Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказав, що 07.04.2009 року між Полтавською Філією КС «Турбота» та [PERSON] був укладений договір № 81 БРЖ, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн. строком на 18 місяці та терміном повернення 07.10.2010 року, процентною ставкою 50 % річних. Відповідач зобов'язався неухильно дотримуватися умов договору, але не виконує зобов'язання, тому утворилась заборгованість. Збільшивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 6927,02 грн. та судові витрати . В судове засідання представник позивача не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що між сторонами 07.04.2009 року був укладений договір № 81 БРЖ згідно якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 2000,00 грн. процентною ставкою 50%. Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитодавець зобов»язується надати кошти у кредит Позичальниковіу, а Позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1 Договору строк дії договору становить 18 місяців, тобто, з 07.04.2009 року по 07.10.2010 року. Відповідно п. 4.2 Договору позичальник зобов»язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному розділу 1 цього Договору. Відповідно до Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка відповідно до свого статуту приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів та депозитні рахунки як у готівковій, так і безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», Статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами ( ст.. 23 вищевказаного договору). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Згідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов'язку за умовами кредитного договору належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 08.04.2015 року відповідно до розрахунку має заборгованість в розмірі 6927,02 грн., а саме: 697,70 грн. - залишок несплаченого тіла кредиту; 1759,90 грн. - заборгованість за процентами; 3519,80 грн. - подвійні відсотки згідно п. 5.3 даного договору; 111,33 грн. - нарахування 3% НБУ; 838,29 грн. - донарахування суми з урахуванням індексу інфляції. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 6927,02 грн. Також у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 459,60 грн.

Outcome: approved