Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , в якому просив зобов`язати [PERSON] усунути йому перешкоди у здійсненні права володіння та користування 3/8 частками квартири за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення до вказаної квартири та передачі ключів від неї. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником 3/ 8 частини квартирою за адресою: [ADDRESS] . Інша частини квартири належить на праві власності відповідачу. 25.03.2019 року він , після набуття права власності на частину квартири, відвідав відповідача з метою здійснення огляду квартири для подальшого проживання в ній та розпорядження своєю часткою, однак відповідачка його до квартири не впустила та в грубій формі повідомила , що він ніколи не потрапить до квартири та не буде в ній проживати. Оскільки [PERSON] чинить йому перешкоди в доступі до квартири , звернувся до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2019 року провадження по справі відкрито. 12 липня 2019 року відповідачка надала відзив на позов, в якому позов не визнала з тих підстав, що відповідач до неї ніколи не приходив та не не надсилав листів щодо свого вселення до квартири, і вона йому ніяких перешкод не чинила з огляду на свій вік та стан здоров`я. У вступному слові представник позивача [PERSON] позов підтримав, наполягали на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] . позов не визнав з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи , вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджені рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року у справі 331/6810/16 -ц, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2019 року. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак , положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. В ході судового розгляду позивачем було надано докази, що [PERSON] чиняться йому перешкоди у користуванні належною йому власністю, зокрема, свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що в березні 2019 року [PERSON] відмовила [PERSON] в доступі до квартири в грубій формі, вказавши, що рішення суду не визнає, і останній в квартирі ніколи проживати не буде. Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивач є власником частини спірної квартири, з боку [PERSON] позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню з підстав визначених статтями 383 та 391 ЦК України. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] судовий збір в сумі 768,40 гривень та документально підтверджені витрати на поштове відправлення відповідно до фіскального чеку від 24.07.2019 року в сумі 19,60 гривень.

Outcome: approved