Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно та просив суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (вбиральню) загальною площею 17,7 квадратних метрів, що розташоване за адресою: [ADDRESS] зона (за межами населеного пункту) за набувальною давністю. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 1994 року є власником бази відпочинку «Інга» в с. Приморське [ADDRESS] Кілійського району Одеської області. З 1994 року по сьогоднішній день голови сільської ради та районної рад неодноразово звертались до позивача з проханням надати допомогу з благоустрою пляжної зони, яка веде від баз відпочинку до моря. У зв`язку з чим, позивач на протязі багатьох років здійснював благоустрій відповідної території (встановлення сміттєвих баків, табличок, вивіз сміття, побілка та прибирання вбиральні) та утримує її в належному стані. У 2004 році зробив капітальний ремонт вбиральні( встановлення перекриття даху, закладені бетонні плити, поштукатурені стіни), яка знаходиться між базами відпочинку на морем за власні кошти. Таким чином позивач на протязі більше двадцяти років відкрито та безперервно володіє даним майном. Оскільки на даний час приміщення вбиральні потребує додаткових витрат на його поточний ремонт, необхідність проведення освітлення, оформлення договорів з комунального обслуговування постала необхідність у юридичному оформленні прав на нього. Зазначене приміщення вбиральні було побудовано у 1980 році, розташоване поза межами села Приморське та не перебуває у власності або користуванні інших осіб ( є безхазяйною річчю), обслуговування даного об`єкту та підтримання його у належному стані не здійснюється, попереднього власника цього майна встановити не вдалося. Позивачем було виготовлено технічний паспорт на вказане нежитлове приміщення (вбиральню). Представником Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 03.04.2019 року було надано до суду відзив на позов від 01.04.2019 року № 02-11/238, відповідно до якого з позовними вимогами він не погоджуюється, оскільки позивачем не надано до суду належних доказів відкритого, безперервного, добросовісного володіння нерухомим майном, окрім листів Кілійської районної державної адміністрації, які мають рекомендаційний характер. Належними та допустимими доказами володіння майном, могли б бути, платіжні доручення про сплату податку на майно, договори підряду та акти виконаних робіт щодо реконструкції об`єкта нерухомого майна. Також, зазначив, що земельна ділянка на якій розташований об`єкт нерухомого майна, розташована на території Приморської сільської ради, за межами населеного пункту. Землями на території країни, розташованими за межами населених пунктів, розпоряджаються органи виконавчої влади. А також просить розглянути справу за відсутності представника Приморської сільської ради. Позивачем 11.04.2019 року надано відповідь на відзив, та додані документи які підтверджують факт виконання ремонтно-будівельних робіт у нежитловому приміщенні (вбиральні) та свідчать про відкрите та добросовісне володіння позивачем вказаним майном. Відносно доводів Приморської сільської ради щодо того, що вони не є належним відповідачем позивач зазначив, що вказане нежитлове приміщення є безхазяйною річчю, оскільки її власник невідомий, та з аналізу положень ст. 335 ЦК України та ст.ст. 329, 333 ЦПК України вбачається, що крім позивача єдиною особою, яка може мати матеріально-правові вимоги щодо визнання права власності на нежитлове приміщення, як безхазяйну нерухому річ, є Приморська сільська рада, оскільки саме на її території знаходиться дане приміщення. Представником Кілійської районної державної адміністрації надано до суду пояснення на позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю від 13.05.2019 року № 26/718, за яким зазначене у позові приміщення вбиральні розташовано поза межами Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області та не перебуває у їх власності або користуванні, обслуговування даного об`єкту та підтримання його у належному стані не здійснюється по теперішній час. На підставі чого, Кілійська районна державна адміністрація не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та просить розглянути справу за відсутності представника Кілійської районної державної адміністрації. Позивач надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Кілійська районна державна адміністрація 28.01.2019 року за № 04-зпу-вих у відповіді Ізовіта [PERSON] . зазначила, що земельна ділянка загальною площею 418 кв. м. розташована на території Приморської сільської ради за межами населеного пункту. Територія входить в зону прибережної захисної смуги. До планування забудови території відповідно генерального плану с. Приморське ця територія не входить. Та надано викопіювання з схеми планування території Кілійського району. Згідно відповіді відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.01.2019 року № 1/371-19, відповідно до матеріалів Схем землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Кілійського району Одеської області категорія запитуваної земельної ділянки землі рекреаційного призначення. Згідно земельно-облікової документації наявної у Відділі, зазначена земельна ділянка розташована на території Приморської сільської ради за межами населеного пункту. Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, розпорядження даною земельною ділянкою відноситься до компетенції Кілійської районної державної адміністрації. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] 06.11.2018 року, нежитлове приміщення (вбиральня), розташоване на пляжній зоні с. Приморське складається з літ. А туалет, загальною площею приміщень - 17,7 кв. м. Кілійська районна державна адміністрація листом від 25.05.1995 року за № 3\~330/1 зверталася до [PERSON] з проханням взяти участь у благоустрої рекреаційної зони Кілійського району, а саме на благодійній основі провести капітальний ремонт приміщення, призначеного для туалету, яке розташоване в с. Приморське (центральний вхід до моря). Листом від 28.09.1995 року за №\~585/1 Кілійська районна державна адміністрація виразила подяку [PERSON] за активну участь в благоустрої рекреаційної зони Кілійського району, а також за проведений капітальний ремонт приміщення призначеного для туалету, яке розташоване на пляжній зоні села Приморське. Як вбачається з договору підряду на ремонтно-будівельні роботи № 23 від 15.04.2004 року, спільна українського-болгарська фірма ЛТД «Данінг» (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) уклали договір, за яким виконавець зобов`язується виконати ремонтно-будівельні роботи у приміщенні за адресою: Кілійський район, с. Приморське, пляж. На виконання п.2.4 вказаного договору директор СУБФ ЛТД «Данінг» та [PERSON] 20.05.2014 року підписали Акт приймання-виконання ремонтно-будівельних робіт за договором підряду від 15.04.2004 року, що підтверджує закінчення ремонтно0будівельних робіт у приміщенні за адресою: Кілійський район, с. Приморське, пляж. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова), відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК.\~\~При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Відповідно до п. 13 Постанови, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.\~\~Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками досліджених доказів, суд встановив, що позивач з 1995 року неодноразово проводив капітальний ремонт нежитлового приміщення (вбиральня), яке розташоване на території Приморської сільської ради за межами населеного пункту, тобто володів їм добросовісно та відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснював та приймаючи до уваги той факт, що приміщення розташовано поза межами Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області та не перебуває у їх власності або користуванні; володілець майна, тобто позивач, є добросовісним, володіння здійснюється більше 10 років відкрито, безперервно, відповідачами по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він після більш 10 років такого володіння набув право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю (вбиральню), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] зона (за межами населеного пункту). На підставі викладеного,

Outcome: approved