Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог зазначає, що 13 грудня 2011 р. рішенням Болехівського міського суду відповідача зобов'язано повернути заборговані кошти, які він отримав в борг у 2008 році в розмірі 59310.1 грн. Однак свого зобов'язання [PERSON] не виконав і кошти не повернув. Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за рішенням суду від 13.12.2011 р. по поверненню коштів за договором позики тому просить стягнути з нього 8496,30 грн. з яких 4211,60 грн. витрати пов'язані з інфляцією, 4284,70 грн. 3% річних а також судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності та не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. В ході розгляду справи [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на його користь витрати від інфляції внаслідок невиконання грошового зобов'язання за період з грудня 2011 року по час постановлення судового рішення, 3 проценти річних від простроченої суми з грудня 2011 року по час постановлення судового рішення а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с.29,40,44,48) Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, давши їм правову оцінку приходить до наступного висновку. Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідно до договору позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ( ст. 1046 ЦК України). У відповідності до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Судом встановлено, і таке підтверджено матеріалами справи, що рішенням Болехівського суду від 13 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 59310, 10 грн. боргу та 593,10 грн. сплаченого судового збору. Вказане рішення вступило в законну силу 16 лютого 2012 року (а.с.3-6). Відповідачем не виконано рішення суду та не сплачено борг за рішенням суду, що підтверджується листом відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції від 19 червня 2014 року за №03-30/3051 (а.с.7) Таким чином на час розгляду справи заборгованість за рішенням суду становить 59310,10 грн. боргу та 593,10 грн. стягнутого судового збору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимога [PERSON] про урахування індексу інфляції (індексу споживчих цін) та 3% річних обґрунтована на законі, ст.ст.625, 1050 ЦК України, оскільки право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних його втрат від знецінення національної валюти (гривні) внаслідок інфляційних процесів та передбаченого законом права на нарахування відсотків за прострочення грошового зобов'язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов в уточненому вигляді [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення боргу, інфляційних нарахувань за договором позики за весь час прострочення грошових зобов'язання» підлягає до задоволення оскільки є підставним та ґрунтується на вимогах закону. Індекс інфляції за весь час прострочення з 13 грудня 2011 року по 1 вересня 2014 року (індекс інфляції за вересень 2014 року Міністерством фінансів України на час постановлення рішення не опублікований) становить - 8016,43 грн. : - 2011 рік - 68,88 грн. (59310,10 грн. х100,2% (індекс інфляції за грудень 2011 року)/100% -59310,10 грн.)/31 днів х 18 днів = 68,88 грн. - 2013 рік - 296,55 грн. (59310,10 грн. х100,5% (індекс інфляції за грудень 2013 року) /100% -59310,10 грн. = 296,55 грн. - 2014 рік - 7651 грн.(59310,10 грн. х112,9% (індекс інфляції за грудень 2013 року)/100% -59310,10 грн. = 7651 грн. Три проценти від простроченої суми за період з 13 грудня 2011 року по 3 жовтня 2014 року становлять - 4991,80 грн. 2011 рік - 87,75 грн. 59310,10 грн. х 3% річних /100%/365 днів х 18 днів = 87,75 грн. 2012 рік - 1779.30 грн.59310,10 грн. х 3% річних /100% = 1779.30 грн. 2013 рік - 1779.30 грн.59310,10 грн. х 3% річних /100% = 1779.30 грн. 2014 рік - 1345,45 грн.59310,10 грн. х3% річних/100%/365 днів х 276 днів = 1345,45 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 13008,23 грн. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст.526,530,625 ЦК України,

Outcome: approved