Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до Мелітопольської районної державної адміністрації, в якій з урахуванням уточнень просить визнати недійсним розпорядження голови районної державної адміністрації та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги, тим, що 02.03.2011 року головою Мелітопольської районної державної адміністрації було видане розпорядження №92 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства». Відповідно до Додатку до вищевказаного розпорядження позивачу був наданий дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення по передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Костянтинівської сільської ради, загальною площею 1,5 га. На підставі цього розпорядження між позивачем та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» був укладений договір №100 від 10.03.2011 року на розроблення проекту землеустрою в проектній організації. В подальшому, позивачем були отримані всі необхідні висновки про погодження матеріалів. Крім того, нею була отримана довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель №2738 від 11.12.2015 року, згідно якої була вказана державна форма власності на відведену їй земельну ділянку та вказано про відсутність якого-небудь правовстановлювального документа на виділену їй земельну ділянку, площею 1,4300 га. Однак, 25 квітня 2016 року вона отримала висновок Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі, щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав того, що земельна ділянка, яка запроектована до відведення за рахунок земель, знаходиться у власності іншого громадянина. Позивачеві стало відомо, що 12 серпня 2010 року головою районної державної Адміністрації вже було видане розпорядження №453 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства». Згідно з Додатком вищевказаного розпорядження мешканці с.Костянтинівка Мелітопольського району - [PERSON] була надана у власність земельна ділянка на території Костянтинівської сільської ради, розміром 1,4300 га для ведення особистого селянського господарства, та в по дальшому виданий Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку від 28.10.2010 року. Тобто, земельна ділянка, яка була надана позивачеві відповідно до розпорядження №92 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», на момент видачі розпорядження вже знаходилася у власності іншої особи - [PERSON] 10.06. 2010 року померла [PERSON]. Таким чином, в Додатку розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації 12 серпня 2010 року №453 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», значилася вже мертва особа - [PERSON] Позивач вважає, що розпорядження №453 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» в частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства [PERSON] порушує її законні права і підлягає відміні. Внаслідок викладеного вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, просить прийняти рішення суду по матеріалам, які є в справі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, просить прийняти рішення суду по матеріалам, які є в справі, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02.03.2011 року головою Мелітопольської районної державної адміністрації було видане розпорядження №92 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства». Відповідно до Додатку до вищевказаного розпорядження позивачу був наданий дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення по передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Костянтинівської сільської ради, загальною площею 1,5 га. На підставі цього розпорядження між [PERSON] та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» був укладений договір №100 від 10.03.2011 року на розроблення проекту землеустрою в проектній організації. Позивач отримала довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель №2738 від 11.12.2015 року, згідно якої була вказана державна форма власності на відведену їй земельну ділянку та вказано про відсутність якого-небудь правовстановлювального документа на виділену їй земельну ділянку, площею 1,4300 га. 25 квітня 2016 року висновком Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі, відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав того, що земельна ділянка, яка запроектована до відведення за рахунок земель, знаходиться у власності іншого громадянина. 12 серпня 2010 року головою Мелітопольської районної державної адміністрації вже було видане розпорядження №453 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства». Згідно з Додатком вищевказаного розпорядження мешканці с.Костянтинівка Мелітопольського району - [PERSON] була надана у власність земельна ділянка на території Костянтинівської сільської ради, розміром 1,4300 га для ведення особистого селянського господарства, та в по дальшому виданий Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку від 28.10.2010 року. Таким чином, земельна ділянка, яка була надана позивачеві відповідно до розпорядження №92 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», на момент видачі розпорядження вже знаходилася у власності іншої особи - [PERSON] 10.06.2010 року померла [PERSON], що підтверджується відповіддю Мелітопольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від22.12.2017 №515/17.22-04-30. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.118 Земельного кодексу України громадяни, які зацікавлені у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні, подають заяву до відповідного органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 12 серпня 2010 року №453 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення по передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства [PERSON], яка померла 10.06. 2010 року та на підставі якого, вже мертвій особі [PERSON] був виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку, від 28 жовтня 2010 року є незаконним, порушує законні права позивача і підлягає скасуванню, тому позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. \~\~\~\~

Outcome: approved