Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 70328,30\~грн. та 1378,00\~грн. судового збору, покликаючись на те, що між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №123/КВф-06 від 03.03.10.2006 року, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 28000,00 доларів США з розрахунку у розмірі 13,5% річних на строк з 03.10.2006 року по 30.09.2016 року. Проте, стверджує, що станом на 26.09.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 70328, 30 грн. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та [PERSON] банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого перший передає (відступає) останньому права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед НБУ, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязань, а відповідно до п.4.2 внаслідок передачі [PERSON] Банку прав вимоги до боржників, останньому переходить (відступається) право вимагати від боржників виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Факту отримання кредитних коштів не заперечив. Представник третьої особи [PERSON] Банку України у судове засідання не з'явився, проте 06.06.2017 року за №1349/17-Вх подав письмові пояснення, відповідно до яких просить позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі та справу розглядати без участі представника третьої особи. Заслухавши пояснення відповідача, приймаючи до уваги письмові пояснення представника третьої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №123/КВф-06, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 28000,00 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом 13,5% річних на строк з 03.10.2006 року по 30.09.2016 року /а.с.7-12/. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та [PERSON] банком України укладено договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості з ПАТ «Дельта Банк» /а.с.17-19/. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку /а.с.23/. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання кредиту відповідачу виконав, однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи станом на день розгляду справи за відповідачем по укладеному з ТзОВ «Український промисловий банк» кредитному договору №123/КВф-06 від 03.03.10.2006 року рахується заборгованість на загальну суму 70328,30 грн., яка складається з: тіла кредиту - 51320, 31 грн.; заборгованість за відсотками 11487, 34 грн.; заборгованість за пенею - 7520, 65 грн. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved