Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20.05.2015 року між ним та відповідачем було укладено Договір поставки продукції №6247за умовами якого постачальник зобов'язався поставляти продукцію покупцю згідно замовлення, а покупець зобов'язується цю продукцію приймати, оплачувати її вартість на умовах договору та повертати зворотну тару у строк та на умовах, передбачених договором. На виконання умов договору відповідачу передано у користування зворотну тару на загальну суму 42600,00 грн. Крім того, з лютого по серпень 2016 року між позивачем та відповідачем укладено типові Договори суборенди майна, згідно яких відповідач отримав у строкове користування торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання на суму 184 683,95 грн. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, не замовляє продукцію у позивача, не повертає торгово-рекламне, холодильне обладнання, передане йому на умовах договору суборенди, а також зворотну тару, передану на умовах Договору поставки. Позивач вказує, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру відомостей про юридичні особи та фізичних осіб - підприємців згідно запису від 27.10.2014 року ФОП [PERSON] припинила підприємницьку діяльність, в той час як договір з позивачем укладено 20.05.2015 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вартість переданого майна та неповернутої зворотної тари у розмірі 227283,95 грн., а також штрафні санкції в розмірі 18000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи документи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.05.2015 року між ТОВ «Кушнер» та відповідачем було укладено Договір поставки продукції №6247, за умовами якого постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення, а покупець зобов'язується своєчасно цю продукцію приймати, оплачувати її вартість на умовах договору та повертати зворотну тару у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 32-34). Пунктом 1 Розділу ІІ Договору визначено, що постачальник передає у тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони покупцю відповідно до переліку в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами, а покупець зобов'язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, визначених договором. Відповідачу було передано в користування зворотну тару на загальну суму 42600,00 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі майна №9 від 16.05.2015 року, Актом прийому-передачі майна №13 від 31.05.2016 року, Актом прийому-передачі майна №14 від 31.05.2016 року та Актом прийому-передачі майна №15 від 20.07.2016 року (а.с. 35-38). Крім того, між позивачем та відповідачем укладено типові Договори суборенди майна №20042-20204 від 21.05.2015 року, №20042-22017 від 23.02.2016 року, №20042-22025 від 23.02.2016 року, №20042-22685 від 23.05.2016 року, №20042-22840 від 08.06.2016 року, №20042-23019 від 05.07.2016 року, №20042-23044 від 09.07.2016 року, №20042-23073 від 14.07.2016 року, №20042-23264 від 22.08.2016 року. На підтвердження факту передачі майна підписано відповідні Акти прийому-передачі майна, згідно яких відповідач отримав у строкове користування торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання на суму 184683,95 грн., яке відповідно до умов даних договорів повинно було знаходитись за адресами: [ADDRESS], та [ADDRESS] (а.с.39-78). Відповідно до п. 4 Розділу VІІІ Договору в разі закінчення терміну дії договору або в разі припинення роботи зі сторони покупця, останній повинен повернути постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні покупця. Згідно п.6 Розділу ІІ Договору поставки покупець зобов'язаний повертати постачальнику 100% вартості від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, бутлі, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена покупцем постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше 7 діб - для теплих місяців, 14 діб - для прохолодних місяців, вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб. Покупець зобов'язується протягом 1 календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари у разі, зокрема, дострокового розірвання або припинення строку дії цього договору. Таким чином, відповідачу необхідно повернути зворотну тару у розмірі 42600,00 грн. Пунктом 1.4 типових Договорів суборенди передбачено, що майно надається суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання, та реалізації продукції, що виробляється/реалізується Власником та корпоративними підприємствами. Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей. У відповідності до п. 5.1 Розділу 5 Договорів суборенди суборендар зобов'язується з моменту прийняття майна в суборенду і до моменту повернення майна із суборенди здійснювати у своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується Власником згідно укладеного між Орендарем та Суборендарем Договору купівлі-продажу продукції виробництва Власника та із урахуванням обумовленими між сторонами умов і обсягів. Зі змісту п. 2.7 Договорів суборенди убачається право представників Орендаря та Власника здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації суборендарем майна і проведенням інвентаризації. Комісією, створеною на підставі Наказу №16-п від 04.01.2016 року, встановлено, що передане в оренду майно за місцями його узгодженого розташування згідно Договорів суборенди відсутнє, торгова діяльність відповідачем не проводиться, про що складений Акт контрольної перевірки від 01.12.2016 року (а.с. 81). Пунктом 6.7 Договорів суборенди визначено, що у випадку невиконання суборендарем зобов'язань суборендар сплачує орендарю або власнику штраф за кожен окремий випадок у розмірі 2000,00 грн. Належним підтвердженням таких фактів буде акт. Так, Актами контрольної перевірки, складених комісією ТОВ «Кушнер» 01.12.2016 року зафіксовано порушення відповідачем умов Договорів та нараховані штрафні санкції у розмірі 18000,00 грн. Окрім зазначеного, згідно відомостей Єдиного державного реєстру відомостей про юридичні особи та фізичних осіб - підприємців згідно запису від 27.10.2014 року ФОП [PERSON] припинило підприємницьку діяльність. Проте ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договорів належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, з огляду на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, позивачем, з метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, в газеті «Урядовий кур'єр» було розміщено оголошення про засідання суду. Платіжним дорученням №262 від 24.11.2017 року позивачем було сплачено 420 грн. за розміщення такого оголошення, які підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved