Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що відповідач [PERSON] 11 жовтня 2018 року, близько 10 год. 30 хв. по вул. Декабристів , 2-а у м.Києва керуючи автомобілем «Опель» д.н. [NUMBER] в порушення п.13.1 ПДР не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевролет» д.н. [NUMBER] , що призвело по пошкодження транспортних засобів. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 15.11.2018 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле Лачеті» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «СГ ТАС» згідно полісу № АМ /5970876, строк дії якого з 19 квітня 2018 по 18.04.2019 року. Згідно звіту № 296/М/2018 від 28.09.2018 року, складеного спеціалістом НЕК розмір завданих збитків визначений згідно ст.29 Закону та склав суму 36942 грн.11 коп. без ПДВ. При цьому потерпілою особою були понесені витрати на транспортування автомобіля на суму 700 грн., що підтверджується квитанцією, свідоцтвом та актом виконаних робіт. 12.10.2018 року потерпіла повідомила про страховий випадок та 07.12.2018 року з метою отримання регламентної виплати звернулася з заявою до МТСБУ. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв`язку з настанням події , передбаченої п.п. «А» п.41.1. ст.41 Закону ,МТСБУ 14.12.2018 перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 37642 грн. 11 коп., що підтверджується наказом та платіжним дорученням. Також зазначають, що понесли витрати в розмірі 900 грн. на послуги аварійного комісара. Посилаючись на ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону, вказують, що після проведення виплати у них виникло право зворотної вимоги до відповідача. Посилаючись на ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просять суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 37642 грн. 11 коп., 900 грн. витрат на послуги аварійного комісара та судові витрати в сумі 1921 грн. Ухвалою від 29.01. 2020 року по справі відкрито спрощене провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 11 жовтня 2018 року, близько 10 год. 30 хв. по вул. Декабристів, 2-а у м.Києва [PERSON] керуючи автомобілем «Опель» д.н. [NUMBER] в порушення п.13.1 ПДР не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевролет» д.н. [NUMBER] , що призвело по пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 15.11.2018 року. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле Лачеті» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «СГ ТАС» згідно полісу № АМ /5970876, строк дії якого з 19 квітня 2018 по 18.04.2019 року. Згідно звіту № 296/М/2018 від 28.09. 2018 року, складеного спеціалістом НЕК розмір завданих збитків визначений згідно ст.29 Закону та склав суму 36942 грн.11 коп. без ПДВ. При цьому потерпілою особою були понесені витрати на транспортування автомобіля на суму 700 грн., що підтверджується квитанцією, свідоцтвом та актом виконаних робіт. 12.10.2018 року потерпіла повідомила про страховий випадок та 07.12.2018 року з метою отримання регламентної виплати звернулася з заявою до МТСБУ. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв`язку з настанням події , передбаченої п.п. «А» п.41.1. ст.41 Закону ,МТСБУ 14.12.2018 перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 37642 грн. 11 коп., що підтверджується наказом та платіжним дорученням. Також позивачем понесено витрати в розмірі 900 грн. на послуги аварійного комісара. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved