Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Позовна заява мотивована тим, що відповідач є його батьком. Він навчається на денній формі другого курсу факультету фізичного виховання ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» з 01.09.2017 року. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2021 року. У зв'язку з цим він потребує матеріальної допомоги на витрати, які безпосередньо пов'язані з навчанням. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, він є фізично здоровим, тому може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не здійснює. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Позивач з 01.09.2017 зарахований студентом 1-го курсу на денну форму навчання факультету фізичного виховання ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]». Термін закінчення навчального закладу 30.06.2021 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою, виданою 20.07.2018 ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» за вих. № 1156. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги сину на період навчання не надає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач є таким, що потребує матеріальної допомоги батьків, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв'язку з навчанням за денною формою. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Статтею 199 СК України\~передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком позивача, який досяг повноліття та продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, а також визнання відповідачем позову, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов'язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання на час навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.09.2018 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved