Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.03.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя між сторонами не склалося, і відповідач у липні 2015 року, забравши дитину переїхала до м. Синельникове Дніпропетровської області, де на теперішній час і проживає. Після переїзду відповідача його син постійно проживає разом з [PERSON], з якою позивач не дійшов згоди про можливість виховання та спілкування з дитиною. Вільно спілкуватися з дитиною відповідач не дозволяє і чинить в цьому перешкоди. Просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] [INFO] та визначити способи участі у виховання та спілкуванні з дитиною: систематичні побачення щотижня з 16-00 години пятниці до 19-00 години неділі з забиранням дитини за місцем його проживання. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пояснили обставини справи таким чином як вони викладені вище та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, так як позивач неодноразово в жовтні та квітні 2016 року приїздив до неї додому та під час їхніх з сином та позивачем прогулянок, позивач перешкоджав їй в тому , щоб нагодувати дитину. Крім того після побачень сина з позивачем, син неодноразово хворів. Представник третьої особи в судовому засіданні з позовними вимогами погодилася частково та надала висновок де зазначена позиція органу опіки та піклування за результатами комісії з приводу заявленого позову, де були присутні сторони. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач її рідна донька, а позивач колишній зять, відносини нормальні. Позивач неодноразово приїжджав до її доньки, тривалий час гуляв з їх сином та не давав нагодувати. Під час таких прогулянок дитина переохолоджувалася, а потім хворіла. Мав місто випадок, коли позивач спричинив тілесні ушкодження відповідачу в присутності дитини. Свідок [PERSON] суду повідомив, що позивач є його сином, а відповідач колишня невістка, відносини з ними нормальні. Позивач телефонує до відповідачки та цікавиться сином. Позивач просив забрати сина на вихідні, але відповідачка боїться, що позивач забере сина та не поверне, тому постійно йому відмовляє. Позивач спроможний займатися вихованням сина. Позивач проживає в квартирі, надає сину матеріальну допомогу. У позивача інших малолітніх дітей не має. Позивач в змозі доглядати сина, враховуючи його вік. Робочий графік у позивача може змінюватись, але йому завчасно відомо у який період він буде перебувати на роботі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка її рідна сестра, відносини нормальні, з позивачем відносин ніяких. Мав місце випадок коли сестра з речами приїздила до неї додому, так як відповідач застосовував до неї фізичну силу. Також викликала поліцію з приводу застосування позивачем фізичної сили до відповідачки. Крім того, відомо, що позивач весь день взимку гуляв на дворі з сином [PERSON], який після цього захворів. Заслухавши пояснення сторін їх представників, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Між сторонами 06 березня 2015 року був зареєстрований шлюб Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 115. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, їх син проживає разом з відповідачем в м. Синельниковому, позивач проживає в Дніпро [ADDRESS]. З пояснень сторін встановлено, що між ними виник спір щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з їх сином [PERSON]. Позивач за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює помічником машиніста електропоїзда структурного підрозділу «Дніпропетровське моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Обстеженням житлово-побутових умов встановлено, що умови проживання задовільні, у батька створені такі умови: придбано візок, дитячі речі, засоби гігієни, дитяче харчування. Результати бесіди і ставлення членів сім»ї до рішення прийняти на виховання дитину позитивні. Висновком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради було рекомендовано суду встановити порядок побачень [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON], [INFO], а саме: кожну першу та третю суботу з 8.00 до 18.00 годин за адресою проживання матері [PERSON] [ADDRESS]. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, згідно якої держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятків випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Порушення цього права, створення умов, за яких неможливо його реалізація, є правопорушенням. Причому порушуються права не тільки батька, а і дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків, має право на підтримання з ним регулярних стосунків та прямих контактів. Батько має рівні з матір»ю права та обов'язки відносно дитини, проживання окремо не впливає на обсяг таких прав та обов'язків. Вирішуючи даний спір суд враховує рівність прав та обов'язків батька й матері щодо свого сина, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність сина до кожного з них, вік дитини, яка являється малолітньою і в силу свого віку має дотримуватись певного режиму життя, особисті якості батьків, характеристику позивача, наявність у батьків належних умов для виховання, спілкування та повноцінного розвитку їх сина. Доводи відповідача та її представника суд вважає належним чином необґрунтованими, оскільки не надано суду жодного доказу, що позивачеві необхідно відмовити у спілкуванні з сином. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] в частині, що під час прогулянок з позивачем дитина переохолоджувалася, а потім хворіла та виписки з медичної карти та з історії хвороби [PERSON] [INFO] підтверджують наявність у дитини гострої респіраторної інфекції 14.02.2016 року та обструктивного бронхіту 19.03.2016 року, але не підтверджують причино-наслідковий зв'язок між діями позивача та хворобою дитини, тим більше не підтверджують умисного неналежного виконання батьком своїх обовязків, а носять лише характер припущень, які викликані неприязними стосунками сторін та не враховують інтереси дитини. Згідно норм вищезазначеного законодавства мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо своєї дитини. Судом не встановлено жодних обставин, за яких позивача необхідно позбавити спілкування з сином та його виховання. Отже, враховуючи вищевказані обставини, а також пояснення сторін, малолітній вік дитини, суд вважає необхідним врахувати висновок органу опіки та піклування щодо способу, порядку та періодичності спілкування позивача зі своїм сином, а саме: встановити побачення кожної суботи з 08.00 години до 18.00 години у присутності матері [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 157, 159 Сімейного Кодексу України, Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial