Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 10 травня 2012 року відповідач отримав від позивача аванс в розмірі 500,00 доларів США в рахунок вартості земельної ділянки по [ADDRESS] із зобов'язанням урахувати ці кошти під час укладання договору купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки, що підтверджується розпискою. На думку позивача, відповідач свої зобов'язання так і не виконав, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10 травня 2012 року, [PERSON] отримав від [PERSON] аванс в розмірі 500,00 доларів США в рахунок вартості земельної ділянки по [ADDRESS] із зобов'язанням урахувати ці кошти під час укладання договору купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України, Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Вимогами ч. 3 ст. 571 ЦК України передбачено, що у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув суму завдатку, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору, підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved