Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] свої батьківські обов`язки не виконують належним чином. [PERSON] неодноразово залишав домівку на кілька днів, вчиняв крадіжки в школі та за її межами, пропускав навчання без поважних причини. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Бородянської РДА від 26 березня 2019 року № 19/02, неповнолітня дитина [PERSON] поставлена на облік дітей, як така, яка опинилася в складних життєвих обставинах та тимчасово влаштована в сім`ю бабусі [PERSON] . 21 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із заявою про те, що її онук [PERSON] протягом двох днів відсутній вдома. 22 травня 2020 року працівниками Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області був знайдений [PERSON] та тимчасово влаштований до Ірпінської центральної міської лікарні для обстеження. Бабуся, [PERSON] , відмовилася забрати [PERSON] додому і в подальшому займатися його вихованням. За направленням служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації № 49-06/20 від 18 червня 2020 року, [PERSON] влаштований до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг», та згідно листа № 178 від 27 жовтня 2020 року перебуває в центрі на повному державному утриманні. За час перебування дитини в центрі батьки жодного разу не відвідували дитину. На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради 22 грудня 2020 року № 3 та 27 січня 2021 року № 1, було розглянуто зібрані матеріали та зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої дитини [PERSON] . Враховуючи наведене, позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них на його утримання на користь Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 травня 2021 року. У зв`язку із неявкою відповідачів у судове засідання 27 травня 2021 року слухання справи було відкладено на 29 червня 2021 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Відповідач [PERSON] у сьогоднішнє судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав. Третя особа - Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» в судове засідання свого представника не направив, відповідно до заяви просила розглянути справу без його участі, позов підтримала. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), однак вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 22 травня 2020 року вбачається, що у закинутих будівлях по [ADDRESS] було знайдено дитину [PERSON] , 2007 року народження, якого тимчасово влаштовано до Ірпінської центральної міської лікарні (а.с. 18). Зі слів дитини встановлено, що мама вже давно відсутня. У зв`язку із тим, що його покинули він самовільно уходив з дому. Згідно листів Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» № 178 та № 179 від 27 жовтня 2020 року, а також № 85 від 17 травня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 22 червня 2020 року є вихованцем їхнього центру та перебуває на повному державному утриманні. За період перебування дитини в закладі батьки [PERSON] та [PERSON] жодного разу сина не відвідували та нічого не передавали. Мати декілька разів йому телефонувала, але дитина вже не пам`ятає коли був останній дзвінок. Батько жодного разу не намагався зв`язатися із сином ( а.с. 9, 10, 57). З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] ніде офіційно не працює, живе за рахунок стихійних підробітків, підсобного господарства та власного житла не має, проживає без реєстрації в [ADDRESS] , будинок знаходиться у незадовільному санітарному стані. До 2018 року з ним проживав його син [PERSON] , [INFO] . На час проживання разом із сином, [PERSON] не в повній мірі піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не повністю забезпечував його харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно вплинуло на фізичний розвиток дитини. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] , останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] ( а.с. 11-15). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання не відоме. Заяв, скарг, повідомлень про порушення громадського порядку чи інших компрометуючих матеріалів від жителів, сусідів, Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, депутатів селищної ради до Бородянської селищної ради не надходило, також відсутня інформація щодо притягнення [PERSON] до кримінальної чи адміністративної відповідальності ( а.с. 20). Рішеннями виконавчого комітету Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області № 36 та № 44 від 08 лютого 2021 року затверджено висновки служби у справах дітей Бородянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої дитини [PERSON] , [INFO] , та визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їхньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7, 8). У заяві від 19 травня 2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] зазначає, що він з 22 червня 2020 року по даний час перебуває у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг». За період перебування в закладі батьки жодного разу його не відвідували. З батьком він не спілкується більше двох років та не знає де він знаходиться. Оскільки батько давно не цікавиться його ( [PERSON] ) життям, то він не проти щоб його батька позбавили батьківських прав. Мама інколи йому телефонує та цікавиться його життям, тому, якщо вона може забезпечити йому нормальні умови проживання, то він хоче повернутися до неї. У разі неможливості забезпечення необхідних умов проживання, він ( [PERSON] ) не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав ( а.с.63). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батьки неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без поважної причини не виявляють щодо дитини батьківського піклування. Відповідачі ухилилися від виконання своїх обов`язків, оскільки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не надають матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дитини, що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов`язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. З огляду на зазначене, оскільки неповнолітній [PERSON] перебуває в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг», відповідачі коштів на утримання дитини не надають і їх позбавлено батьківських прав відносно цієї дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов і в цій частині, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, щомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 1816 гривень з кожного.

Outcome: approved