Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду 8 липня 2013 року із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позовній заяві 23 січня 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 248Р, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 15 000 грн. Забезпеченням виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором є порука фізичної особи, [PERSON], оформлена договором поруки № 248Р/П від 23 січня 2007 року. 27 січня 2011 року Гірницьким районним судом м. Макіївки винесено рішення, відповідно до якого з [PERSON], [PERSON], як з солідарних боржників, на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14 178,01 грн. В ході проведення виконавчих дії заборгованість за кредитним договором сплачена 22 листопада 2011 року. З огляду на зазначене банк нарахував комісійну винагороду та пеню за весь час фактичного користування кредитними ресурсами, внаслідок чого за період з 13 листопада 2009 року по 22 листопада 2011 року нарахована 2 1971,25 грн., з яких 4 725 грн. несплачена комісія, 17 246,25 грн. пеня по комісії. Таким чином, банк вимагає стягнути з [PERSON] та [PERSON] як з солідарних боржників на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість в сумі 21 971,25 грн. 7 жовтня 2013 року банк надав до суду заяву, якою уточнив розмір позовних вимог, вказав суму заборгованості 21 708,75 грн., з яких 4 462,50 грн. несплачена комісія, 17 246,25 грн. пеня по комісії (арк. с. 140). В свою чергу, другий відповідач [PERSON] 20 вересня 2013 року надав до суду зустрічну позовну заяву, якою просив припинити договір поруки № 248 Р/Д від 23 січня 2007 року, посилаючись на те, що зобов'язання за кредитним договором виконано [PERSON] 22 листопада 2011 року, а до [PERSON] на протязі більш ніж один рік банком не були пред'явлені вимоги, як до поручителя за кредитним договором (арк. с. 127-129). В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених вище, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала (арк. с. 145-146). Представник відповідачів позов не визнала, виклавши доводи у поясненнях, які приєднано до матеріалів справи (арк. с. 134-137, 153-155). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Загальних зборів учасників та рішення Установчих зборів , Банк «Фінанси та кредит», товариство з обмеженою відповідальністю з 2 липня 2007 року реорганізовано у відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит». ВАТ «Фінанси та кредит» є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» 30 вересня 2009 року ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» перейменоване на ПуАТ «Банк «Фінанси та кредит», яке є правонаступником щодо всіх прав та зобов'язань ВАТ «Банк «Фінанси та кредит». 23 січня 2007 року укладено кредитний договір № 248 Р між банком «Фінанси та кредит» та [PERSON]. За предметом договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурсі в сумі 15 000 грн. (арк. с. 17-19). В той же день укладено договір поруки № 248 Р/Д між банком та [PERSON], який зобов'язався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником за кредитним договором № 248 Р від 23 січня 2007 року (арк. с. 21-23). Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 27 січня 2011 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитом у сумі 14 178,01 грн., з яких 5 617,50 грн. заборгованість за кредитом, 8 560,51 грн. пеня по кредиту та комісії. Також солідарно стягнуто 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення та судовий збір у сумі 149,78 грн. (арк. с. 111-112). Судом встановлено, що на виконання до державної виконавчої служби Гірницького району позивачем передано виконавчий лист виданий на виконання заочного рішення від 30 квітня 2010 року, яким з позивачів солідарно стягнуто 15 247,79 грн. (арк. с. 156). Вказане заочне рішення прийнято Гірницьким районним судом м. Макіївки 30 квітня 2010 року та скасовано ухвалою Гірницького районного суду від 18 серпня 2010 року. Виконавчі листи за рішенням суду від 27 січня 2011 року для виконання до ДВС Гірницького району м. Макіївки не надавались, що підтвердила державний виконавець Богун Н.О. та не спростувала представник позивача. Також судом встановлено та не спростовано сторонами, що до виконання до ДВС виконавчий лист, де боржником вказаний [PERSON], не передавався. До матеріалів справи долучено розпорядження державного виконавця ДВС у Гірницькому районі м. Макіївки головному бухгалтеру головного управління МЧС у Донецькій області. Державний виконавець надіслав виконавчий лист № 2-1067 від 30 квітня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Фінанси та кредит» 15 247,79 грн. та постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору 1 524,77 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 10 грн. Розпорядженням встановлено проведення утримання по 20 % заробітної плати щомісячно до погашення заборгованостей (арк. с. 151). Листом від 2 листопада 2012 року головне територіальне управління МНС України у Донецькій області повідомило, що виплати по виконавчому листу перераховувались щомісячно та своєчасно в повному обсязі згідно виконавчому листу (арк. с. 152). 25 квітня 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» письмово звернулось до [PERSON] та [PERSON] з вимогою про повернення кредитних ресурсів. Відповідно вимог станом на 24 квітня 2013 заборгованість по кредитному договору перед банком складає 4 725 грн. заборгованості по сплаті комісії та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобов'язання щодо погашення кредиту у розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочки. Сума заборгованості по сплаті пені у вимогах не визначена (арк. с. 34, 36). Не отримавши відповіді на вказані листи, 8 липня 2013 року позивач звернувся із позовом до Гірницького районного суду м. Макіївки. Як встановлено судом, та підтверджено сторонами, спірним питанням є сума боргу, нарахованого банком за період від дати первісного звернення до суду до дати фактичного виконання судового рішення. Згідно заяви про уточнення розміру позовних вимог, банком нарахований борг за період з 13 листопада 2009 року (тобто з дати направлення позову до суду) по 22 листопада 2011 року (до дати погашення заборгованості, яка була стягнута з відповідачів відповідно до рішення Гірницького районного суду м. Макіївки від 27 січня 2011 року) (арк. с. 140). Судом досліджені платіжні доручення, якими ГУ МНС України в Донецькій області щомісячно перераховувались на рахунок АТ «Банку «Фінанси та кредит» кошти, у розмірі, вказаному у розпорядженні ДВС (арк. с. 157-175). Як вбачається з призначення платежу - усі кошти перераховано згідно виконавчого листа № 2-1067 від 30 квітня 2010 року. Таким чином, фактично виконано скасоване судове рішення, та, в свою чергу, суду не надано відомостей щодо виконання саме рішення Гірницького районного суду м. Макіївки від 27 січня 2011 року. Як встановлено судом, банк взагалі не звертав до виконання рішення від 27 січня 2011 року, яке на час звернення до суду залишилось не виконаним. З урахуванням зазначеного, суд позбавлено можливості перевірити факти та розрахунки, викладені у позовній заяві Щодо зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне. Зустрічною позовною заявою [PERSON] (другий відповідач за первинним позовом) просить припинити договір поруки № 248 Р/Д від 23 січня 2007 року, відповідно до якого він зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 248Р від 23 січня 2007 року (арк. с. 127-129). Зустрічна позовна заява вмотивована тим, що зобов'язання за кредитним договором по виплаті основного зобов'язання виконано [PERSON] у повному обсязі 22 листопада 2011 року. На протязі більш ніж один рік позивачем не були пред'явлені вимоги до [PERSON] як поручителя за кредитним договором. Договір поруки № 248Р/П укладено 23 січня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] (боржник за договором) (арк. с. 21-23). Частиною 4 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Аналогічна норма міститься у пункті 5.1 зазначеного договору поруки. Як зазначає позивач, спірна сума боргу утворилась за період з 13 листопада 2009 року по 22 листопада 2011 року. Отже, шестимісячний строк, протягом якого кредитор мав звернутись з вимогою до поручитель слід відраховувати з 23 листопада 2011 року. Оскільки з вимогою до кредитора банк звернувся 25 квітня 2013 року (арк. с. 36), суд погоджується з думкою відповідача щодо припинення договору поруки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні первісного позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з необґрунтованістю та задовольнити зустрічний позов, як такий, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved