Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21543,88 грн., а також стягнути понесені ним судові витрати. Позивач вказував, що з відповідачем 15 травня 2006 року був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримала кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобов'язання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 21543,88 грн., яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Якимчикас С.Е. позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідач користувалась кредитними коштами, але вчасно та в повному обсязі їх не повертала, внаслідок чого 31 жовтня 2014 року виникла прострочка виконання зобов'язань за кредитним договором. Також представник позивача пояснив, що за укладеним договором передбачена відповідальність за невиконання відповідачем зобов'язань у виді пені та штрафів, але в розрахунку заборгованість в розмірі 100,00 грн. визначена саме як комісія. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, оскільки не визнає наявність боргу, який вказаний в позові, та не згодна з великими штрафними санкціями. Також [PERSON] пояснила, що вона є хворою людиною та гроші їй потрібні на власне лікування та лікування доньки і онуки. Кожного місяця з її пенсійної картки Банк в примусовому порядку утримує гроші на погашення боргу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Між позивачем і відповідачем 15 травня 2006 року був укладений договір, який складається з таких документів: Заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку та погашенням кредитної заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Інші умови користування кредитними коштами в Заяві позичальника відсутні. Згідно з п. 6.5. Умов і правил надання банківських послуг [PERSON] була зобов'язана проводити погашення заборгованості по кредиту, процентам за його використання та оплачувати комісії на умовах, визначених укладеним договором. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки. Договором (п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг) також встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми боргу. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 31 березня 2015 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 16622,29 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом - 3319,50 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, [PERSON] також має сплатити на користь Банку штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з пені та комісії за користування кредитом в сумі 100,00 грн. Аналізуючи представлений позивачем розрахунок, суд прийшов до висновку, що в ньому визначена заборгованість саме з комісії, що також підтвердив в своїх поясненнях представник позивача Якимчикас С.Е. в судовому засіданні, та заборгованість з пені в даному розрахунку відсутня. Але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача щомісячної комісії у визначеному розмірі - 100,00 грн., та обов'язок відповідача сплачувати на користь Банку таку комісію щомісяця, позивачем суду не надані. До того ж, у тексті Заяви позичальника від 15 травня 2006 року та Умов і правил надання банківських послуг відсутні визначення умов сплати на користь Банку такої комісії та її розмір. Більш того, зі змісту виписки по основній картці договору, наданій представником позивача в судовому засіданні, такі платежі є штрафом за прострочку по кредиту. Але позовна вимога про стягнення саме штрафу за прострочку, як одного з видів неустойки, позивачем не заявлено. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 16622,29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3319,50 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 500,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 997,09 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (16622,29 + 3319,50 = 19941,79 грн. х 5%), а також частково стягує понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial