Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ТОВ «Агроінвестгруп», [PERSON] , Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання припиненими трудових відносин, по котрому просив суд трудові відносини [PERSON] з ТОВ «Агроінвестгруп» визнати припиненими з 15 вересня 2019 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора, за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України; тимчасово, на період виконання учасниками ТОВ «Агроінвестгруп» повноважень щодо обрання виконавчого органу визначити учасника ТОВ «Агроінвестгруп» [PERSON] виконуючим обов`язку директора ТОВ «Агроінвестгруп»; зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб у Одеській міській раді або іншого реєстратора внести відомості щодо зміни виконавчого органу ТОВ «Агроінвестгруп». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2017 року позивач був призначений директором ТОВ «Агроінвестгруп». Згідно з наказом №4 від 16.03.2017 р. позивач приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Агроінвестгруп». Єдиним учасником ТОВ «Агроінвестгруп» є [PERSON] , котрий, відповідно до відкритої облікової бази «МВС РОЗШУК», перебуває у розшуці. Як наслідок власним підприємством не опікується та має інтересу до його роботи. Підприємство найманих робітників не має, постановлених економічних завдань не виконує. Після надіслання заяви про звільнення його з посади, жодної реакцій не відбулось, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду по захист своїх порушених прав. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05 грудня 2019 року. 29 листопада 2019 року від представника відповідача Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у котрому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки питання щодо звільнення позивача з займаної посади вирішується лише загальними зборами підприємства, а вимоги щодо внесення реєстратором змін до реєстру не відповідають вимогам діючого законодавства, адже реєстратор не в праві втручатися в роботу підприємства. У судове засідання 05 грудня 2019 року з`явився представник позивача та представник відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради, решта належним чином сповіщених учасників справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття, у зв`язку з чим судом оголошено перерву на 05 лютого 2020 року. У судове засідання 05 лютого 2020 року з`явився позивач та представник позивача, решта належним чином сповіщених учасників справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття, у зв`язку з чим судом оголошено перерву на 02 березня 2020 року. У судове засідання 02 березня 2020 року з`явився представник позивача, решта належним чином сповіщених учасників справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття, судом задоволено клопотання представника позивача про відкладення слуханням справи, у зв`язку з чим судом оголошено перерву на 29 квітня 2020 року. У судове засідання 29 квітня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття, у зв`язку з чим судом оголошено перерву на 30 липня 2020 року. У судове засідання 30 липня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття, у зв`язку з чим судом оголошено перерву на 05 жовтня 2020 року. У судове засідання 05 жовтня 2020 року належним чином сповіщені учасники справи не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без особистої участі. Решта належним чином сповіщених учасників справи до суду не з`явились та не повідомили про причини неможливості прибуття. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~ та проаналізувавши\~ матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2017 року позивач був призначений директором ТОВ «Агроінвестгруп». Згідно з наказом №4 від 16.03.2017 р. позивач приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Агроінвестгруп». Між сторонами спору особлива форма трудового договору - контракт щодо виконання обов`язків директора ТОВ «Агроінвестгруп» не укладався. Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що відповідач є юридичною особою, єдиним засновником юридичної особи є [PERSON] , котрий, відповідно до відкритої облікової бази «МВС РОЗШУК», перебуває у розшуці. Як наслідок власним підприємством не опікується та має інтересу до його роботи. Підприємство найманих робітників не має, постановлених економічних завдань не виконує. Товариство перебуває на обліку в Головному управлінні регіональної статистики, Приморській державній податковій інспекції (Приморський район м. Одеси) Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області. Також, у витягу наявна інформація, що відомості про перебування ТОВ «Агроінвестгруп» як, юридичної особи у процесі припинення у реєстрі відсутні. Разом з тим, органами управління Товариством є Загальні Збори, Директор. Позивач направив на адресу засновника ТОВ «Агроінвестгруп» лист з повідомленням про заплановану дату проведення загальних зборів учасників за місцезнаходженням ТОВ «Агроінвестгруп» (за 35 календарних днів з урахуванням часу на пересилання). До даного листа було додано заяву про звільнення директора ТОВ «Агроінвестгруп» за власним бажанням. Вказаний лист та заяву про звільнення направлено цінним рекомендованим відправленням і згідно з інформацією на сайті Укрпошти було вручено адресату особисто. Таким чином, єдиний учасник ТОВ «Агроінвестгруп» заздалегідь володів інформацією про дату та час проведення загальних зборів учасників ТОВ «Агроінвестгруп», однак у назначене місце та час не з`явився та не надіслав відповідного рішення засобами поштового відправлення. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Отже, лише на підставі письмової заяви та за умови попередження власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний трудовий договір за ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 145 ЦК України питання про створення та відкликання виконавчого органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЦК України та ч. 1 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Згідно з ч. 1 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників, до виключної компетенції якого належить, зокрема створення та відкликання виконавчого органу товариства (п. 3 ч. 4 ст. 145 ЦК України). Враховуючи положення ст. 145 ЦК України та ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» лише загальні збори товариств можуть вирішувати питання про створення та відкликання виконавчого органу товариства, у тому числі директора. Згідно з ч. 3, 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства повинні скликатися на вимогу виконавчого органу. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Як вбачається із наявних у справі документів, на виконання зазначеного, позивачем направлено на адресу відповідача лист, у відповідності до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», збори учасників товариства та розглянути питання про звільнення його з посади на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, як встановлено судом, після отримання такої заяви відповідач будь-яких дій щодо заявлених позивачем у ній вимог не вчинив та рішення про звільнення позивача прийнято не було. Отже, позивачем виконано всі вимоги законодавства щодо процедури звільнення за власним бажанням: ним було надіслано письмову вимогу про проведення зборів засновників (учасників) та подано заяву про звільнення за власним бажанням. Натомість, уповноважений орган (учасник) відповідача проігнорував такі законні вимоги позивача. Частиною 1 ст. 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, за змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 ЦК України, ст. 58, 60-62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Таким чином, відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання трудових відносин є обґрунтованими, оскільки не вирішення зборами учасників товариства заяви про звільнення його з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці. З приводу вимог позивача щодо вимог позивача щодо тимчасового визначення [PERSON] виконуючим обов`язку директора ТОВ «Агроінвестгруп» та зобов`язання державного реєстратора юридичних осіб у Одеській міській раді або іншого реєстратора внести відомості щодо зміни виконавчого органу ТОВ «Агроінвестгруп», суд відмовляє, на підставі наступного. У частині першій статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання законної сили, є підставою для внесення змін та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про керівника (директора). Згідно ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства, в тому числі задля обрання директора. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, ураховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Таким чином, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо включення до реєстру відомостей щодо виконуючого функції керівника, оскільки дана вимога є необґрунтованою, так як права позивача в даному випадку не порушені, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає На підставі викладеного,

Outcome: partial