Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання правничої допомоги та представництво інтересів №24.12-Ц19 від 24 грудня 2019 року у сумі 10816 грн., яка складається з основного боргу у сумі 10750 грн., пені у сумі 56,55 грн. та трьох відсотків річних у сумі 9,49 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він повністю виконав зобов`язання згідно вказаного договору, однак відповідач, хоча і підписала рахунки позивача, які одночасно є актами виконаних робіт, оплату за надані послуги не здійснила, у зв`язку із чим утворилась вищезгадана заборгованість. Ухвалою судді від 25.08.2020 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Своїм правом на подання відзиву не скористалась, заяв та клопотань до суду не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 грудня 2019 року між сторонами укладено договір №24.12-Ц19 про надання правничої допомоги та представництво інтересів (далі - договір №24.12-Ц19), відповідно до п. 1.1. якого - позивач взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу та представляти інтереси відповідача у судах всіх інстанцій, а також у державних та недержавних установах, організаціях будь-якої форми власності, в тому числі й у інших державних інспекціях та фондах у справі, що має відношення до відповідача, а остання зобов`язується виплатити позивачу винагороду за надання правничої допомоги та представництво інтересів (а.с. 13-15). Пунктом 3.1.2. договору №24.12-Ц19 визначено, що клієнт, тобто відповідач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплатити витрати пов`язані із наданням правничої допомоги та представництва інтересів. Згідно пунктів 4.1. та 4.2. цього ж договору відповідач зобов`язується за надання правничої допомоги сплачувати позивачу плату обумовлену даним договором та додатком 1 до нього. У випадку досягнення позитивного результату на користь відповідача, остання зобов`язується сплатити позивачу грошову винагороду, визначену договором №24.12-Ц19 та додатком 1 до даного договору, якщо така винагорода визначалась. У додатку 1 до договору №24.12-Ц19 сторони встановили наступний порядок та розміри грошової винагороди позивача: загальна сума основної винагороди становить 10 000 грн., з якої перша частина у розмірі 5 000 грн. сплачується протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору №24.12-Ц19, друга частина у розмірі 5 000 грн. сплачується протягом трьох банківських днів, до першого судового засідання у Малинському районному суді Житомирської області у справі №289/1959/18. Також цим додатком визначено, що за виконання інших доручень відповідача може встановлюватись окрема плата, шляхом надання окремого рахунку. Під іншими дорученнями розуміються будь-які інші дії, не пов`язані із участю адвоката у судовому засіданні (а.с. 16). 26 грудня 2019 року, 16 та 31 січня 2020 року позивачем виставлено рахунки №24.12-Ц19, №24.12-Ц19-2 та №24.12-Ц19-3 на оплату відповідачем послуг в рамках договору №24.12-Ц19 на загальну суму 10 750 грн., в яких зазначено, що ці рахунки є актами виконаних робіт. Вказані рахунки отримані відповідачем про що свідчить наявність її підписів на цих документах (а.с. 17-19). Також судом встановлено, що ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2020 року по справі №289/1959/18 відповідачу [PERSON] відмовлено у задоволенні її заяви про розстрочку виконання рішення цього ж суду від 07 травня 2019 року, яке ухвалено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 10 травня 2018 року у розмірі 6300 доларів США. Представництво [PERSON] у справі за вказаною заявою про розстрочення виконання рішення суду здійснювалось адвокатом Печерицею Н.С., якого залучено позивачем з метою виконання договору №24.12-Ц19 (а.с. 21-24). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 статті 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У відповідності до правового висновку зробленого у п.28 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Таким чином, відповідач [PERSON] отримала правовому допомогу та не здійснила вчасну її оплату, доказів зворотнього до суду не надала, а тому у відповідності до умов договору, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст.ст. 549, 625 ЦК України за не своєчасне виконання зобов`язання з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі подвійної ставки НБУ та 3% річних, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Також, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved