Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції [INFO] року, серія[NUMBER], актовий запис № 2992 від [INFO] року. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири [ADDRESS] та будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями 1 черги за законом у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР ( в ред.. 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, є позивача та її сестра відповідач - [PERSON] Інших спадкоємців 1 черги та таких, що мають обов»язкову частку у спадщині, немає. За життя мати склала на ім.»я [PERSON] заповіт. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідач по справі [PERSON] не прийняла спадщину, так як не вчинила передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) дій, спрямованих на її прийняття. В нотаріальну контору подала заяву, в якій відмовилася від прийняття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) прийняття спадщини є шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та ( або) подання до нотаріальної контри заяви про її прийняття у встановлений законом термін. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) позивачка прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить той факт, що як на момент смерті матері, так і в подальшому, позивачка постійно проживала та була зареєстрована у спадковій квартирі разом із матір»ю, сплачувала комунальні платежі за квартиру в цілому, проводила ремонт, за свій кошт проводила інші необхідні роботи в квартирі, розпоряджалася предметами домашнього побуту та майном, що належали спадкодавцеві, таким чином управляла і володіла спадковою часткою у квартирі, і є особою, яка фактично прийняла спадщину. 21.12.2009 року позивачка оформила на своє ім.»я право власності на 1/3 частку квартири, що належала спадкодавцеві. Оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, у зв»язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинок у неї відсутні. Постановою державного нотаріуса 4 Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. від 08 квітня 2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Підстав для оскарження постанови нотаріуса відсутні, так як дана постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства - ст. 40 Закону України « Про нотаріат», гл.1 п. 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У позивача відсутні умови для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджено належними доказами і відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», позивач має право на вирішення спірного питання в порядку цивільного судочинства. Спадкодавець набув право власності на житловий будинок, що підтверджується наступними документами: - копією договору дарування будинку від 25.11.1977 року. - довідкою виконавчого комітету Матвіївської сільської ради № 680 від21.03.1991 року. Позивач прохає: Визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутність, з позовом згоден. Треті особи також прохають слухати справу у їх відсутність, з позовом згодні, подавши відповідні заяви. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [INFO] року померла [PERSON], мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції [INFO] року, серія[NUMBER], актовий запис № 2992 від [INFO] року. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири [ADDRESS] та будинок [ADDRESS]. 21.12.2009 року позивачка оформила на своє ім.»я право власності на 1/3 частку квартири, що належала спадкодавцеві. Оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, у зв»язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинок у неї відсутні. Спадкоємцями 1 черги за законом у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР ( в ред.. 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, є позивача та її сестра відповідач - [PERSON] Інших спадкоємців 1 черги та таких, що мають обов»язкову частку у спадщині, немає. За життя мати склала на ім.»я [PERSON] заповіт. Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідач по справі [PERSON] не прийняла спадщину, так як не вчинила передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) дій, спрямованих на її прийняття. В нотаріальну контору подала заяву, в якій відмовилася від прийняття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) прийняття спадщини є шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та ( або) подання до нотаріальної контри заяви про її прийняття у встановлений законом термін. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 р.) позивачка прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить той факт, що як на момент смерті матері, так і в подальшому, позивачка постійно проживала та була зареєстрована у спадковій квартирі разом із матір»ю, сплачувала комунальні платежі за квартиру в цілому, проводила ремонт, за свій кошт проводила інші необхідні роботи в квартирі, розпоряджалася предметами домашнього побуту та майном, що належали спадкодавцеві, таким чином управляла і володіла спадковою часткою у квартирі, і є особою, яка фактично прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса 4 Запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. від 08 квітня 2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved