Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-3), який згодом уточнив (а.с.48-50), та просить постановити рішення яким визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він як двоюрідний брат спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року має право на спадкування спадщини, яка належала б за законом його батьку, тобто дядькові спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року, так як інших спадкоємців не має. [PERSON] успадкував назване домоволодіння після смерті свого рідного брата [PERSON], померлого [INFO] року, який побудував житловий будинок, однак не оформив на нього правовстановлюючий документ. Він, позивач своєчасно звернувся з заявою до Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно, що порушує вимоги ст.ст.25 і 346 ЦК України. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги наполягав на їх задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові та заяві про уточнення позовних вимог. Представник позивача підтримав пояснення та доводи свого довірителя. Вважав, що є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Відповідач Болградська міська рада Одеської області позов визнав, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника (а.с.162). Треті особи [PERSON], [PERSON] будучи присутніми в судовому засіданні 29.04.2014 року (а.с.107-108) заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не висказали. Подали заяви, кожен окремо про продовження розгляду справи у їх відсутність, крім того, підтримали позовні вимог [PERSON], вважали, що вони можуть бути задоволені, оскільки їх права ніяким чином не порушені (а.с.165-166). Третя особа [PERSON] - померла (а.с.149-160). Третя особа [PERSON] - в судове засідання не прибула, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.163-164). Разом з цим повідомила, що вона спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON] не приймала, з заявою до державної нотаріальної контори не зверталася та не має наміру звертатися, відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Названа заява посвідчена головою адміністрації селищного поселення «Деревня Похвиснево» Таруського району Калузької області, Російської Федерації (а.с.104-105, 163-164). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Ізмаїл, Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7). Батько позивача - [PERSON], померлий [INFO] році (а.с.8) був рідним братом (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.9) [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] - а.с.12), яка померла [INFO] року (а.с.11). [PERSON] мала трьох дітей: - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.04.1953 року (а.с.14); - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 02.03.1953 року (а.с.16) - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] від 29.12.1953 року (а.с.17), які приходяться позивачу двоюрідними братами та сестрою. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с.13). За час свого життя [PERSON] побудував житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується: - рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради від 20.04.1983 року № 38 про виділення земельної ділянки площею 600 кв.м за адресою: [ADDRESS] під будівництво індивідуального будинку (а.с.35); - дозволом на проведення робіт від 14.05.1986 року, виданим виконавчим комітетом Болградської районної ради на підставі рішення № 38 від 20.04.1983 року (а.с.23); - схемою розташування водопровідних та каналізаційних ліній (а.с.24); - проектом житлового будинку (а.с.25-27); - актом про відведення земельної ділянки розміром 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.29); - договором про надання [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки розміром 600 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с.32); - технічними умовами на підключення будинку за адресою: [ADDRESS] до міської водопровідної мережі (а.с.33); - планом земельної ділянки, виділеної під індивідуальне будівництво житлового будинку, що погоджений з архітектором, начальником пожежної частини, санлікарем (а.с.34); - технічним паспортом (а.с.18-21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить названий житловий будинок. Згідно копії спадкової справи № 129/85, заведеної до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся 31.05.1985 року [PERSON] та 02.12.1985 року [PERSON] (а.с.69-79). Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 530 ЦК України (в редакції 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом другої черги, вважаються такими, що своєчасно прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті їх брата, а саме кожний успадкував по ? частці названого житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Названі спадкоємці, прийнявши спадщину, не оформили належним чином свої спадкові права: правовстановлюючих документів на свою частку будинку, жодний з них - не отримав. Однак, з наданих доказів вбачається, що [PERSON] фактично став проживати в названому будинку, та підтверджується наступним: - додатковою угодою № 11201, укладеною між споживачем [PERSON] та ВАТ ЕК «Одесаобленерго» на використання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с.36). - копією абонентської книжки по розрахунку електроенергії на ім'я [PERSON], за названою адресою (а.с.37). - квитанцією про сплату за спожиту електроенергію (а.с.37-40). - тимчасовим посвідченням, виданим Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 27.11.2002 року на ім'я [PERSON], де значиться адреса місця проживання і реєстрації: [ADDRESS] (а.с.37). Як було встановлено під судового розгляду справи, [PERSON] померла [INFO] року, про що складено актовий запис № 520 від 05.10.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00014195087 (а.с.149-161). Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS], однак спадщину вона не приймала. Спадкоємцем за законом другої черги є рідний брат [PERSON], який фактом вступу в управління та володіння спадковим майном в силу вимог ст.ст. ст.530, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначене підтверджується доказами, переліченими вище. З цих підстав, суд вважає, що [PERSON] успадкував ? частку названого домоволодіння, після смерті сестри [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с.15). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами ( ? + ?) за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 08.08.2002 року державним нотаріусом Болградської РДНК є [PERSON] (а.с.106), яка спадщину за заповітом після смерті дядька [PERSON] не приймала, з заявою до нотаріальної контори не зверталася та не має наміру звертатися, відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Названа заява посвідчена головою адміністрації селищного поселення «Деревня Похвиснево» Таруського району Калузької області, Російської Федерації (а.с.104-105, 163-164). З копії спадкової справи № 142/2013 зведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини 27.05.2013 року звернувся позивач [PERSON], який є двоюрідним братом, інші спадкоємці - не зверталися (а.с.80-86). За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Статтею 1266 ЦК України визначені правила спадкування за правом представлення й згідно норм зазначеної статті спадкоємцями за правом представлення можуть бути: внуки, правнуки спадкодавця (частина перша статті 1266 ЦК України), прабаба, прадід спадкодавця (частина друга статті 1266 ЦК України), племінники спадкодавця (частина третя статті 1266 ЦК України) і двоюрідні брати та сестри спадкодавця (частина четверта статті 1266 ЦК України). Згідно частини шостої статті 1266 ЦК України при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Таким чином, згідно статті 1266 ЦК України до спадкування за правом представлення закликаються саме згадані вище особи, а не їх нащадки; при цьому обмеження ступеня споріднення не допускається лише при спадкуванні по прямій низхідній лінії, родинність за якою визначається виключно від пращура до нащадка. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON], інші спадкоємці за законом - відсутні. Позивач [PERSON] є двоюрідним братом спадкодавця, а тому в силу вимог ст. 1266 ч.4 ЦК України є єдиним спадкоємцем за правом представлення. Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України, спадкодавець втратив право власності на майно, коли помер. Позивач вправі звернутися до суду з позовом у відповідності до ст. 392 ЦК України, оскільки відсутні документи про державну реєстрацію на нерухоме майно. Згідно із ст. 376 ЦК України житловий будинок будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належно дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки будь-які правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомого майна відсутні, реєстрація права власності в БТІ не проводилась, спадкові об'єкти нерухомого майна вважаються, згідно з цією нормою, самочинним будівництвом. Однак, відповідно до положень абзацу 80 п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Мінюсті 10.07.2001 року № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Спадкове домоволодіння за адресою: [ADDRESS], було побудовано в 1987 році, тобто статус самочинного будівництва на нього не поширюється. Крім того, треті особи [PERSON], [PERSON], які є суміжними сусідами, оскільки проживають за адресою: [ADDRESS], заперечень щодо визнання права власності за спадкоємцем [PERSON] на домоволодіння за адресою: [PERSON] - не висказали, пояснювали, що житловий будинок ніяким чином не порушує їх прав, як суміжних сусідів. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто за наявністю усіх підстав та досліджених судом доказів слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON].

Outcome: approved