Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просив суд стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Позивач та відповідач проживають окремо та мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], але її батько ухиляється від утримання дитини; при цьому, можливість надавати матеріальну допомогу дитині у відповідача є, у зв'язку з чим позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судове засідання, призначене на 06.10.2016 року позивач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 25), просив слухати справу без його участі, про що надав до суду відповідну заяву (а.с. 21). В судове засідання, призначене на 06.10.2016 року відповідач не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 25), просив слухати справу без його участі, про що надав до суду відповідну заяву у якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі (а.с. 18). За таких умов, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ВРАЦС Коломацького РУЮ 18.06.2013 року, про що був зроблений актовий запис № 14 (а.с. 4). Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Згідно з довідкою від 05.09.2016 року № 901 про склад сім'ї, виданою Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області, [PERSON], проживає разом з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що відповідач по справі: [PERSON], працює та отримує заробітну плату, а тому має можливість утримувати та сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 06.09.2016 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову (а.с. 1). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов'язку утримувати її до досягнення повноліття. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений законодавчо, а також стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved