Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Відповідача та просить зобов'язати Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», виплатити йому вкладені гроші, що знаходяться на рахунку [NUMBER] в розмірі 15 700 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що 03 березня 2008 року, він відкрив особовий рахунок [NUMBER] у AT «Державний ощадний банк України», а саме в установі № 8420/0199 Лівобережне відділення. Даний рахунок є вкладом за видом «терміновий пенсійний», про що свідчить книжка вкладника від 3 березня 2008 року. Згідно даної книжки, Позивач 3 березня 2008 року зробив вклад у розмірі - 10 700 грн., а 7 березня 2008 року в розмірі - 5 000 грн., тобто загальна сума вкладу на теперішній час складає 15 700 грн. Оскільки Позивач має скрутне матеріальне становище, в серпні 2012 року він звернувся до Відповідача з проханням повернути йому його вкладені гроші. 21 серпня 2012 року, Позивач отримав відповідь на своє звернення, де було зазначено, що в зв'язку з тим, що Позивачем було надано лише 1 документ, що підтверджує знаходження коштів в філії - Лівобережне відділення № 8420 AT «Ощадбанк», що не відповідає вимогам п. 4 Порядку встановлення залишків на рахунках та сплати коштів клієнтам ТВБВ № 8420/0199 філії Лівобережне відділення Дніпропетровського обласного управління AT «Ощадбанк», який є додатком до постанови правління AT «Ощадбанк» від 02 квітня 2012 року №208 «Про поновлення залишків на рахунках та сплату коштів клієнтам ТВБВ №8420/0199 філії-Лівобережне відділення AT «Ощадбанк». Абзацом 4 п. 4 вказаного Порядку передбачено, що при наданні вкладником тільки договору банківського вкладу або тільки ощадної книжки поновлення коштів не здійснюється. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник подала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за відсутністю Позивача та його представника, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу у її відсутність, зазначила, що Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень проти позову не має. З огляду на позицію Сторін по справі, відповідно до вимог ч.2 ст.158, ст.174 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідність до ст.197 ч.2 ЦПК України. Враховуючи визнання Відповідачем позову та підтримання Позивачем своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі. Приймаючи таке рішення, суд також виходить з наступного: Дослідивши письмові докази по справі з урахуванням вимог законодавства про їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами, наданими суду, 03 березня 2008 року Позивач відкрив особовий рахунок [NUMBER] у AT «Державний ощадний банк України», а саме в установі № 8420/0199 Лівобережне відділення. Даний рахунок є вкладом за видом «терміновий пенсійний», про що свідчить книжка вкладника від 3 березня 2008 року. Згідно даної книжки, Позивач 3 березня 2008 року зробив вклад у розмірі - 10 700 грн., а 7 березня 2008 року в розмірі - 5 000 грн., тобто загальна сума вкладу на теперішній час складає 15 700 грн. (а.с.5). В серпні 2012 року Позивач звернувся до Відповідача з проханням повернути йому вкладені гроші. 21 серпня 2012 року, Позивач отримав відповідь на своє звернення, де було зазначено, що в зв'язку з тим, що Позивачем було надано лише 1 документ, що підтверджує знаходження коштів в філії - Лівобережне відділення № 8420 AT «Ощадбанк», що не відповідає вимогам п. 4 Порядку встановлення залишків на рахунках та сплати коштів клієнтам ТВБВ № 8420/0199 філії Лівобережне відділення Дніпропетровського обласного управління AT «Ощадбанк», який є додатком до постанови правління AT «Ощадбанк» від 02 квітня 2012 року №208 «Про поновлення залишків на рахунках та сплату коштів клієнтам ТВБВ №8420/0199 філії-Лівобережне відділення AT «Ощадбанк». Абзацом 4 п. 4 вказаного Порядку передбачено, що при наданні вкладником тільки договору банківського вкладу або тільки ощадної книжки поновлення коштів не здійснюється (а.с.6). Позивач є інвалідом 2 групи (а.с.7). Правовідносини, що виникли між Сторонами законодавчо врегульовані наступним чином: Згідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно до ч.ч.1,3 ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення коштів на її рахунок за вкладом підтверджується ощадною книжкою. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред'явлення ощадної книжки. Згідно ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Згідно ст.57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклади фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України. Вклади фізичних осіб Державного ощадного банку України гарантуються державою. Згідно ст.2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», Держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку. Аналізуючи досліджені докази у справі, суд доходить до висновку про те, що Позивач дійсно має право на отримання грошових коштів у зазначеному вище розмірі від Відповідача на підставі його правовідносин з Відповідачем, пов'язаних із внесенням депозитного вкладу. У відповідність до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із звільненням Позивача від сплати судового збору через інвалідність, відповідні витрати мають бути стягнені з Відповідача на користь держави. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.1058, 1064 ЦК України, ст.ст.55, 57 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.2 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», ст.ст.10,11,15,57-64,88,158,159,174,197,212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved