Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.05.2015 у розмірі 12903,46 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6548,06 грн. Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає Кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом відповідача. Внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 20.05.2015 у розмірі 12903,46 грн., з яких: 5050,89 грн. - заборгованість за кредитом, 2801,82 грн. -заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5050,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 січня 2020 року. 09 січня 2020 року судове засідання відкладено до 28 січня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення,про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справ, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2013 відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», уклавши договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала строковий кредит шляхом підписання анкети- заяви позичальника від 09.04.2013. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) і відповідачем [PERSON] (надалі Позичальник) 20.05.2015 було укладено Генеральну угоду б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт. Згідно п. 1.1.1 Генеральної угоди сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 254,59 грн., комісію на 103,01 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість за договором з дати підписання Генеральної угоди складає 6912,06 грн. Відповідно до п.п. 1.1.3, 1.3.1 Генеральної угоди датою погашення заборгованості по Договору є 31.05.2017, а строком повернення кредиту є 2-й день з моменту такого порушення. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди банк надає строковий кредит в сумі 6548,06 грн. на строк 24 місяці з 20.05.2015 по 31.05.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у вказаних в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 327,66 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.05.2017. Відповідно до вищевказаної угоди відповідач погодилася з тим, що ця Генеральна угода разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком кредитний договір, що підтверджено її особистим підписом. З п.2.2 Генеральної угоди вбачається, що при порушенні позичальником строків повернення заборгованості зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується з 32 -го дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 357,60 грн. При порушенні позичальником зобов`язань з повернення кредиту, він сплачує пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах, за кожен день прострочення відповідно до п.2.8. Генеральної угоди Проте, відповідачем умови угоди належним чином не виконувались, у зв`язку з чим станом на 18.09.2019 утворилась заборгованість на загальну суму 12903,46 грн., яка складається з: 5050,89 грн. - заборгованість за кредитом, 2801,82 грн. -заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5050,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у сумі 5050,75 грн., суд зазначає наступне. Дана сума позивачем заявлена як пеня та комісія. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач [PERSON] є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України надані роз`яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку пені та комісії позивачем нараховані станом на 18.09.2019, фактично після 14.04.2014 - дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. Крім того, дана сума заявлена позивачем до стягнення однією сумою без розбивки на суму пені та суму комісії, її не можливо відокремити із наданого розрахунку заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті пені та комісії у сумі 5050,75 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.05.2015 у сумі 7852,71 грн., яка складається із 5050,89 грн. - заборгованість за кредитом, 2801,82 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1169,07 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial