Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що він є власником земельної ділянки площею 0,0247 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У період 2008-2010 років за вказаною адресою самочинно здійснив будівництво житлового будинку з мансардою, загальною площею 147,7 кв. м, який відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації. У зв»язку з тим, що у прийнятті самовільної споруди до експлуатації компетентний орган йому відмовив, тому з посиланням на ст. 376 ЦК України просив суд визнати за ним право власності на зазначений самочинно збудований будинок. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Представник Ічнянської міської ради до суду не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності. Представник відповідача управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області у судове засідання також не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є в власником земельної ділянки площею 0,0247 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 6). На зазначеній земельній ділянці позивач у період з 2008 по 2010 роки збудував житловий будинок. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 31 липня 2017 року вбачається, що за результатами проведеного технічного обстеження житлового будинку по [ADDRESS], належного [PERSON], встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 10-14). 03 липня 2017 року ПП «Іввентаризатор Ічнянщини» позивачу був виданий технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7-9). 29 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області із заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованих будівель, розташованих по [ADDRESS]. За результатами розгляду заяви позивача, в її задоволенні було відмовлено з посиланням на те, що порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.04.2015 року № 79 на даний час відтермінований та перебуває на доопрацюванні у Верховній Раді України (а.с. 15). Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз»яснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Згідно п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції від 13.01.2015 року, орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Як убачається з Висновку експерта № ЧК-864 від 14 листопада 2017 року, по даних візуально-інструментального обстеження було встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] побудований з дотриманням Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил (а.с. 43-51). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв»язку з тим, що з 31 грудня 2015 року порядок прийняття в експлуатацію об»єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва та збудовані після 1992 року, не врегульований, єдиним способом захисту прав позивача є судовий захист, при цьому, враховуючи, щопозивач є власником земельної ділянки, на якій самочинно збудував будинок, який звертався до компетентного державного органу з питанням прийняття забудови до експлуатації, у чому йому було відмовлено, при будівництві вказаного будинку не було порушено Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved