Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після смерті його тітки [PERSON], померлої [INFO]. Позивач посилався на таке: вказана квартира є приватизованою та належить на праві власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є його рідною тіткою та померла [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини вказаної квартири. За життя його тітка заповіла своє майно після смерті йому. Будь-яких спадкоємців першої черги немає, інших спадкоємців, які б мали право на обов,язкову частку у спадщині немає. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності у порядку спадкування за заповітом, але йому було відмовлено, оскільки спадкодавець не зареєструвала своє право власності за життя. У судове засідання позивач не з,явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та треті особи звернулися до суду з заявами, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, зазначили, що спору стосовно спадщини після смерті [PERSON] немає, вони не заперечують проти задоволення позову. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: спірна квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира складається з чотирьох житлових кімнат жилою площею 58,8 кв. метрів, загальною площею 76,7 кв. метрів. Вказана квартира є приватизованою та належить на праві власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є рідною тіткою позивача. Інші особи є членами його родини, що підтверджується свідоцтвом про право власності номер 16, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Печерської районної в місті Києві державної адміністрації віз 03 лютого 2012 року. Таким чином, кожному власнику належить по 1/5 частині вказаної квартири. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом номер 160, вчиненим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в місті Києві від [INFO]. 25 листопада 2011 року [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], склала заповіт, у відповідності до якого все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом вона матиме права заповіла [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром номер 2946. Як встановлено з матеріалів справи, позивач на час смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується реєстрацією у його паспорті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦУК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова /вдівець/ та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом /обов,язкова частка/. Розмір обов,язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що особи, які мають право на обов,язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. У відповідності до повідомлення Шостої київської державної нотаріальної контори номер 293/02-14 від 24 січня 2017 року, 14 січня 2013 року заведена спадкова справа номер 13/2013 до майна [PERSON] [INFO], померлої [INFO], яка проживала в [ADDRESS]. Спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини на 23 січня 2017 року є племінник померлої [PERSON], який зареєстрований в [ADDRESS]. Після звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Державним нотаріусом Шостої київської нотаріальної контори [PERSON] 02 серпня 2016 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину квартир [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Печерської районної у місті Києві державної адміністрації 03 лютого 2012 року згідно з розпорядженням від 03 лютого 2012 року за номером 16 з причини відсутності реєстрації права власності на ім,я померлої. У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов,язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 182, 1241, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved