overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, просить шлюб розірвати. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис 346, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1991 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 1991 року у Васильківському міськвідділі РАЦС Київської області, актовий запис 419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2019 року сторонам було надано термін строком на один місяць, проте згоди щодо примирення сторони не дійшли. Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.08.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис 1032, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подавала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №101. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подавала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.04.1991 року у виконавчому комітеті Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №13 . Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2000 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.07.2000 року у Святошинському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на наступне. З 10 липня 2010 року до грудня 2012 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012 року з позивача на корить відповідачки було стягнено аліменти на утримання доньки в розмірі в розмір 1000 гривень щомісячно, починаючи з 10.10.2012 року по досягненню нею повноліття. На даний час змінилося матеріальне становище позивача, офіційно він ніде не працює, живе за рахунок випадкових заробітків. Крім цього у позивача на утриманні знаходяться донька від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та мати похилого віку. В зв'язку з даною обставиною позивач змушений звернутися до суду та просить суд: зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], уродженця м. Запоріжжя на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] до 500 гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2013 року до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні наполягає на позовних вимогах. Відповідачка заперечувала проти позовних вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони та їх представників, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. З 10 липня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012 року з позивача на корить відповідачки було стягнено аліменти на утримання доньки в розмірі в розмір 1000 гривень щомісячно, починаючи з 10.10.2012 року по досягненню нею повноліття. Позивач, прохаючи суд про зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], вказує, що він не має стабільного заробітку та має на утриманні доньку від попереднього шлюбу. Також позивач вказує, що утримує свою матір похилого віку. Однак згідно копії актового запису про народження № 06 від 16.08.2007 року на підставі рішення Новомиколаївського райсуду Запорізької області від 28.01.2008 року було виключено відомості про батька [PERSON] на підставі спільної заяви батьків. Також згідно даного акту [PERSON] було змінено прізвище та по батькові на «[PERSON]» та було змінено відомості про батька дитини (відповідно до рішення суду) на [PERSON]. А отже посилання позивача, що він утримує доньку від першого шлюбу не відповідає дійсності. Щодо твердження позивача про утримання ним матері похилого віку не відповідає дійсності, так як згідно довідки УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя мати позивача [PERSON] отримує пенсію за віком, а за твердженням позивача він ніде не працює. Отже, суд не знаходить достатніх підстав для зменьшення розміру аліментів стягуваних з позивача на утримання його доньки [PERSON].

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. У період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти було придбано квартиру [ADDRESS]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 05.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, однак вони не змогли досягти згоди стосовно поділу вказаної нерухомості. [PERSON] не визнає право власності позивача на житло, у звязку з чим він вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири як на обєкт спільного сумісного майна подружжя, стягнувши з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності. У заяві позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.18). Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.15,17). Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, на виклик суду не зявилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.05.2015 року о 15-30 годині трапилася ДТП за участю транспортних засобів ВАЗ 2105 д.н.з. У3544ЗП під керуванням [PERSON] та SSANG YONG д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Toyota Avensis д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] 22.06.2015 р. суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучковим С.С. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та ухвалено постанову, згідно якої [PERSON] визнано винним, та встановлено наступне: [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не витримав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, змінив напрямок руху, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], після чого продовжив рух та скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], чим вчинив адмінправопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова набула законної сили. Оскільки [PERSON] знаходився в стані алкогольного спяніння, що є порушенням п.2,9 «а» Правил дорожнього руху України та умов Договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому ПрАТ «СК «Саламандра Україна», звернулась до [PERSON] з вимогою відшкодувати понесені нею витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.07.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 64.1/125-КЕК-08, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 7 000,00 дол. США на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії кредитного договору. 20 травня 2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за яким ПАТ «Кредитпромбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло на себе право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права ПАТ «Кредитпромбанк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Враховуючи, що відповідачем порушуються умови виконання кредитного договору, утворилася заборгованість станом на 31.07.2015 року в сумі 162 200,26 грн., тому позивач просить їх стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просить справу заслухати без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі повідомлялася про час та місце судового засідання належним чином, про що свідчать повідомлення з поштампу про повернення судової повістки за терміном зберігання та відмовою адресата від одержання (а.с.44,54). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 64.1/125-КЕК-08, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 7 000,00 дол. США на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії кредитного договору (а.с.5-10). Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.16-21). Таким чином,

Outcome: approved