Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10 липня 2014 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Сєрова та пр. К Маркса, було пошкоджено належний позивачу легковий автомобіль марки «Міцубіші Галант», державний номер [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія [PERSON], який керуючи належним Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Ігрек» автомобілем марки «Рута», державний номер [NUMBER], скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль марки «Міцубіші Галант», державний номер [NUMBER]. Вина водія [PERSON] підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2014. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Рута», державний номер [NUMBER], на підставі Полісу № АТО 180788 була застрахована Відповідачем по справі - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед». Відшкодуванню на користь позивача відповідачем підлягала вартість ремонту автомобіля із врахуванням зносу у розмірі 23\~922,76 грн. Відповідачем відшкодовано в добровільному порядку 7\~191,94 грн та стягнуто за рішенням суду 15\~730,82 грн відшкодування, 650 грн. витрат на проведення експертизи та 2\~500 грн. моральної шкоди. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань з повернення страхового відшкодування за період з 27.09.2014 по 11.11.2015 позивач зазнав інфляційних втрат, які разом з 3% річних та пенею просить стягнути з відповідача Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав в ньому викладених, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2014 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Сєрова та пр. К Маркса, було пошкоджено належний позивачу легковий автомобіль марки «Міцубіші Галант», державний номер [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія [PERSON], який керуючи належним Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Ігрек» автомобілем марки «Рута», державний номер [NUMBER], скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль марки «Міцубіші Галант», державний номер [NUMBER]. Вина водія [PERSON] підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2014. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Рута», державний номер [NUMBER], на підставі Полісу № АТО 180788 була застрахована Відповідачем по справі - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед». Відшкодуванню на користь позивача відповідачем підлягала вартість ремонту автомобіля із врахуванням зносу у розмірі 23\~922,76 грн. Після звернення позивача до відповідача із заявою про сплату страхового відшкодування останній визнав вищевказану ДТП страховим випадком. Однак Відповідач сплатив тільки суму у розмірі 7 191 гривня 94 копійки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 р. по цивільній справі № 201/14693/14-ц провадження № 2/201/932/2015 р. позовні вимоги [PERSON] були частково задоволенні і з Відповідача [PERSON] «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь позивача було стягнуто суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 15 730 гривень 82 копійки, витрати на проведення експертизи у розмірі 650 гривень та моральну шкоду в розмірі 2 500 гривень. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року було відмовлено. Через апеляційне оскарження Відповідачем Рішення суду позивач змогла отримати виконавчий лист про стягнення з Відповідача вищезазначених сум тільки 16 вересня 2015 року та після цього надіслати його для виконання до відділу Державної виконавчої служби, після чого сума заборгованості Відповідача була стягнута у примусовому порядку та перерахована на картковий рахунок позивача тільки 11 листопада 2015 року. У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків за період з 27.09.2014 по 11.11.2015 заборгованість перед позивачем за інфляційними втратами складає 8\~183,86 грн., 3% річних складає 553,36 грн. та пеня складає 7 904,53 грн. згідно розрахунку наданого позивачем. Згідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У відповідності до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до Узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, оскільки зобовязання Відповідача щодо виплати Позивачу страхового відшкодування зводиться до здійснення грошової виплати, то таке зобовязання є грошовим зобовязанням. У разі несвоєчасного виконання такого грошового зобовязання зі сплати страхового відшкодування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України з Відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати на суму боргу та три проценті річних. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати, пеню та 3% річних за договором позики в сумі 16\~641,75 грн. згідно розрахунку наданого позивачем. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved