Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до постанови НКРЕКП №816 від 19.06.2017 року товариство здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м.Дніпро та Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивача. Відповідач [PERSON] є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу, що підтверджується карткою обліку витрати газу з БГС. 29.07.2015 року представниками позивача за адресою відповідача було припинено газопостачання в зв`язку із порушенням строків сплати за надані послуги з газопостачання, про що складено акт про відключення газу №1873. Письмових звернень від відповідача про відновлення газопостачання на адресу позивача не надходило. Також не надходило підтверджень усунення технічних порушень та відшкодування витрат на припинення газопостачання. Натомість, 23.03.2016 року представниками позивача за адресою відповідача було виявлено самовільне підключення до системи газопостачання, що є порушенням ч.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС та за фактом чого складено акт про порушення №52 та акт №527 про припинення газопостачання. Відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС було розглянуто акт про порушення №52 від 23.03.2016 року та прийнято рішення про його задоволення, а також було складено акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 23.09.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі 52231 грн. 50 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 52231 грн. 50 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач під час розгляду справи в суді проти позову заперечував, посилаючись на те, що акт про припинення газопостачання від 29.07.2015 року не має підпису абонента. Ніяких відключень газопостачання в липні 2015 року не було. Заявлені до стягнення кошти були нараховані з вересня 2015 року. Однак, він з серпня 2015 року по березень 2016 року постійно сплачував кошти та надавав показання лічильника. В акті про припинення газопостачання №1873 від 29.07.2015 року зазначені показання лічильника 84966, а в акті №527 від 23.03.2016 року зазначено показання 87416. Тобто, було використано 2450 куб.м газу. При цьому, заборгованість на березень 2016 року складала 677 грн. 35 коп. Крім того, позивач не надав жодних відомостей по стану заборгованості, яка призвела до припинення газопостачання в липні 2015 року. Також посилався, що акту про порушення №52 від 23.03.2016 року не бачив та не підписував. Акт розрахунку №210 від 30.03.2016 року виписувався на [PERSON] За адресою [ADDRESS] зареєстровано чотири особи, на земельній ділянці розташовані три окремі будівлі. Тому, не зрозуміло з яких підстав позов пред`явлено саме до нього. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . також за вказаною адресою зареєстровані та проживають члени його сім`ї - донька [PERSON] , син [PERSON] , онука [PERSON] \~ \~ \~ \~29.07.2015 року представниками позивача за вказаною адресою було припинено газопостачання. Згідно акту №1873 від 29.07.2015 року вбачається, що газопостачання було припинено в зв`язку з порушенням строків сплати за надані послуги, шляхом опломбування крану вводу. Також в акті зазначено, що заборгованість становить 2081 грн., показання лічильника на момент припинення газопостачання 84966 куб.м. \~ \~ \~ \~23.03.2016 року представниками позивача було складено акту про порушення №52, в якому зафіксовано факт самовільного підключення к системі газопостачання по вул [ADDRESS] . Показання лічильника на дату складання акту зазначено 87416 куб.м. \~ \~ \~ \~Також 23.03.2016 року працівниками позивача було припинено газопостачання за вказаною адресою, шляхом обрізання сваркою на вводі, про що складено відповідний акт №527 від 23.03.2016 року. Підставою припинення в акті зазначено зривання (пошкодження) пломб на запірних пристроях, засувах, пошкодження (знята) інвентарних заглушок. \~ \~ \~ \~На підставі виявленого факту несанкціонованого відновлення газопостачання було складено акт-розрахунок №210 від 30.03.2016 року, відповідно до якого за період з 23.09.2015 року по 29.02.2016 року нараховано збитки на суму 52231 грн. 50 коп. Відповідно до\~п.6\~«Правил надання\~населенню послуг\~з газопостачання»,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України №2246\~від 09.12.1999\~року,\~що діяли\~на момент\~припинення газопостачання\~по вул.Флотській,100-а\~в м.Дніпро\~29.07.2015\~року (далі\~-\~Правила),\~встановлено,\~що газопостачання\~на об`єкт\~та/або\~газові прилади\~і пристрої\~споживача припиняється\~у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог\~п.19\~цих Правил. В свою чергу п.19 Правил визначено, що якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Пунктом 7 Правил встановлено, що припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Механічне від`єднання\~відводу газопроводу\~від діючого\~газопроводу здійснюється\~у разі: самовільного\~відновлення споживачем\~газопостачання; неодноразової відмови споживача у доступі представникам газорозподільного підприємства до свого об`єкта для припинення газопостачання за порушення споживачем строків оплати послуг чи недопущення виникнення аварійних ситуацій. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству (п.9 Правил). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015\~року №2494 було затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС). Згідно термінів, наведених в абзаці 2 п.4 глави І розділу І\~Кодексу ГРС, несанкціоноване відновлення газоспоживання виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком. Пунктом 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Підпунктом 2\~п.1\~глави 2\~розділу ХІ\~Кодексу ГРС\~встановлено,\~що до\~порушень споживача\~та несанкціонованого\~споживача,\~які кваліфікуються\~як несанкціонований\~відбір природного\~газу з\~ГРМ (крадіжка\~газу)\~та внаслідок\~яких щодо\~них здійснюється\~нарахування необлікованих\~об`ємів (обсягів)\~природного газу,\~належить несанкціоноване відновлення газоспоживання. З матеріалів справи вбачається, що попередження про припинення газопостачання по вул. [ADDRESS] направлялось споживачу [PERSON] , на ім`я якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що вбачається з письмового попередження, довідки про фінансовий стан та картки обліку витрат газу по БГС. Також з акту про припинення газопостачання №1873 від 29.07.2015 року по вул [ADDRESS] не вбачається, що таке припинення було здійснено в присутності будь-кого із споживачів послуг за вказаною адресою, у т.ч. відповідача по справі. Відповідно до наведеного вище п.7 Правил встановлено, що припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. В акті про припинення газопостачання №1873 від 29.07.2015 року зазначено, що припинення газопостачання було проведено лише шляхом опломбування крану вводу, що не свідчить про фактичне перекриття газопостачання до будинку та за обставин відсутності в акті підпису споживачів, підтверджує доводи відповідача [PERSON] про його необізнаність щодо припинення газопостачання в домоволодінні. Також суд враховує, що крім відповідача споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] , є ще три особи. Проте, заявляючи вимоги про відшкодування збитків, позивач належним чином не обґрунтував підстави пред`явлення вимог виключно до відповідача, не надав доказів його вини у завданні збитків. Крім того, суд враховує, що споживання газу за місцем проживання відповідача обліковувалось за допомогою встановленого лічильника, який при припиненні газопостачання 29.07.2015 року не знімався та відповідач згідно показань вказаного лічильника після 29.07.2015 року продовжував здійснювати оплату за спожитий природний газ на адресу постачальника (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»). Так, в акті про припинення газопостачання №1873 від 29.07.2015 року зазначені показання лічильника 84966, а в акті №527 від 23.03.2016 року зазначено показання 87416. Згідно довідки про фінансовий стан вбачається, що відповідачем було сплачено в липні 2015 року заборгованість в сумі 2081 грн., в листопаді 2015 року сплачено 1244 грн. 87 коп., в січні 2016 року - 720 грн. та в березні 2016 року - 728 грн. Залишок заборгованості на теперішній час перед постачальником в особі ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» становить 677 грн. 35 коп. Таким чином, враховуючи, що спожитий природний газ після складання акту №1873 від 29.07.2015 року обліковувався та відповідачем здійснювалась оплата за його споживання постачальнику, суд вважає безпідставними посилання позивача про те, що йому, як оператору ГРМ, внаслідок несанкціонованого відновлення газопостачання фактично було завдано збитки в розумінні ст.22 ЦК України. Згідно акту №1873 від 29.07.2015 року вбачається, що газопостачання було припинено в зв`язку з порушенням строків сплати за надані послуги та виникненням заборгованості в сумі 2081 грн. Проте, згідно довідки про фінансовий стан вбачається, що вказана заборгованість була погашена відповідачем в повному обсязі в цьому ж місяці. Таким чином, відповідно до п.9 зазначених вище Правил, що діяли станом на липень 2015 року, протягом двох днів після сплати боргу газорозподільне підприємство повинно було відновити газопостачання. При цьому, вказаним пунктом не передбачено обов`язку споживача звертатись до оператора ГСМ/постачальника з приводу відновлення газопостачання, як про це зазначає позивач в своєму позові. А посилання на необхідність такого письмового звернення відповідно до умов п.9.2 Типового договору та п.6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС суд вважає безпідставними, оскільки останні були затверджені пізніше, а саме: 30.09.2015 року, а зареєстровані в Міністерстві юстиції 06.11.2015 року. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог і необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України та в зв`язку із відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по справі слід покласти на останнього. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed