Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.11.2012 р. ПАТ «Просто-страхування», та ДП «Хольмер Україна» уклали договір страхування майнових інтересів власника автомобіля Skoda Oktavia, реєстраційний номер [NUMBER]. 10.10.2013 р. по вул. 3-го Інтернаціоналу в м. Ірпіні Києво-Святошинського району Київської області відбулося зіткнення автомобілів Ssang Yong Actyon, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та Skoda Oktavia, реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] В результаті ДТП було завдано шкоду застрахованому автомобілю. З приводу зазначеної події 25.10.2013 р. та 07.11.2013 р. були складені страхові акти, відповідно до яких страхове відшкодування склало 23295,90 грн. Вважають, що ДТП сталася з вини водія автомобіля Ssang Yong Actyon, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], що встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області. Крім того зазначають, що вказаний автомобіль не застрахований. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 23295,90 грн. страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду надійшла письмова заява від [PERSON], який був викликаний судом на підставі відомостей, наданих відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області, за адресою: [ADDRESS] який, в свою чергу, пояснив, що з приводу зазначеної ДТП йому невідомо, автомобіля у нього у власності немає і ніяким автомобілем не керував та не керує. В місті Ірпіні він ніколи не проживав. Вважає, що вказаний позов помилково до нього звернений. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з постанови Ірпінського міського суду Київської області від 22.11.2013 р., по вул. ІІІ Інтернаціоналу у м. Ірпіні сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Ssang Yong Actyon, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], Subaru Forester, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та Skoda Oktavia, реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON] В зв'язку з тим, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито. На постанові суду міститься відмітка, що вона набрала законної сили 11.06.2014 р. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника. Таким чином, цивільно-правова відповідальність за вчинення ДТП виникає після визнання винним у вчиненні ДТП одного з учасників ДТП, а до того часу вона є недоведеною. Згдно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення доведеності вини є однією із засад судочинства. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав доказів вини [PERSON] за завдання шкоди внаслідок ДТП, що сталося 10.10.2013 р., у зв'язку з чим відсутні підстави для правової відповідальності відповідача у даному спорі. Посилання позивача на рішення Апеляційного суду Київської облсті як на підтвердження своїх доводів, суд вважає безпідставним, оскільки, як вбачається зі змісту рішення Апеляційного суду Київської області від 21.01.2016 р., що міститься в матеріалах справи (а.с. 20-25), апеляційним судом підтверджено факт закриття провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, вказане рішення Апеляційного суду приймалось у цивільній справі, а не в справі про адміністративне правопорушення щодо вини [PERSON] Крім того, як вбачається з відомостей відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 07.04.2017 р., [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] В той час, як з постанови Ірпінського міського суду Київської області від 22.11.2013 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed