Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ПП «Нива-В.Ш.» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме групи нежилих приміщень [NUMBER], загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належать [PERSON] та оформлені Протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON] №10012052/9, проведених 19.03.2012 року, мотивуючи тим, що їх було проведено з порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2010 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та вирішено звернути стягнення на групу нежилих приміщень [NUMBER], загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які належать на праві приватної власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором №06/1648К-07, яка складає 1 224 993,86 доларів США, що відповідно становить еквівалент в гривні за офіційним курсом НБУ 9 812 200,82 грн. У зв'язку з чим третя особа - головний державний виконавець ВПВР ГУЮ у м.Києві Пацуріна О.В. 30.07.2010 року відкрила виконавче провадження по примусовому виконанню листа №2-1262/10, виданого 19.07.2010 року. Крім того, зазначає, що між відповідачем та третьою особою - головним державним виконавцем ВПВР ГУЮ у м.Києві Пацуріною О.В. було укладено договір №1012052 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Вказує, що відповідач 19.03.2012 року провів прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - групи нежилих приміщень [NUMBER], загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належать третій особі - [PERSON], за результатами яких переможцем визнано єдиного учасника ПАТ «Універсал Банк», який придбав спірне майно за початковою ціною, а саме за 4 996 214,00 грн. Результати прилюдних торгів оформлені протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON] №10012052/9 від 19.03.2012 року, на підставі якого третьою особою - головним державним виконавцем ВПВР ГУЮ у м.Києві Пацуріною О.В. було видано Акт №88/137/485/5 від 22.06.2012 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Звертає увагу суду на те, що до цього часу вищезазначене майно, а саме група нежилих приміщень [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], залишається у власності [PERSON], що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 10493469 (Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 175143080000). Зазначає, що відповідно до договору оренди нежилих приміщень від 29.03.2007 року третя особа - ФОП [PERSON] зобов'язалась передати, а орендар - позивач ФОП [PERSON] зобов'язався прийняти у платне користування нерухоме майно - нежилі приміщення [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 416,4 кв.м. (п.1.1. договору оренди), що підтверджується витягом № 3765682 з Державного реєстру правочинів та актом приймання-передачі приміщень від 29.03.2007 року до договору оренди нежилих приміщень від 29.03.2007 року. Відповідно до п. 2.1. договору оренди, строк оренди починається від дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщень та продовжується протягом десяти років. У зв'язку з чим нерухоме майно, яке було предметом прилюдних торгів 19.03.2010 року та нерухоме майно, яке передано йому в орендне користування є одним і тим же нежилим приміщенням [NUMBER], загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказує, що оскільки у порушення вимог ч.2. ст.777 ЦК України, відповідно до якої наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання та ст.43 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна, його не було повідомлено про їх проведення, у зв'язку з чим не брав участь у їх проведенні. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом та просить визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме групи нежилих приміщень [NUMBER], загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належать [PERSON] та оформлені Протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON] №10012052/9, проведених 19.03.2012 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задоволити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання 29.01.2015 року не з'явився, як вбачається з матеріалів справи про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду свої заперечення, у яких позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що він безпідставно заявлений та не підтверджений належними доказами. Представник третьої особи - ПАТ «Універсал Банк» у судовому засіданні позов не підтримав та просив у його задоволенні відмовити повністю. Третя особа - головний державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріна О.В. у судове засідання 29.01.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість розглядати справу у її відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання 29.01.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість розглядати справу у її відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи ПАТ «Універсал Банк», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, в тому числі про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Щодо підстав визнання прилюдних торгів недійсними, то відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс12, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. Як зазначається в правових позиціях Верховного Суду України по вищевказаній справі при вирішенні справ про визнання прилюдних торгів недійсними судам необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві Пацуріною О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 2-1262/10 від 19.07.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме групу нежилих приміщень [NUMBER], загальною площею 416,40 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Універсал Банк», за кредитним договором №06/1648К-07 від 12.06.2007 року, яка складає 1 224 993,86 доларів США, що відповідно становить еквівалент в національній валюті України за офіційним курсом НБУ 9 812 200,82 грн., що підтверджується актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №88/137/485/05 від 22.05.2012 року (а.с.11-12), виданого на підставі протоколу № 10114311012052/9 проведення прилюдних торгів від 19.03.2012 року, складеного ліцитатором ПП «Нива-В.Ш.» [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Крім того, відповідно до вищезазначеного акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №88/137/485/05 від 22.05.2012 року нерухоме майно, а саме - група нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 416,40 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - Договір купівлі-продажу від 29.12.2005 № 2986, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], Реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна № 025774 від 05.01.2006 (записано в реєстраційну книгу № 110п-261 за реєстровим № 7127п), реалізоване 19.03.2012 року відповідачем ПП «Нива-В.Ш.» на виконання договору від № 1012052 від 23.02.2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного між ПП «Нива-В.Ш.» та Головним управлінням юстиції у м. Києві, у ході проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. Прилюдні торги були проведені за адресою: [ADDRESS]. Переможець прилюдних торгів: ПАТ «Універсал Банк», в особі представника - Чвалюка А.В. Судом встановлено, що при здійсненні діяльності ПП «НИВА-В.Ш.» керується Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року (далі - Закон), Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, Законом України «Про іпотеку» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог ч.1 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в ч. 5 ст. 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах та комісійних засадах. Відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент проведення прилюдних торгів) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч.8 ст.57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Прилюдні торги - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець - учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, а з другого - продавець - ВДВС в особі спеціалізованої організації, яка організовує та провадить ці прилюдні торги за договором з Державною виконавчою службою. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність. Відповідно ч.5 ст.43 Закону України «Про іпотеку» не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації, тобто не пізніше ніж за 15 днів до проведення торгів організатор прилюдних торгів письмово сповіщає іпотекодержателя, державного виконавця, іпотекодавця та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Правила проведення прилюдних торгів визначені тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 тимчасового положення). Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6). Крім того, як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року, справа №6-116 цс 12, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Таким чином, враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину відповідно до вимог ст.ст.203, 215 ЦК України. Судом встановлено, що позивач в обгрунтування своїх позовних вимог, посилався на те, що нерухоме майно, яке було предметом вищезазначених прилюдних торгів 19.03.2010 року є майном, яке передано йому в оренду, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.777 ЦК України він мав переважне право перед іншими особами на її придбання, однак у порушення вимог ст.43 Закону України «Про іпотеку» про проведення прилюдних торгів не було повідомлено його та власника вищезазначеного майна - третю особу [PERSON], що на його думку є порушенням його законних прав. Однак вищезазначені посилання позивача, як на підставу для визнання прилюдних торгів недійсними суд не може взяти до увагу, у зв'язку з наступним. Як вбачається з матеріалів справи 20.03.2007 року позивачем та третьою особою - ФОП [PERSON] було укладено договір оренди (а.с.6-7), що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів №3765682 (а.с.8). Судом встановлено, що відповідно до п.1.1. вищезазначеного договору оренди нежилих приміщень від 29.03.2007 року третя особа - ФОП [PERSON] зобов'язалась передати, а позивач ФОП [PERSON] зобов'язався прийняти у платне користування нерухоме майно - нежилі приміщення [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 416,4 кв.м. Крім того, згідно Акту приймання-передачі приміщень від 29.03.2007 року до договору оренди нежилих приміщень від 29.03.2007 року вищезазначені нежилі приміщення були передані позивачу (а.с.9). Відповідно до п.1.3. вищезазначеного договору оренди позивачу було надано право використовувати приміщення протягом строку оренди, відповідно до умов п.2.1. цього договору Відповідно до п.2.1. договору оренди, строк оренди за договором оренди починається від дати підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщень та продовжується протягом десяти років від дати початку. Крім того відповідно до вимог п. 2.1. договору оренди встановлено, що позивач, як орендар не має переважного права на придбання приміщення в разі його продажу орендодавцем - третьою особою - ФОП [PERSON] Також слід зазначити, що відповідно до п.12.7. орендаря - позивача [PERSON] було повідомлено, що майно, яке передається в оренду за цим договором перебуває в іпотеці за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО 13.01.2006 року за №174, що підтверджується особистим підписом позивача. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що відповідно до умов вищезазначеного договору оренди, який підписаний обома сторонами, з умовами якого позивач був ознайомлений, а саме про те, що орендар не має права переважного придбання приміщення в разі його продажу; орендаря - позивача [PERSON] було повідомлено, що майно, яке передається в оренду за цим договором перебуває в іпотеці за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО 13.01.2006 року за №174. У зв'язку з цими обставинами, суд приходить до висновку, що позивач не мав такого переважного права, тому позовні вимоги саме з цих підстав задоволенню не підлягають, оскільки вони не знайшли свого доведення в ході судового розгляду. Також, слід зазначити, що посилання позивача на те, що про проведення прилюдних торгів не було повідомлено власника вищезазначеного майна, а саме третю особу [PERSON], що на його думку є порушенням його законних прав, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать вимогам ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої особа має право на звернення до суду лише за захистом своїх порушених або оспорюваних прав. Аналогічна позиція викладена у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. У зв'язку з вищевикладеним, суд, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, дослідженими в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 19.03.2012 року ПП «Нива В.Ш.» з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме групи нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 416,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належать [PERSON] та оформлені Протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON] з підстав того, що він, як особа, яка має переважне право на його придбання у відповідності до положень ст.777 ЦПК України, не був повідомлений про їх проведення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного Законодавства України, оскільки належних та є допустимих доказів у розумінні ст.57-60 ЦПК України у підтвердження позовних вимог не надав, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 41,43,45 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed