Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 травня 2011 року в сумі 6186,89 грн., а також стягнути понесені ним судові витрати. Позивач вказував, що з відповідачем 30 травня 2011 року був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримала кредит в сумі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобов'язання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 6186,89 грн., яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник Пономаренко С.П. подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Між позивачем і відповідачем 30 травня 2011 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку. Згідно з Анкетою-заявою кредитування здійснювалось з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за умовами якого [PERSON] зобов'язався проводити сплату щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Договором (п. 2.1.1.7.6. розділу 2.1.1. Умов і правил надання банківських послуг) встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більше ніж на 30 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов'язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 31 січня 2015 року. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед Банком по кредиту в сумі 2343,77 грн. Тому суд задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині та стягує з відповідача вказану заборгованість. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з відсотків за користування кредитом в сумі 2272,32 грн. Так, аналізуючи відомості, викладені у розрахунку заборгованості, що виникла у відповідача [PERSON] перед Банком, суд прийшов до висновку, що відповідачу були нараховані відсотки за користування кредитом за встановленою базовою ставкою 30,00% на рік, та через невиконання зобов'язання станом на 01 вересня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 1072,10 грн. Починаючи з 01 вересня 2014 року Банком були нараховані [PERSON] відсотки за користування простроченим кредитом за ставкою 34,8% на рік. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення зміни проінформувати Клієнта, зокрема в виписці по картковому рахунку. Але належних та допустимих доказів того, що Клієнта було проінформовано про зміну тарифів у зв'язку з чим Банк має право на отримання від відповідача плати за користування кредитом у визначеному розмірі за ставкою 34,8% на рік, а отже і обов'язок відповідача сплатити такий розмір відсотків, позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні. Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом суд задовольняє частково та стягує з відповідача 1072,10 грн. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з комісії та пені за користування кредитом в сумі 800,00 грн. Але відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідачу нараховувалась лише комісія, розмір якої складає 800,00 грн., пеня не нараховувалась та в розрахунку заборгованості не зазначена. Належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача такої комісії в певному розмірі, та обов'язок відповідача сплачувати Банку таку комісію у певному розмірі та певні строки, позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 2343,77 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1072,10 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 500,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 170,79 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (2343,77+ 1072,10 = 3415,87 грн.*5%=170,79 грн.). Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд також стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 160,91 грн., які документально підтверджені відповідними документами.

Outcome: partial