Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в травні 2014 року був призначений на посаду директора Приватного підприємства «Восток-2». Працював на вказаній посаді без жодних нарікань з боку власника підприємства. Проте, випадково дізнався, що 17.11.2014 року його було звільнено з займаної посади на підставі рішення власника №1 від 17.11.2014 року та його місце призначено іншу особу - [PERSON] Підставою звільнення було зазначено згоду сторін. Він не погоджується зі своїм звільненням, оскільки своєї згоди не надавав ні усно, ні письмово. Заяву про звільнення на ім'я власника не підписував та не подавав. В самому рішенні також не зазначено, що підставою для звільнення є його заява. Крім того, 18.11.2014 року власником було прийнято рішення про припинення підприємства шляхом ліквідації та призначено його ліквідатором підприємства, що в свою чергу виключає існування будь-яких протилежних рішень про його звільнення з займаної посади та призначення на неї іншої особи. З урахуванням зазначеного позивач просив суд поновити його на посаді директора Приватного підприємства «Восток-2». В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити його в повному обсязі. При цьому уточнив, що про своє звільнення позивач фактично дізнався не 11.12.2014 року, як зазначено в позові, а 04.12.2014 року коли його невідомими особами не було допущено на робоче місце. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з травня 2014 року позивача було призначено на посаду директора Приватного підприємства «Восток-2». 04.12.2014 року при виході на роботу позивача невідомими особами не було допущено до робочого місця та в подальшому вручено наказ від 17.11.2014 року власника Приватного підприємства «Восток-2» [PERSON] про звільнення позивача з посади директора вказаного підприємства з 17.11.2014 року за згодою сторін та призначення на цю посаду іншої особи - [PERSON] Відповідно до п.1 ст.36 КЗпПУ однієї з підстав припинення трудового договору є: угода сторін. Тобто, звільнення працівника за угодою сторін передбачає домовленість сторін, власника та працівника, про припинення трудового договору з останнім в строк, визначений сторонами. Як зазначив позивач в своєму позові та підтвердив його представник в судовому засіданні, ані усних, ані письмових заяв про своє звільнення на ім'я власника підприємства він не надавав. Наказ від 17.11.2014 року про звільнення позивач також не містить посилань на підстави звільнення, зокрема що останньою є відповідна заява позивача. Представником відповідача відповідних доказів, які б спростовували зазначені вище доводи позивача, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід поновити останнього на посаді директора Приватного підприємства «Восток-2». Згідно п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі позивача слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved