSON] та членів її родини [PERSON] і [PERSON] Окрім того, право власності на вищевказане нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2010 року за №282 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.05.1998 року за №3-2332. Відповідно до довідки КП «Житлове господарство Кіровського району» від 06.06.2016 року №3877 на теперішній час у квартирі, розташованій за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,46/1, одноособовим власником якої є позивач, зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, з 2009 року останній фактично за місцем реєстрації не проживає, не веде сумісно з іншими співмешканцями господарство та не сплачує житлово-комунальні послуги, що підтверджується свідченнями інших членів родини та сусідів, про що було складено відповідний акт. Місце теперішнього перебування відповідача іншим членам родини не відомо та більш того, на жодні телефонні дзвінки останній не відповідає, що фактично унеможливлює звернення до [PERSON] з проханням добровільного зняття з реєстрації. Як відомо членам родини, [PERSON] перебуває на обліку в правоохоронних органах та веде постійний аморальний спосіб життя зловживаючи алкогольними напоями. Більш того, за адресою реєстрації відповідача м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,46/1, постійно надходять повідомлення про наявність у [PERSON] заборгованості у ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», в яких викладено вимогу про термінове здійснення погашення заборгованості та попереджено про можливий вихід інспекторів, які працюють зі злісними неплатниками за місцем реєстрації для огляду майна боржника, його можливого арешту та конфіскації. Однак, як було зазначено вище ще з 2009 року відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає, а отже будь-яке майно, яке могло б належати [PERSON] за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,46/1, відсутнє, наслідком чого, може стати протиправне накладення арешту та конфіскація майна, яке належить позивачу. З урахуванням цього, позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні належною йому квартирою за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,46/1, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування останньою. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач в судові засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки не повідомили. З урахуванням повторної неявки відповідача, думки позивача та положень ст.ст.169,224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.06.1995 року, виданим виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №5/449-95 від 13.06.1995 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.08.2010 року та від 05.05.1998 року, позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Житлове господарство Кіровського району» від 06.06.2016 року №3877 на теперішній час в зазначеній квартирі зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право та усунення перешкод в користуванні власністю. А відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не є членом сім?ї позивача, з 2009 року по теперішній час в належній останньому на праві власності квартирі не проживає, що підтверджується відповідними актами від 26.02.2016 року та 05.08.2016 року, а також поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON]; не несе витрат на оплату житлового комунальних послуг. За місцем реєстрації відповідача надходять банківські вимоги про погашення заборгованості за кредитними зобовязаннями з попередженнями про можливий подальший арешт майна боржника. За вказаних обставин суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт не проживання відповідача в належній позивачу квартирі з 2009 року, чинення перешкод у вільному володінні та користуванні останньою та в звязку з цим, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved