Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 585/20-6-426312 від 04.04.2007 року у розмірі 25827, 80 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], 04.04.2007 року був укладений Кредитний договір № 585/20-6-426312 за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 50000 грн. зі сплатою 16,50% річних, а з 20.10.2008 року - 22 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 03.04.2017 року. Відповідно до п. 1.2. Договору кредиту, кредит надавався відповідачу на споживчі потреби. Повернення кредитних коштів здійснюється позичальником згідно графіку визначеному в п.п.1.1.1 Кредитного договору № 585/20-6-426312 В порушення умов Договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до п. 4.1. Договору кредиту, у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, визначених п.2.5 Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1, 2.8.3, 3.2.2, 4.4,5.4 даного Договору позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до п. 4.3. Договору кредиту у разі порушення вимог п. п. 3.3.2. - 3.3.9 Договору кредиту, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 1 відсотка від суми кредиту за кожний випадок. Відповідно до п.п. 3.2.2 Договору кредиту, позивач має право вимагати повернення кредиту, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що станом на 06 січня 2016 року загальний розмір заборгованості відповідача по кредиту складає 25827,80 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 14166,38 грн.; сума заборгованості за відсотками 4849,56 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2585,06 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1513,81 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 1689,57 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 1023,42 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка. У чинність ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, суд вважає, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 2585,06 грн., не підлягає стягненню з відповідача, з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, позивач нараховував відповідачу пеню за несвоєчасне погашення кредиту з 05 січня 2015 року. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згіднорозпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м.Міусинськ Луганської області, де проживає відповідач [PERSON], входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В звязку з цим, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 2585,06 грн. є безпідставними. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у чинність ст.ст. 526, 530, 549, 554, 610-612, 614, 625 1054 ЦК України, згідно яких відповідач, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобовязаний повернути кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом . У чинність ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 630 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial