Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 2003507177 від 19 квітня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до умов укладеного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу на споживчі цілі. Згідно п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а останній приймає його та зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання. За кредитним договором було встановлено проценту ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 17 % річних. Повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються. Датою остаточного повернення кредиту є 19.04.2016 року. Згідно п. 1.4 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у графіку платежів шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Згідно п. 1.5 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний заплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. В позовній заяві представник позивача вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти на виконання умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12 січня 2015 року становить 21683,72 грн. та складається з наступного: · 14350,71 грн. - заборгованості за тілом кредиту; · 2452,63 грн. - заборгованості за процентами; · 4880,38 грн. - комісії за РО. 21 липня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № 2003507177 від 19.04.2013 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: · світлокопія договору про надання споживчого кредиту № 2003507177 (а.с.5-7); · світлокопія розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.8); · світлокопія повідомлення про перехід права вимоги заборгованості до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.9); · світлокопія про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.10); · світлокопія витягу з єдиного державного реєстру (а.с.11-13); · світлокопія договору факторингу № 21/07/14 від 21.07.2014 року (а.с.14-17); · світлокопія паспорту відповідача (а.с.18); · підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.4); · підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, що належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не сповіщені. За наявності відомостей про направлення відповідачу судових викликів у встановленому положеннями ст.74 ЦПК України порядку, неявки відповідача в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: · відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; · відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; · судом встановлено, що 19.04.2013 року на підставідоговору, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON], відповідачеві надано кредит у розмірі 15000,00 грн. на споживчі цілі. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії та інші витрати. Крім того, судом встановлено порушення відповідачем умов договору в частині погашення боргу та інших платежів. · відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; · статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; · відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; · відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; · статтею 629 ЦК України передбачена обов'язковість договору для виконання сторонами; · згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, так як умовами кредитного договору передбачена відповідальність в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог в повному обсязі та потребу їх задоволення. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved