Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси в серпні 2013р. з позовом, який уточнив 04.10.2013р. (а.с.25-27), до [PERSON], [PERSON], яка також виступає в інтересах неповнолітнього [PERSON] про скасування реєстрації за адресою [ADDRESS], виселення зі зняттям з реєстраційного обліку , стягнення судових витрат В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського управління №7860 та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії №1848, згідно з умовами якого банк надав їй кредит у сумі 1 749 711 грн. Також 19.08.2008р. між сторонами було укладено договір іпотеки з метою забезпечення вказаного кредитного договору, об'єктом заставного майна є квартира [ADDRESS]. У зв'язку з порушенням позичальником умов виконання кредитного договору Банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] і рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.11.2009р. позовні вимоги були задоволені , яким стягнуто заборгованість у сумі 1 938 510,02 грн. Під час виконання вказаного рішення суду стадо відомо що за вказаною адресою було зареєстровано [PERSON] та [PERSON] Проте згідно п.5.1.1.з. Іпотечного договору [PERSON] зобов'язана була не реєструвати будь-яких осіб та цій території без попередньо отриманої письмової згоди Іпотекодержателя, тобто Банка. Цим Банк позбавлений можливості вільного розпорядження цією квартирою та не може її реалізувати з метою погашення заборгованості. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з викладених підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Проте в минулих судових засіданнях позивачка та її представник- [PERSON], діюча по довіреності, повністю визнали позовні вимоги та просили їх задовольнити. При цьому вона пояснила, що дійсно отримала у позивача кредит , та вказана квартира знаходиться в іпотеці, та яку вона згода реалізувати в рахунок погашення боргу. Вона не знає хто такі [PERSON] та [PERSON] Відповідачка проживає в [ADDRESS] в цьому ж будинку, а сусідня квартира [ADDRESS] була нею придбана за порадою [PERSON] , яка на той час була начальником у її чоловіка в фірмі по нерухомості, для того щоб продати дві квартири за більшу ціну і таким чином [PERSON] бажала продати свою квартиру та купити іншу самостійну. Саме тому вона взяла кредит в «Ощад Банку», при цьому не отримавши гроші особисто, оформивши також на себе право власності на спірну квартиру. Проте згідно усних домовленостей [PERSON] так і не купила у [PERSON] її кімнату в комуні. В спірній квартирі [PERSON] не проживає і не має ключів від квартири. У зв'язку з чим у неї виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. Згодом [PERSON] познайомила її з адвокатом на ім'я [PERSON] для вирішення питання про заборгованість, якому [PERSON] видала довіреність, який і прописав в спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] які є його родичами. Після винесення Приморським районним судом м.Одеси рішення про стягнення з неї заборгованості вона з ним не спілкується. Оригінал договору купівлі-продажу спірної квартири знаходиться у [PERSON] і тому відповідачка отримала його дублікат. З цього приводу відповідачка зверталася з заявами щодо порушення кримінальної справи відносно [PERSON], проте невідомо чи ця справа досі розслідується. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], діюча по довіреності(а.с.54) , позовні вимоги не визнана та пояснила, що [PERSON] -це онук [PERSON], який є малолітнім [INFO] та вона є його опікуном як круглого сироти. Вони обоє зареєстровані в спірній квартирі за згодою [PERSON] з 10.11.201ор. Також між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди. Іншого житла у них не має. До цього вони були зареєстровані в Одеській області Красноокнянському районі с. Топали. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради -Рачук В.В., діюча по довіреності, просила в позові відмовити, та зазначила, що виселення малолітнього [PERSON] суперечить нормам Законів України «Про охорону дитинства» та «Основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». При цьому повідомивши, що [PERSON] не знаходиться у них на обліку як сирота, а перебуває в Красноокнянському районі.. Суд , вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» (нині ПАТ) в особі Одеського міського управління №7860 та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії №1848, згідно з умовами якого банк надав їй кредит у сумі 1 749 711 грн. з процентною ставкою-20,5 % річних строком до 19.08.2018р.(а.с.5-10). Згідно п.1.4. Кредитного договору передбачено в забезпечення кредиту укладання договорів іпотеки нерухомого майна на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] заг. пл.. 40,6 кв.м., житл. пл.29,6кв.м. , та на 385/1000 частин квартири [ADDRESS] житл. пл.. 26,9 кв.м. та 76,4 кв.м. 19.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» (нині ПАТ) в особі Одеського міського управління №7860 та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір (а.с.11-14), на виконання зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії №1848, за яким передано в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] , яка складається з 2-х житлових кімнат заг. пл.. 40,6 кв.м., житл. пл.29,6кв.м. та яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу (а.с.113) від 19.08.2008р. за реєстр №2346 (п.1.3.) Відповідно до п.1.5. Договору вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 1217616,00 грн. Відповідно до п.4.1. Договору іпотеки предмет іпотеки залишається у користуванні Іпотекодавця, який вправі володіти і користуватися нею за цільовим призначенням. При цьому іпотекодавець зобов'язується створювати умови, які б виключали пошкодження чи знищення приміщення, а також здійснювати ( в разі потреби) його поточний ремонт. Згідно п.4.2. Іпотекодавець має право вчинювати будь-які юридичні дії щодо предмета іпотеки виключно підставі письмової згоди Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі або у внесених до нього змінах чи доповненнях. Згідно п. 5.1.з). Іпотекодавець зобовзується: не реєструвати будь-яких третіх осіб на території (площі) Предмета іпотеки, без попередньо отриманої на те письмової згоди Іпотекодержателя. Пунктом 6.1. передбачено що Іпотекодержатель набуває право стягнення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки у разі несплати іпотекодавцем будь-яких коштів у такому розмірі і в порядку як встановлено в кредитному договорі. Пунктом 6.7. також вказано, що Іпотекодержателю належить право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої законом України «про виконавче провадження». Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.11.2009р. (справа №2-9156/09) задоволено позов Першого заступника прокурора Приморського району м.одеси в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського управління №7860 до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто з них в солідарному порядку на користь позивача заборгованість 1938510 грн. (а.с.15-16). Згідно довідки ф.№1(з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 2007р. народження та [PERSON],1961р.народження з 11 листопада 2010р.(а.а.17). [PERSON] [INFO]народження (а.с.104) є сирота, його батьки померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.105),[PERSON] помер [INFO] свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.106), та згідно рішення виконкому Топалівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 27.06.2007р. за №24 [PERSON] призначена над ним опікуном.(а.с.107). З відповіді директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 10.03.14р. №2698/11 вбачається, що [PERSON], та [PERSON] були зареєстровані за цією адресою на підставі дубліката договору купівлі-продажу зареєстрованого в КП «ОМБТІтаРОН» 30.09.2010р. (а.с.55-56, 72-73, 98а). Також суду надана ксерокопія заяви [PERSON] від 18.10.2010р. про реєстрацію за вказаною адресою її з опікаємим [PERSON], де на звороті стоїть також підпис [PERSON] напроти напису -не заперечує проти їх прописки (а.с.94). Також судом встановлено, що між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з другого боку укладеного 12.09.2010р. договір оренди спірної квартири для проживання строком на 2 роки.(а.с.111-112), при цьому вказаний договір оренди підписаний лише [PERSON] та [PERSON] Також 10.09.2012р. було укладено між [PERSON] та [PERSON] аналогічний договір оренди вказаної квартири строком на 5 років.(а.с.114-117). В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] зазначала, що [PERSON] підписувала якісь папери , проте вона не пам'ятає які саме , і передала їх [PERSON], думаючи що це якось владнає її заборгованість по кредиту. Таким чином згода [PERSON] на реєстрацію інших співвідповідачів в спірній квартирі та підписання договорі оренди не спростовані належним чином. Враховуючи вимоги позивача предметом позову є порушення права користування вказаною квартирою та виселення. Таким чином спірні правовідносини регулюються нормами глави 32 (ст.405) ЦК України та ст.ст. 116, 150,157 ЖК України. Реєстрація співвідповідачів в спірній квартирі лише підтверджує їх право користування нею. Суд погоджується з тим, що в порушення умов Іпотечного договору без належної письмової згоди позивача [PERSON] не права право давати згоду на реєстрацію в цій квартирі інших осіб, тобто співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги заявлені з посиланням на ст.6,7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Згідно зі ст. 7 цього Закону Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»органом реєстрації місця проживання та місця перебування осіб зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; - свідоцтва про смерть; - паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; - інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; - підстав на право користування житловим приміщенням. Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке і є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція є підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі N 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (глава 32 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні суд неодноразово роз'яснював представнику позивачу їх процесуальні права , в тому числі і правом на зміну позовних вимог, але представники позивача не скористалися цим правом. З урахуванням того що позивачем неправильно обраний спосіб захисту його прав, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог відносно [PERSON] та [PERSON] Також не підлягають задоволенні позовні вимоги до [PERSON] , так як в даному випадку вона не зареєстрована за спірною квартирою і взагалі відсутній спір між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed