Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «АРОМАТИКА», є власником нежитлових офісних приміщень загальною площею 172,5 кв. м, а саме нежитлових приміщення групи приміщень №6 (з №1 по №12) згідно з технічним паспортом нежитлової будівлі на другому поверсі цієї будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складають 1148/10000 частини від нежитлової будівлі загальною площею 1502,6 кв.м, реєстраційний номер об'єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [NUMBER]. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно співвласниками нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (власник 15/100 часток), [PERSON] (власник 894/10000 часток), [PERSON] (власник 901/20000 часток), [PERSON] (власник 901/20000 часток), [PERSON] (власник 784/10000 часток), [PERSON] (власник 643/10000 часток), [PERSON] (власник 214/10000 часток), [PERSON] (власник 198/10000 часток), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФ.ДИЗАЙН» (власник 2257/10000 часток). Позивачем зі співвласниками, що є відповідачами, на жаль, не досягнуто згоди на укладення нотаріально посвідченого договору у відповідності до вимог ч.3 ст. 364 Цивільного кодексу України про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Позивач просить виділити в натурі частку майна, яким є нежитлові офісні приміщення загальною площею 172,5 кв.м, що відповідає 1148/10000 частинам від нежитлової будівлі загальною площею 1502,5 кв.м із майна спільної часткової власності, яким є нежитлова будівля площею 1502,6 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] нежитлові офісні приміщення групи приміщень 6 ( з №1 по №12) загальною площею 172,5 кв.м та складаються з наступних приміщень : коридор 1 площею 23,3 кв. м; основне 2 площею 14,5 кв. м.; основне 3 площею 12,5 кв. м; основне 4 площею 30.4 кв. м.; основне 5 площею 18.6 кв. м.; 6 - основне площею 11,7 кв. м.; коридор 7 площею 22,9 кв. м.; основне 8 площею 8.6 кв. м.; основне 9 площею 17.9 кв. м.; підсобне 10 площею 8,3 кв. м.; санвузол 11 площею 2,1 кв. м.; санвузол 12 площею 1.8 кв.м. та визнати за позивачем право власності на виділену в натурі частку майна. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідачів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., зареєстровано в реєстрі за №1044, ТОВ «АРОМАТИКА» придбав 1148/10000 частини офісної нежитлової будівлі, площею 172,5 кв.м, від загальної площі нежитлової будівлі ( літ.А) 1502,6 кв.м., а саме: нежилі офісні приміщення групи приміщень №6 ( з №1 по №12) на другому поверсі згідно з технічним паспортом нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер об»єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [NUMBER]. ( а.с.6-8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.08.2015 р. №42580706 позивач є власником зазначеного приміщення у розмірі 1148/10000 частки від нежитлової будівлі загальною площею 1502,6 кв.м по [ADDRESS] ( а.с.9). Згідно з технічним паспортом на нежитловий будинок (приміщення), виданим КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 19.07.2012 р., нежитлові приміщення мають наступний опис: 1- коридор площею 23,3 (двадцять три цілих три десятих) кв. м.; 2- основне площею 14,7 (чотирнадцять цілих сім десятих) кв. м.; 3- основне площею 12,5 (дванадцять цілих п'ять десятих) кв. м.; 4- основне площею 30,4 (тридцять цілих чотири десятих) кв. м.; 5- основне площею 18.6 (вісімнадцять цілих шість десятих) кв. м.; 6- основне площею 11,4 (одинадцять цілих чотири десятих) кв. м.; 7- коридор площею 23,1 (двадцять три цілих одна десята) кв. м.; 8- основне площею 8,7 (вісім цілих сім десятих) кв. м.; 9-основне площею 17,7 (сімнадцять цілих сім десятих) кв. м.; 10- підсобне площею 8,2 (вісім цілих дві десятих) кв. м.; 11- санвузол площею 2,1 (дві цілих одна десята) кв. м.;12- санвузол площею 1,8 (одна ціла вісім десятих) кв. м. (а.с. 10-15). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Співвласниками нежитлової будівлі загальною площею 1502,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] (власник 15/100 часток), [PERSON] (власник 894/10000 часток), [PERSON] (власник 901/20000 часток), [PERSON] (власник 901/20000 часток), [PERSON] (власник 784/10000 часток), [PERSON] (власник 643/10000 часток), [PERSON] (власник 214/10000 часток), [PERSON] (власник 198/10000 часток), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФ.ДИЗАЙН» (власник 2257/10000 часток), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №45892213 від 19.10.2015 р. (а.с. 22-24). З технічного паспорта на нежитлові офісні приміщення групи приміщень №1 по №12 , виданого 03.11.2015р. (інвентаризаційна справа №199; реєстровий №199- 1), ТОВ «БТІ Консалтинг» вбачається, що позивачем проведено перепланування нежитлових приміщень загальною площею 172,5 кв.м. (а саме:- коридор площею 23,2 (двадцять три цілих дві десятих) кв. м.; основне площею 14,5 (чотирнадцять цілих п'ять десятих) кв. м.; основне площею 12,5 (дванадцять цілих п'ять десятих) кв. м.; основне площею 30,4 (тридцять цілих чотири десятих) кв. м.; основне площею 18,6 (вісімнадцять цілих шість десятих) кв. м.; основне площею 11.7 (одинадцять цілих сім десятих) кв. м.; коридор площею 22,9 (двадцять дві цілих дев'ять десятих) кв. м.;основне площею 8.6 (вісім цілих шість десятих) кв. м.;основне площею 17,9 (сімнадцять цілих дев'ять десятих) кв. м.; підсобне площею 8.3 (вісім цілих три десятих) кв. м.; санвузол площею 2,1 (дві цілих одна десята) кв. м.; санвузол площею 1,8 (одна ціла вісім десятих) кв. м;) у приміщенні №6 (а.с. 17-20). Згідно з Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «БТІ КОНСАЛТИНГ» від 09.11.2015р. №09/11/15-01, зазначені вище нежилі приміщення можуть бути виділені в натурі( а.с. 15). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен з учасників спільної часткової власності, відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 ЦК України, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить одне ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі , а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Відповідно до п. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки. Згідно висновку ТОВ «БТІ Консалтинг» від 09.11.2015 р. №09/11/15-01 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, за технічними показниками 1148/10000 частина нежитлових офісних приміщень групи приміщень №1 по №12 від нежитлової будівлі загальною площею 1502,6 кв.м. по [ADDRESS] є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Отже, виділ в натурі частки із спільного майна є можливим. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. З листа директора ТОВ «ЕФ.ДИЗАЙН» від 08.10.2015 р. ( а.с.21) вбачається, що відповідач ТОВ «ЕФ.ДИЗАЙН» не погоджується на виділення у натурі частки з нерухомого спільного майна та заперечує проти укладення відповідного договору, оскільки не бажає нести витрати, зокрема, на нотаріальне посвідчення цього договору. Від інших співвласників, відповідачів по справі, будь-яких заперечень проти позову не надійшло. Тому, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов в частині виділу в натурі частки майна ТОВ «Ароматика» із спільної часткової власності підлягає задоволенню. Що ж стосується позовних вимог про визнання за позивачем ТОВ «Ароматика» права власності на виділену в натурі частку майна, яким є нежитлові офісні приміщення загальною площею 48/10000 частин від нежитлової будівлі загальною площею 1502,6 кв.м із майна спільної часткової власності, то ці вимоги, на думку суду, є зайвими, оскільки право власності позивача на вищевказані нежитлові приміщення зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на теперішній час це право ніким не оспорюється, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі наведеного, ст.ст.356, 364, 367 ЦК України,

Outcome: partial