Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 12 листопада 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 94. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що їхні шлюбні відносини фактично припинилися, протягом останнього часу вони не ведуть спільне господарство та не виконують жодних обовязків подружжя, проживають окремо, на даний час він відбуває покарання згідно вироку Таращанського районного суду Київської області від 28.08.2017 у Старобабанівській виправній колонії № 92, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Григоренко». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 12 листопада 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 94. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що їхні шлюбні відносини фактично припинилися, протягом останнього часу вони не ведуть спільне господарство та не виконують жодних обовязків подружжя, проживають окремо. Позивач на даний час відбуває покарання згідно вироку Таращанського районного суду Київської області від 28.08.2017 у Старобабанівській виправній колонії № 92 та просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved