Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів в заборгованість за кредитним договором 014/09/229 від 24.12.2007 року у розмірі 2742918 грн. 80 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав за підставами, вказаними в позові, просила позов задовольнити в повному обємі. Відповідачі у судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов за їхньої відсутності та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи слідує, що 24.12.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір 014/09/229 від, відповідно до якого останні отримав кредит в розмірі 59700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 24.12.2027 року. В забезпечення виконання [PERSON] умов даного кредитного договору, 24.12.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого [PERSON] виступила поручителем. [PERSON] в свою чергу був зобовязаний сплачувати кредит вчасно, однак свої обовязки належно не виконував, припинив виплати за договором після 30.10.2012 року в наслідок чого утворилась заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 02.03.2015 року складає заборгованість за відсотками 27317,92 дол. США. Також, позивач нарахував пеню за порушення строків повернення кредиту та відсоткам 71479,29 дол. США, але суд з врахуванням того, що пеня значно перевищує розмір збитків, а також з врахуванням різкого підвищення курсу долару у 2014 та 2015 роках відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦПК України, вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 % що від суми 71479,29 складає 35739,645 доларів США. Всього 27317,92+35739,645=63057,565 доларів США та у еквіваленті 63057,565х20,63 (курс долара НБУ), що дорівнює 1300877,56 грн. Вказані обставини підтверджуються наданим суду розрахунком заборгованості та пені. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, позивач вважає, що оскільки позичальник порушує умови договору щодо повного та своєчасного погашення кредиту, боржник та поручитель мають відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі. Однак суд вважає таки доводи в даному випадку необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі №6-155/цс 13, яка відповідно до положень сг.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України, якщо договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором, що кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязанні, який був змінений банком відповідно до умов кредитного договору, не пред'явить вимоги до поручителя про виконання зобовязання, зобовязання поручителя за договором поруки припиняються, Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа №6-53цс14), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Відповідно до п.9.1 Кредитного договору за даною справою у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього договору банк має право на дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором, тобто з цього часу починається 6 місячний строк предявлення вимог до поручителя. Відповідно до розрахунку наданому банком, [PERSON] припинив виплати за договором після 30.10.2012 року, позивач же маючи право відповідно до положень ст.1050 ЦК України та п.9.1 кредитного договору на повернення кредиту достроково, звернувся з вимогами до поручителя тільки 11.03.2015 року більш 2 років після настання права на предявлення вимог до поручителя і таким чином пропустив шестимісячний строк для такого звернення з вимогою до поручителя, що є підставою для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порука яка була укладена з [PERSON] припинилась, і тому позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості по кредиту та стягнення судових витрат задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial