Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить з урахуванням позовної заяви про збільшення позовних вимог( суд приймає її як заяви про збільшення позовних вимог) просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» 30856, 14 грн. боргу за спожиту електроенергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання №260363011877 у філії ЛОУ ПАТ «Державний Ощадний банк України», МФО :325796, код за ЄДРПОУ: 00131587 та сплаченого ПАТ «Львівобленерго» судового збору в розмірі 308,60 грн. на поточний рахунок ПАТ «Львівобленерго» №260363011877 у філії ЛОУ ПАТ «Державний Ощадний банк України», МФО :325796, код за ЄДПРПОУ :00131587. В обґрунтування позову покликається на те, що у Бориславському районі електричних мереж ПАТ « Львівобленерго», що в с. Новий Кропивник, вул. Довбуша, 181, зареєстрований побутовий абонент [PERSON], особовий рахунок №377. Свої зобовязання в частині своєчасної оплати за спожиту енергію споживач [PERSON] не виконує, борг за спожиту енергію за період з 31.08.2012 року по 01.06.2015 року становить 30856 грн.14 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві та письмових додаткових поясненнях. Зокрема, наголосив, що енергопостачальник виконує свої зобовязання у повному обсязі. Оскільки таке підтверджується як самим виконанням, так і відсутністю заперечень з цих підстав у відповідача та його представників. Просив врахувати, що згідно знятих показників засобу обліку на початок періоду -93463 та кінець періоду 138215, де нарахування становить : 138215-93463=44752 вВт/год. Тому допущена технічна помилка в розрахунку, а саме було зазначено пятизначний показник 10539 замість шестизначного 105139. Також вважає безпідставними доводи щодо відсутності повноважень структурних підрозділів ПАТ «Львівобленерго», а саме Бориславського РЕМ, Бориславського ВЕП щодо відпуску та отримання оплати за спожиту електричну енергію, а також повноважень представників енергопостачальника щодо предявлення позовних вимог та представництво порушених прав та законних інтересів, оскільки діють на підставі довіреностей виданих ПАТ « Львівобленерго» за підписом голови Правління із зазначеним даних повноважень. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] відносно позову заперечили з тих підстав, що як позовна заява, так і позовна заява про збільшення позовних вимог повинна бути підписана уповноваженою особою з прикладенням печатки юридичної особи. Проте, позивач не надав доказів того, що [PERSON] мав право згідно установчих документів станом на 08.01.2014 року, видавати довіреність №112-7284 від 24.12.2012 року, №112-79/9, від 08.01.2014 року. Вважають недоведеним те, що позивач надійно постачав відповідачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 10 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, в тому числі за період з 31.08.2012 року по 01.06.2015 р., а саме 44752 вВт год. і що саме відповідач споживав та отримав саме таку кількість кіловат від позивача. Також вважають незаконно долучену позову заяву про збільшення позовних вимог, оскільки тарифи за електроенергію змінювались двічі з 01.06.2014 року та з 01.04.2015 року, однак позивач не довів у звязку з чим та на підставі чого відбулась така зміна, не повідомив про таку зміну. Вирізки про публікацію тарифів з газети « Високий замок» не можуть бути належними та допустимими доказами, вважають їх підозрілими. Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2015 року по справі №826/6876/15, визнано Постанову національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №220 від 26.02.2015 року «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» незаконною та не чинною з моменту її прийняття та зобовязано Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити невідкладене (від дня набрання постановою законної сили) опублікування резолютивної частини такого рішення у виданні, якому було оприлюднено таке рішення. Крім цього, відповідно до п. 16 Договору № Н Кропивник -377 від 12.03.2009 року про користування еклектичною енергією зазначено, що оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку 0,2250 грн., про те в такому пункті всупереч вимогам Типової форми такого Договору про користування електричною енергією, яка визначена в додатку 1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, не зазначено за розмір тарифу (ціни), порядку та термінів його оплати. Як нічого не зазначено в цьому пункті 16 Договору за ПДВ і чи повинен сплачувати споживач [PERSON] за спожиту енергію за тарифом з ПДВ, чи без. Розрахунок заборгованості не відповідає вказаному договору, зі зміною тарифів до договору не внесено зміни. Показники за період з 31.08.2012 року по 01.06.2015 року знімались контролером без відома та участі споживача, що також підтвердив представник позивача. Підписи, які внесенні в журнали обліку спожитої електричної енергії не є [PERSON]. Разом з тим, з показниками, які зазначені в розрахунку та в копіях Журналів обліку [PERSON] не згідний. В розрахунку жодним чином не обґрунтовані цифри та суми : в стовпчику « Показник на початок періоду» в рядку «Кві13», зазначено 104515 кВт, проте в стовпчику « Показник на кінець періоду» в рядку « Кві13» зазначено 10539 кВТ, і нараховано 624 кВт (проте 10539-104515 не дорівнює 624 ); в стовпчику «Показник на початок періоду» в рядку « Тра13» зазначено 10539 кВт., проте в стовпчику « Показник на кінець періоду» в рядку « Тра.13» зазначено 105915 кВт і нараховано 774кВт ( проте 105915-10539 не дорівнює 774); в стовпчику « Показник на початок періоду» в рядку «Чер.13» зазначено 105915 кВт, проте в стовпчику « Показник на кінець періоду» в рядку «Чер.13» зазначено 107054 кВт і нараховано 1141 кВт ( проте 107054-105915 не дорівнює 1141, а 1139). Разом з тим, такий розрахунок має неправильну та неточну назву, зазначено про спожиту електричну енергію Бориславського ВЕП та Бориславського РЕМ. Разом з тим, згідно поданого розрахунку жодним чином не обґрунтовано в графі «оплачено» у вересні 2014 року суму 467,11 грн., та в жовтні 2014 року суму 467,11 грн. як добровільну оплату чи примусове стягнення таких сум згідно заочного рішення, яке в подальшому було скасоване. Не надано належних списків з Головного управління ПФУ у Львівській області, що підтверджують таке стягнення з пенсії [PERSON]. Як і не підтверджено позивачем всіх інших сум, які нібито були оплачені споживачем у такі дати. Також вважають, що представник позивача [PERSON] брав участь в судових засіданнях з 15.07.2015 року по 12.10.2015 року незаконно, оскільки довіреність була дійсна до 31.12.2014 року. Крім цього, в Договорі зазначено відповідний спеціальний рахунок, на який повинні бути внесені кошти, однак в позовній заяві, за якою такі мають бути стягнення йдеться про інший. Також, споживача не було повідомлено про зміну реквізитів, оскільки договір був укладений 12.03.2009 року, де енергопостачальником було ВАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ- станом на сьогодні є ПАТ « Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ та Бориславського ВЕП, і крім цього змінились рахунки про оплату, однак про таке не було своєчасно повідомлено. Більше того, вказаний договір було укладено на три роки, а також враховуючи, що відбулась заміна істотних умов договору, про користування електричною енергією (тарифів, ціни, порядку та термінів оплати, зміни рахунків, зміни енергопостачальника з 2012 року) була необхідність внести зміни до даного договору або укласти новий договір. Звертають увагу, що нормами ЦПК не передбачено подання позовної заяви про збільшення позовних вимог. В такій позовній заяві не описується за попередню позовну заяву, не зазначено номеру цивільної справи. В прохальній частині такої позовної заяви про збільшення позовних вимог зазначено про покликання на ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України «Розгляд заяви про скасування судового наказу», а не на ч.2 ст. 31 ЦПК України. Судовий збір, який був долучений до позовної заяви начальника Бориславського ВЕП в сумі 65 грн. був сплачений Бориславським РЕМ. Також, позивач не проводив жодної роботи щодо досудового врегулювання даного спору, не складались жодні Акти про порушення з боку споживача правил користування електричною енергією. Відповідач не отримував жодних претензій. Безпідставним є нормативно-правове обґрунтування заяви. Разом з тим, позивач в супереч вимогам ч.3 ст. 131 ЦПК України та фактичних обставин справи не повідомив, що 11.09.2013 року ПАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ зверталось в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із заявою №204-0659 від 15.08.2013 р (за підписом начальника Бориславського РЕМ [PERSON]Р.) про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] 7884, 67 грн. заборгованості за спожиту енергію, судовий наказ по якій було скасовано. 29.11.2013 року ПАТ « Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ зверталось в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із позовною заявою про стягнення з [PERSON] 10251,98 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, яку 24.12.2013 року залишено без розгляду. В той же час, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої було залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Однак 15.01.2014 року ПАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ зверталось в Дрогобицький міськрайонний суд про стягнення з [PERSON] 10300,64 грн. заборгованості за спожиту електроенергію. По якій 10.02.2014 року було прийнято заочне рішення, за яким в свою чергу виданий виконавчий лист. Таке заочне рішення 10.02.2014 року скасовано. Проте на підставі заяви представника позивача [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] Галицьким відділом ДВС МУЮ та ГУ ПФУ у Львівській області було незаконно стягнуто з пенсії [PERSON] на виконання такого заочного рішення 467,11 грн. 23.09.2014 року та 467,11 грн. 23.10.2014 року, тобто після скасування 25.09.2014 року, а також після закінчення виконавчого провадження 22.10.2014 року. Також незаконно стягнуто судовий збір і Дрогобицьким міськрайонним судом невідреаговано на заяву щодо негайного відкликання виконавчого листа. Разом з тим, позивач як енергопостачальник не дотримується Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1357, від 26.07.1999 року. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Відносини з приводу постачання фізичних осіб електроенергією, регулюються ст. 714 ЦК, ст. 24 - 27 Закону «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 N 1357 (далі - ПКЕЕН). Ці Правила слід визнати такими, що мають юридичну силу не тільки з урахуванням викладеного в п. 2 коментаря до ст. 714 ЦК, а й у зв'язку з тим, що право Кабінету Міністрів затвердити такі Правила передбачене спеціальним законом ч. 4 ст. 26 Закону «Про електроенергетику». Положення, що поширюються на відносини з приводу постачання фізичних осіб електроенергією, містяться в Законі «Про житлово-комунальні послуги ». Постачання фізичних осіб електроенергією здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Проект договору розроблюється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електроенергією, який є додатком до Правил. При укладенні договору сторони вправі відступати від умов Типового договору. Приписується укладати договір на три роки. Якщо за місяць до спливу строку договору жодна із сторін не заявила про припинення його дії у зв'язку із спливом строку договору або про необхідність його зміни, договір про користування електроенергією подовжується на один рік. Споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією кваліфікується як самовільне підключення . Матеріалами справи встановлено, що енергопостачання будинку, що по вул. Довбуша, 181, с. Новий Кропивник, в якому проживає відповідач [PERSON] здійснюється на підставі укладеного між сторонами у справі ВАТ «Львівобленерго» Бориславського РЕМ в особі начальника Бориславського РЕМ [PERSON] Договору про користування електричною енергією № Н. Кропивник-377, від 12.03.2009 року (надалі Договір). За яким, Енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 10 кВт, електроустановок Споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а Споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором, зокрема згідно п. 16. відповідно до показань приладу обліку 0,2250 грн.. Так, згідно п. 11 Договору споживач зобовязується оплачувати спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання в уповноваженому банку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника, які предявили свої службові посвідчення, до квартири або іншого обєкта обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Відповідно до пункту 12 Договору Енергопостачальник має право перевіряти стан приладів обліку та знімати показання відповідно до умов договору. Згідно п. 13 Договору повідомляти Споживача письмово або через засоби масової інформації та в місцях оплати за електричну енергію про зміни тарифів не пізніше ніж за 5 днів до їх запровадження, проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених тарифів. За пунктом 24 Договору, розбіжності щодо застосування тарифів вирішуються НКРЕ. У разі порушення Енергопостачальником умов договору Споживач викликає представника Енергопостачальника для складання та підписання акта претензій Споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень. Акт претензія складається споживачем та представником Енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника Енергопостачальника у встановлений термін Споживач має скласти акт-претензію у довільній формі. За п. 28 Договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Також згідно п. 32 Договору вказано номер поточного рахунку енергопостачальника із спеціальним режимом використання р/р 26033301210, мфо 385082 код за ЄДРПОУ : 00131587 [PERSON] «Держ.Ощадбанк» №6308, номер поточного рахунку для інших платежів р/р 260027963, мфо 325570, код за ЄДРПОУ : 00131587, [PERSON] : ЛОД ВАТ «[PERSON] Аваль». Щодо зміни реквізитів рахунків, то дійсно позивач не довів факт належного повідомлення про їх зміну, однак про такі вказані у платіжних повідомлення про оплату, то суд вважає, що саме таким шляхом доведено до відома. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Проте, в силу ст. 11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику», тому суд вважає, що такий договір, незважаючи на закінчення терміну дії у письмовому варіанті, як такий існує. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними, змінами і доповненнями), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Тарифи на електроенергію, де разом з тим, вказано про нарахування ПДВ, що відпускається населенню встановлено Постановами НКРЕ: з 04.05.2012 року, згідно Постанови НКРЕ від 23.04.2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню». Порядок застосування тарифів на електроенергію затверджено Постановою НКРЕ від 23.04.2012 року № 498; з 01.07.2012 року по 01.06.2014 року згідно постанови НКРЕ №750 від 15.06.2012 року, з 01.06.2014 року по 01.04.2015 року згідно постанови НКРЕ №749 від 23.05.2015 року , з 01.04.2015 року по 31.08.2015 року згідно постанови НКРЕКП №220 від 26.02.2015 року. Тарифи за такими постановами відображені у розрахунку заборгованості. Такі постанови були опубліковані в газеті «Офіційний вісник України» . У відповідності до ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторні акти, прийняті Національним банком України, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, іншими державними органами, центральними органами виконавчої влади, державними спеціалізованими установами та організаціями, некомерційними самоврядними організаціями, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, а також їх посадовими особами, офіційно оприлюднюються в «Офіційному віснику» не пізніш як у десятиденний строк після їх державної реєстрації або прийняття та підписання, у випадку, якщо ці регуляторні акти не підлягають державній реєстрації. Згідно п. 3 Указу Президента України № 503/97 від 10.06.1997 року «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності», громадяни, державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх прав і обов'язків повинні застосовувати закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав. Відповідно до п. 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, затвердженого Указом Президента України № 1059/2011 від 23.11.2011 року, НКРЕ є органом державного регулювання діяльності в енергетиці. По справі встановлено, що позивач також опублікував інформацію про зміну тарифів у газеті «Високий замок» від 27-29 квітня 2012 року, 29.06.01.2012 року та від 02 червня 2014 року ( т.1 а.с. 239-243). Разом з тим згідно Закону України «Про податок на додану вартість», який втратив чинність 01.01.2011 року, з 01.01.2000 року спожита електроенергія підлягала оподаткуванню податком на додану вартість за ставкою 20% на кожному етапі її продажу. З введенням в дію Податкового Кодексу України з 01.01.2011 року ПДВ на електроенергію сплачується згідно ст.ст.180- 185,194 цього Кодексу до Державного бюджету України, що спростовує твердження відповідача. При вирішені справи по суті позовних вимог, суд вважає доводи сторони споживача в частині вини постачальника за неналежне повідомлення про зміну тарифів, що призвело до оплати енергоносіїв по завищеним тарифам необґрунтованими. Таким чином, згідно п. 19 ПКЕЕН, споживач [PERSON] повинен оплачувати спожиту електроенергію за тарифами діючими в період відповідних нарахувань. Договір про користування електричною енергією не оскаржувався позивачем, тому положення Договору повністю відповідають вимогам чинного законодавства України. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.04.2015 року справа №438/1907/12, рішення Бориславського міського суду від 22.12.2014 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволені позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Бориславського відділення електропостачання та в особі Бориславського району електромереж про захист прав споживача- відмовлено, зокрема встановлено, що Постановами НКРЕ №497 та №498 від 23.04.2012 року було встановлено нові тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, та затверджено Порядок застосування таких тарифів. Постанови були у встановленому порядку опубліковані у відповідних засобах масової інформації, а письмове повідомлення Енергопостачальником у місцях оплати за вказаний вид послуг. Безпідставними є також доводи [PERSON] про односторонню зміну Енергоспостачальником істотної умови договору ціни за постачання електричної енергії до його будинку, оскільки тариф на електроенергію встановлювався та змінювався на законодавчому рівні, а нормативний акт про внесення таких змін було опубліковано у встановленому законом порядку в офіційних засобах масової інформації. Не спростованим [PERSON] залишився факт, що письмове повідомлення про зміну тарифу, визначеного договором, було розміщене у пунктах оплати за такий вид послуг (т.1, а.с. 133-139). Покликання на факт існування постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2015 року по справі №826/6876/15, якою визнано Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики комунальних послуг №220 від 26.02.2015 року « Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню незаконною, не може судом братися до уваги як підставою для відмови у позові, оскільки така лише частково зачіпає спірні правовідносини, а також така оскаржується на момент винесення даного рішення. Враховуючи, що ПАТ «Львівобленерго» надає послуги споживачу у відповідності до укладених між ними договорів, між сторонами у справі по даному цивільному спору виникли договірні правовідносини. Не знаходить суд достатнім покликання сторони відповідача на те, що позовна заява, позовна заява про збільшення позовних вимог подана без належних повноважень, а саме не має доказів, що [PERSON] мав право уповноважувати [PERSON] та [PERSON] адже відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником, підписантом Публічного акціонерного товариства « Львівобленерго» є [PERSON], який має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності в тому числі договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від мені юридичної особи, за датою реєстрації 18.12.1998 року. 24.08.2004 року, станом на 14.11.2014 року відповідно до критеріїв пошуку (т. 1 а.с.230). Таке ж необґрунтоване покликання на те, що не має доказів постачання електроенергії потужність 10 кВт, однак таке залишилось з боку відповідача голослівним. Непогодження відповідача з показниками, які зафіксовані в Журналах обліку спожитої електричної енергії [PERSON] як таких які не відповідають дійсності та які здобуті з порушенням законодавства, тобто без участі споживача, суд розцінює як зловживання саме споживачем своїх прав, адже сам представник позивача таке не заперечив факт відсутності при цьому споживача, пояснюючи, що іншої можливості зафіксувати про показники не було. Натомість відповідачем не доведено що такі є не вірними. Також суд приймає до уваги розрахунок заборгованості з урахуванням виправлень, де з 31.08.2012 року по 01.06.2015 року в сумі 30856,14 грн. з урахуванням показника на початок періоду в розмірі 93463 та кінець періоду 138215 тобто різниця 44752 кВт/год. Належне спростування такому не надано, експертиза розрахунку вартості спожитої недорахованої електричної енергії не проводилась, сторона відповідача не клопотала про її проведення. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Що стосується непогодженням із процесуальним документом позовною заявою про збільшення позовних вимог то суд таку приймає як за описку із вірним встановленням заява про збільшення позовних вимог. Відносно відсутності досудового врегулювання спору, видачі судового наказу, його скасування, подачі позову та залишення його без розгляду, суд розцінює як користування процесуальними правами енергопостачальника на власний розсуд, такі обмеження не встановлено законом. Так, відбулась зміна реквізитів енергопостачальника, договір був укладений з ВАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ, станом на сьогодні є ПАТ «Львівобленерго» в особі Бориславського РЕМ та Бориславського ВЕП. Однак про зміна таких, як і рахунків на оплату, простежується з виставлених рахунків для оплати ( платіжних повідомлень). Те, що представник позивача діяв без довіреності, оскільки термін дії першої довіреності закінчився 31.12.2014 року, та в подальшому таке було виправлено, представником позивача долучено довіреність №112-4170, від 22.12.2014 року про представництво інтересів Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» юрисконсультом Бориславського ВЕП ПАТ «Львівообленерго» [PERSON] терміном до 31.12.2016 року. Щодо стягнення з відповідача у вересні 2014 року 467, 11 грн., в жовтні 2014 року 467,11 грн. ( т.1 237-238) та виконавчий збір з пенсії як на погашення заборгованості у звязку з винесенням заочного рішення по справі, яке було скасовано, як безпідставно стягнуті та недоведені може звернутися заявою про поворот виконання рішення. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач порушив зобов'язання за договором постачання електричної енергії, укладеного між сторонами, доказів припинення або розірвання договору суду не надано, порушення відповідачем законодавства України, в тому числі і які стосуються захисту прав споживачів суд не вбачає, позивач має заборгованість за спожиту електричну енергію, договором визначено розмір пені за прострочення оплати заборгованості, суми та розмір якої, штрафних санкції та пені підтверджено наданими позивачем розрахунками, суд приходить до переконання, що з позивача на користь відповідача належить стягнути суми заборгованості з урахуванням нарахованої пені та штрафних санкцій за порушення виконання грошового зобов`язання в розмірі 8315,66 грн., внаслідок чого зустрічний позов підлягає задоволенню. В зв`язку з тим, що відповідачем не доведено належними доказами порушення його прав, як споживача електричної енергії, натомість встановлено, що такий користувався електричною енергією, за якою заборгував 30856, 14 грн. за період з 31.08.2012 року по 01.06.2015, і такі підлягають до стягнення. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved