Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він та його дружина є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2019р. та свідоцтва про право власності від 24.10.2007р. В квартирі залишився зареєстрованим [PERSON] , який протягом тривалого часу, понад рік, фактично в ній не мешкає. Всі обов`язки по утриманню жилого приміщення покладені на родину позивача, відповідач квартирою не користується, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просив суд позов задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації та за місцем фактичного мешкання. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 24.10.2007р., виданого згідно з розпорядженням (наказом) № 41143/н Управління міського майна Маріупольської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 11.09.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Демко М.Л., [PERSON] . придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 4/5 частин квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 17.09.2019р. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] - сусідів позивача, вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі протягом декількох років. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved