Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить встановити розмір часток співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю, визначити, що [PERSON] належить 1/2 частка, а [PERSON] , померлій [INFO] , належала 1/2 частка в праві власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 0832 га., відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 6426866 від 18.07.2013 року. В обгрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до Заповіту від 19.05.2009 року єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . У березні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Щодо земельної ділянки, то позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2021 року, оскільки земельна ділянка належить спадкодавиці та позивачу на праві спільної сумісної власності та в правовстанавлюючому документі не зазначено яка саме частка належала померлій. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивачка не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номервід 18.07.2013 року позивачу [PERSON] та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 0832 га., кадастровий номер 4810136600:05:047:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина між іншого і у вигляді частки вказаної земельної ділянки. Позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2021 року, оскільки земельна ділянка належить спадкодавиці та позивачу на праві спільної сумісної власності та в правовстанавлюючому документі не зазначено яка саме частка належала померлій. Вказані обставини підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановленодомовленістюміж ними. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК Україниу разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. ст. 86, 87 Земельного кодексу України земельна ділянка може находитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає у тому числі за рішенням суду. Згідно ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, у тому числі співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved