Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до\~суду з\~вказаним позовом,\~в якому\~просив стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 84313 грн. 01 коп., а також просив стягнути з відповідача судові витрати та витрати за надання правової допомоги. В обґрунтування позову зазначив, що є власником транспортного засобу марки BMW X1, реєстраційний номер «ВТ8188АВ». 14.07.2017 року на 10\~км.\~а/ш\~«Херсон-Каховка-Генічеськ» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ 21103», реєстраційний номер «ВТ2588ВІ», під керуванням водія [PERSON], який, не обрав безпечну швидкість руху і не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «BMW Х1» реєстраційний номер «ВТ8188АВ», внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 25.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~застрахована у\~ПрАТ «Європейський\~страховий союз»,\~до якої\~було подано\~повідомлення про\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~однак до\~часу звернення\~із позовом\~до суду\~жодних виплат\~або повідомлення\~про відмову\~у виплаті\~ним так\~і не\~отримано. Разом з тим позивач звернувся до Херсонської торгово-промислової палати із заявою щодо проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру завданих збитків. Відповідно до висновку з визначення розміру матеріального збитку від 28.08.2017 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням величини втрати товарної вартості в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «BMW Х1» реєстраційний номер «ВТ8188АВ», становить 84313 грн. 01 коп. На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, позивач просить задовольнити вказані вимоги та стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду. В судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням заперечень відповідача щодо пошкодження кришки багажника з підстав зазначених у позові та остаточно просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в загальній сумі 66457 грн. 96 коп., яка складається з вартості ремонту транспортного засобу в сумі 54148 грн. 76 коп. та матеріальної шкоди внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 12309 грн. 20 коп., а також стягнути судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив з урахуванням зменшених позовних вимог, в якому просив вимоги позивача задовольнити частково, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», та шкода яка була заподіяна позивачу внаслідок ДТП, повинна бути відшкодована саме страхувальником, у разі якщо страхова виплата буде нижчою за розмір нанесеної шкоди, вказана різниця може бути відшкодована відповідачем у встановленому законом порядку. Крім того зазначив, що вимоги позивача мають бути задоволені лише в розмірі 2000 грн., так як вказана сума дорівнює двом відсоткам від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, оскільки страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами ст.12 ЗУ «Про обовязкове страхування». Заслухавши пояснення сторін та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІІІ\~«Перехідні положення»\~ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Судом встановлено, що 14.07.2017 року [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21103»,\~реєстраційний номер\~«ВТ2588ВІ» на 10 км. а/ш «Херсон-Каховка-Генічеськ» не обрав безпечну швидкість руху і не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW Х1» реєстраційний номер «ВТ8188АВ», внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Білозерського\~районного суду\~Херсонської області\~від 25.07.2017\~року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Власником автомобіля марки BMW X1, реєстраційний номер «ВТ8188АВ», є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САР №014142. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2497329, з ПрАТ «Європейський Страховий Союз». Згідно висновку №АВэ-499 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «BMW Х1» реєстраційний номер «ВТ8188АВ», складеного 28.08.2017 року судовим експертом [PERSON], ринкова вартість автомобіля складає 616399 грн. 62 коп., вартість відновлювального ремонту складає 70612 грн. 56 коп., величина втрати товарної вартості складає 12309 грн. 20 коп., вартість матеріального збитку на дату складання вказаного висновку 28.08.2017 року складає 82921 грн. 76 коп. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №5 від 02.11.2018 року, яка проведена за клопотанням представника відповідача з урахуванням зменшених позовних вимог, вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 14.07.2017 року, автомобіля «BMW Х1» реєстраційний номер «ВТ8188АВ» становить 58996 грн. 28 коп. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно із ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст.1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.6 зазначеної постанови Пленуму, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Зобов'язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов'язання) це зобов'язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру, метою яких є забезпечення поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду. Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена в постанові від 20 січня 2016 року у справі 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності в межах заявлених вимог, з урахуванням того, що винним у скоєні ДТП та заподіянні матеріальної шкоди позивачу є відповідач, враховуючи, що вказана шкода відповідачем не відшкодована позивачу до теперішнього часу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 66457 грн. 96 коп. в рахунок\~відшкодування матеріальної\~шкоди яка складається з вартості ремонту транспортного засобу в сумі 54148 грн. 76 коп. та матеріальної шкоди внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 12309 грн. 20 коп., оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові. При цьому доводи представника відповідача, щодо можливості відшкодування завданої шкоди в сумі 2000 грн., яка не охоплюється страховим відшкодуванням, суд не приймає до уваги, оскільки право позивача на вибір способу захисту свого порушеного права та на відшкодування її заподіювачем є абсолютним. Згідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема:на професійну правничу допомогу; Оскільки позивачем було проведено автотоварознавче дослідження для визначення матеріальних збитків, про що свідчить квитанція від 17.07.2017, вартість якого становить 1391 грн. 25 коп. суд стягує суму вказаних витрат на користь позивача. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову в повному обсязі витрати понесені позивачем за сплату судового збору в сумі 843 грн.13 коп. стягуються з відповідача в повному обсязі. Стосовно вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу доведеними та такими, що є спів мірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в звязку з чим ці витрати відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підтвердження витрат за надану професійну правничу допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги №б/н від 01.12.2017 року. укладеного між ним та адвокатським обєднанням «Дудченко, Корнелюк, [PERSON] та Партнери», копію додаткової угоди №1 від 02.04.2018 року, копію рахунка на оплату №63 від 21.06.2018 року, копію квитанції №5635604 від 21.06.2018 року та копію акта виконаних робіт від 26.06.2018 року №63, відповідно до яких, загальна сума витрат становить 10000 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на отримання професійної правничої допомоги, залучення експерта та сплату судового збору в загальній сумі 12234 грн. 38 коп.

Outcome: approved