Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 01.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу. Згідно з умовами договору боржнику відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Пенсійний» та надано платіжну картку. 27.12.2016 банком було розглянуто заяву клієнта про встановлення відновлювальної кредитної лінії, в результаті чого [PERSON] надано кредит на споживчі потреби в розмірі 11 400,00 грн. шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок. Відповідно до умов договору боржник зобов`язався повертати кредит в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. У порушення умов договору боржник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 28.02.2019 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 11 350,19 грн. 19.05.2017 [PERSON] помер. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.04.2019 було витребувано спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] з якої позивачем було встановлено, що спадкоємцем, яка спадщину прийняла після смерті боржника залишилась [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи у його відсутність, в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 31.07.2019 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 01.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/0151 та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання № 908133 до умов вказаного договору (а.с.5-38). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Пенсійний» та надана у користування платіжна картка. Також 27.12.2016 банком було розглянуто заяву [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), за умовами якої відповідачу наданий кредит у сумі 11 400,00 грн. із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27 % річних (а.с.41,42). Відповідно до п. 3.7 Заяви, боржник зобов`язався щомісячно здійснювати сплату обов`язкового щомісячного платіжу, процентів за кредитом. За несвоєчасну сплату обов`язкового щомісячного платежу відповідач має сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] порушив умови зазначеного вище кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 28.02.2019 загальна заборгованість по договору перед позивачем складає 11 350,19 грн., з яких: 10 378,96 грн. заборгованість за кредитом; 444,19 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 03,00 грн. заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; 393,52 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 122,76 грн. 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 7,76 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту (а.с.48-51). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Як вказує позивач, на час відкриття спадщини зобов`язання померлого [PERSON] за кредитним договором з повернення кредитних коштів та відсотків, що були нараховані за його життя, залишилися невиконаними. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З матеріалів спадкової справи № 144/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємицею померлого, яка прийняла спадщину, є його дружина [PERSON] . Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Суд встановив, що відповідач [PERSON] , будучи єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , визначений ч. 1 ст. 1281 ЦК України обов`язок не виконала та не повідомила позивача про відкриття спадщини після смерті чоловіка. При цьому заяву про прийняття спадщини відповідач подала нотаріусу ще 13.10.2017, а Свідоцтва про право на спадщину за законом отримала 28.11.2017 та 24.05.2018 (а.с.59,60). 26.12.2018 за вих. № 101/20-11 позивач направив приватному нотаріусу Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. претензію кредитора. Згідно з копією листа приватного нотаріуса Горбоконь О.Г. № 24/02-14 від 25.01.2019 остання повідомила банку, що спадкоємиці [PERSON] , яка прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом було направлено вимогу банку. Отже, суд встановив, що [PERSON] на підставі договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу від 01.03.2016 та заяви про збільшення кредитного ліміту від 27.12.2016 отримав кредит у розмірі 11 400,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27 % на рік, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконав в повному обсязі, чим істотно порушив умови укладеного договору. 19.05.2017 [PERSON] помер та його спадкоємець [PERSON] прийняла після нього спадщину у встановлений законом строк. До складу спадщини увійшло нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 1,8944 га, кадастровий номер [NUMBER] на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області та грошові вклади в ПАТ АБ «Укргазбанк» в розмірі 32 424,24 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач мав право вимоги до боржника [PERSON] і на даний час наділений правом такої вимоги до спадкоємця боржника - [PERSON] . Вимога була пред`явлена позивачем у шестимісячний строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, шляхом направлення претензії до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Горбоконь О.Г. Як вказує позивач, відповідач, незважаючи на направлений їй лист-вимогу, добровільно зобов`язання спадкодавця не виконала. Вказані обставини в сукупності дають суду підстави вважати, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними дослідженими у судовому засіданні доказами, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved