Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду 21.06.2013р. з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним акти розслідування нещасного випадку пов'язаного з виробництвом №2 від 05.04.2013р. за формою Н-1 та Н-5 б/н від 05.04.2013р. відносно [PERSON]. в обґрунтування позову позивач зазначив, що травма отримана [PERSON] 29.01.2013р. під час спортивних тренувань з гри у волейбол, не відноситься до виробничого травматизму, оскільки до посадових обов'язків [PERSON], який обіймає посаду начальника відділу з питань охорони праці Ровеньківського УПСЗН, не відноситься обов'язок брати участь у спортивних тренуваннях або змаганнях. Крім того, позивач зазначає про порушення відповідачем п.8, 9, 15 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011р. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість. Вважає, що дії відповідача з розслідування події травмування [PERSON] та складення відповідних актів є цілком правомірні. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Малиновська Г.С., пояснила, що 05.04.2013 року управління освіти Ровеньківської міської ради за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що стався 29.01.2013 року з [PERSON], були складені акти форми Н-5 та Н-1. Вважають, що дії Ровеньківської міської ради щодо складання зазначених актів були прийняті з порушенням законодавства. Оскільки [PERSON] 29.01.2013р. повинен був бути на роботі до 17 години згідно правил внутрішнього трудового розпорядку, проте з 16 години він перебував на тренуванні. Повинно бути розпорядження начальника УПСЗН для направлення [PERSON] на тренування. У матеріалах справи є лікарняний лист, який [PERSON] подав, який свідчить про те, що він 30.01.2013 року звертався до лікарні з травмою. Також є відповідь начальника Управління охорони здоров'я, що [PERSON] звертався до Ровеньківської ЦМЛ з невиробничою травмою. Просили суд визнати недійсними акти розслідування. Представник відповідача - Бондаренко К.П., пояснив, що спеціальна комісія встановила, що травмування [PERSON] - це нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а розслідування проводилось на підставі Порядку. Участь у змаганнях в робочий час та отримання під час цього травми - відноситься до виробничої травми, і нещасний випадок можна визнати таким, що стався під час виконання службових обов'язків у робочий час. У матеріалах справи є пояснювальна [PERSON], який був свідком нещасного випадку, який мав місце під час проведення тренування. Він виконував дії в інтересах підприємства, на якому працює. Також була телефонограма-розпорядження, і якщо, він не виконав би це, то відносно нього було б застосовано дисциплінарне стягнення. Представник третьої особи - Франчук-Рибалкіна О.М., яка представляє інтереси Управління праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради Луганської області - у судовому засіданні пояснила, що акти форми Н-1 та Н-5 є законними і факти, викладені відповідачем є достатнім підтвердження цього. Третя особа - [PERSON] - пояснив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та надав суду письмові заперечення (а.с.47), в яких зазначив що підставою для приймання ним участі у спортивних тренуваннях стало розпорядження міського голови м. Ровеньки, який є роботодавцем відносно нього. Зазначене розпорядження було надано у вигляді телефонограми №6 від 10.01.2013р.. Той факт, що він звернувся до поліклініки з приводу побутової травми не відповідає дійсності, оскільки він розповів лікарю обставини травмування, а той вже сам визначив, що це травма невиробничого характеру. Проте пізніше лікувально-консультативна комісія прийняла рішення, що зазначена травма носить виробничий характер та були внесені відповідні зміни до листка непрацездатності та амбулаторної картки [PERSON] Факт його травмування саме під час спортивних тренувань підтверджується поясненнями свідків, у тому числі й [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює завідуючим хірургічним відділенням Ровеньківської ЦМЛ. 30.01.2013 року він оглядав [PERSON] З його слів травму він отримав 29.01.2013 року на тренуванні. Ним був встановлений діагноз, призначено лікування. Через деякий час був складений акт форми Н-1. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що була телефонограма згідно тренувальних занять. У них проходять змагання з волейболу, тенісу, шахів. Відповідно до цього вони притягають людей до участі у цих заходах. 29.01.2013 року, під час тренувань з волейболу, у третій партії [PERSON] наступив на ногу іншого гравця та впав. Після тренування всі пішли по домівках. Наступного дня, вона зателефонувала [PERSON], який пояснив, що перебуває на лікарняному. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та їх представників, свідків, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює на посаді начальника відділу з питань праці УПСЗН Ровеньківської міської ради з 01.04.2009р., що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.73-76). 10.01.2013р. до УПСЗН Ровеньківської міської ради надійшла телефонограма з виконкому м. Ровеньки, підписана в.о. міського голови м. Ровеньки секретарем міської ради Буйніченко Г.В., щодо забезпечення явки [PERSON] кожного вівторка та четверга з 15 січня по 19 березня до гімназії №1 о 16год 00хв для тренувань з метою підготовки до участі у міській спартакіаді серед команд державних службовців (а.с.5, 20). Зазначений спортивний захід проводиться відповідно до положення про проведення міської Спартакіади серед команд державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування та працівників бюджетної сфери, затвердженого міським головою м. Ровеньки (а.с. 57). 29.01.2013р. [PERSON] працював на своєму робочому місці, що підтверджується відповідним табелем за січень 2013р. (а.с.77). Згідно колективного договору на УПСЗН Ровеньківської міської ради встановлений 8-годинний робочий день з 08години до 17години з обідньою перервою з 12 години до 13 години. О 16 год 00 хв 29.01.2013р. у Ровеньківській гімназії №1 розпочались тренування з волейболу. Під час тренувань, наприкінці гри, [PERSON] вивихнув ногу. Тренування закінчились о 17год 30хв, після чого всі розійшлися. Свідками травмування [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] Після травмування [PERSON] медичних працівників ніхто не викликав. 30.01.2013р. о 13год 05хв [PERSON] звернувся за медичною допомогою у зв'язку з чим того ж дня був на дому оглянутий завідуючим хірургічним відділенням поліклініки [PERSON]. Лікар встановив діагноз: двобічне пошкодження передньої тарано-малоберцевої зв'язки. Травматичний набряк обох гомілково-ступневих суглобів. Лікування тривало з 30.01.2013р. до 15.02.2013р.. (а.с.56). Після одужання [PERSON] був виданий листок непрацездатності, в якому причиною непрацездатності зазначено - невиробнича травма (а.с.10). Після огляду [PERSON] та встановлення його діагнозу лікар [PERSON] надіслав повідомлення до виконавчого комітету Ровеньківської міської ради, Ровеньківського МВ УМВС України та прокуратури м. Ровеньки за №2679 від 30.01.2013р. про нещасний випадок невиробничого характеру (а.с.8). 18.02.2013р. [PERSON] написав заяву про розслідування обставин його травмування, що мало місце 29.01.2013р., яку надіслав міському голові м. Ровеньки та начальнику відділення Фонду ССНВ (а.с.13). 22.02.2013р. [PERSON] написав заяву про розслідування обставин його травмування, що мало місце 29.01.2013р., яку надіслав директору Ровеньківської гімназії №1 та начальнику управління освітою Ровеньківської міської ради (а.с.14). 18.03.2013р. начальник управління освітою Ровеньківської міської ради видав наказ №145 про створення комісії для спеціального розслідування нещасного випадку з [PERSON]. Внаслідок проведення розслідування відповідачем було складено акт б/н від 05.04.2013р. (форма Н-5) про проведення розслідування нещасного випадку (а.с.17-18), що стався 29.01.2013р. у Ровеньківській гімназії №1, та акт №2 від 05.04.2013р. (форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с.15-16). При складанні зазначених актів член комісії [PERSON] виклав окрему думку, в якій зазначив, що випадок з [PERSON] не є таким що пов'язаний з виробництвом, а тому складання зазначених актів є безпідставним (а.с.19), бо вони не відповідають вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011р. Рішенням міської лікувально-кваліфікаційної комісії №576 від 16.05.2013р. на підставі акту Н-1 за №2 від 05.04.2013 р. у листку непрацездатності [PERSON] за період з 30.01.2013 р. до 15.02.2013 р. встановлено причину непрацездатності - травма на виробництві (а.с. 56). Позивач вважає, що травма [PERSON] є випадком невиробничого характеру, а тому звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір з приводу правомірності відношення випадку травмування працівника під час тренувань в робочий час задля участі у громадських спортивних заходах до нещасного випадку на виробництві, тобто травматизму, який пов'язаний з виробництвом, і як наслідок цього правомірність складання актів за формою Н-1 та Н-5. Спірні правовідносини регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999р. №1105-XIV, Постановою КМУ №1231 від 30.11.2011р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Відповідно до ст.153 КЗпП на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Зі змісту ст.21 ЗУ від 23.09.1999 р. №1105-XIV вбачається, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому певні грошові суми у вигляді одноразової допомоги, пенсії, щомісячних грошових виплат. Статтею 55 ЗУ від 23.09.1999р. №1105-XIV передбачено, що спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. За таких обставин позивач має право оскарження дій відповідача зі складання відповідних актів про нещасний випадок на виробництві, оскільки зазначені документи є підставою для здійснення відповідачем заходів з відшкодування шкоди, завданої працівнику. Згідно ст.171 КЗпП власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Станом на 29.01.2013р. такий порядок регламентований Постановою КМУ №1231 від 30.11.2011 р. Пунктом 15 Постанови КМУ №1231 від 30.11.2011р. затверджений перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1. До таких обставин, зокрема, відносяться участь у спортивних змаганнях, інших масових заходах та акціях, які проводяться підприємством самостійно або за рішенням органів управління за наявності відповідного розпорядження роботодавця (пп.7), перебування на території підприємства у зв'язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов'язкового медичного огляду тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних та кваліфікаційних конкурсів, спортивних змагань та тренувань чи заходів, передбачених колективним договором, якщо настання нещасного випадку пов'язано з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком (пп. 19). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримав травму під час участі у тренуваннях з волейболу з метою подальшої участі у міській спартакіаді зі ініціативою міського голови м. Ровеньки. Тренування проходили з 16год 00хв до 17год 45хв. Натомість робочий час [PERSON], відповідно до умов колективного договору, з 08год до 17год. Тож з 16год до 17год [PERSON] мав знаходитись на робочому місці і відповідальність за забезпечення безпеки його здоров'ю під час виконання ним трудових обов'язків покладається на роботодавця, тобто начальника УПСЗН Ровеньківської міської ради та міського голову м. Ровеньки. Залучення працівника в робочий час до участі у заходах, що не входять до його обов'язків, дозволяється лише за його згодою та мають оформлюватись відповідним розпорядженням роботодавця. Посадовою інструкцією [PERSON] (а.с.72) не передбачено його обов'язку приймати участь у спортивних змаганнях. Не встановлено такого обов'язку для працівників УПСЗН Ровеньківської міської ради і колективним договором. За місцем роботи [PERSON] ніяких наказів чи розпоряджень про його відрядження для тренувань не виносилось (а.с.71). Не виносилось подібних розпоряджень і міським головою м. Ровеньки. Телефонограма №6 від 10.01.2013р. про забезпечення явки [PERSON] на тренування не є відповідним розпорядженням роботодавця. Відповідно до ч.5 ст.153 КЗпП працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я. Участь у спортивних змаганнях завжди пов'язана із ризиком травмування, а тому працівник не може бути примусово зобов'язаний брати участь у спортивних змаганнях, якщо такого обов'язку не передбачено у його трудовому договорі. Таким чином, [PERSON] не був зобов'язаний на участь у тренуваннях з волейболу. За таких обставин, участь [PERSON] у тренуваннях з волейболу, що мала місце 29.01.2013 р., не можна вважати виконання ним своїх трудових обов'язків, а тому і будь-який випадок, що стався з ним під час такого заходу не пов'язаний з виробництвом. Таким чином, випадок травмування ніг [PERSON], що мав місце 29.01.2013р. під час прийняття ним участі у тренуваннях з гри у волейбол у Ровеньківській гімназії №1, не пов'язаний з виробництвом, а висновки комісії спеціального розслідування нещасного випадку з [PERSON], викладені в акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, №2 від 05.04.2013р. за формою Н-1 та акті розслідування нещасного випадку пов'язаного з виробництвом б/н від 05.04.2013р. за формою Н-5 відносно [PERSON], не відповідають дійсності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України питання про відшкодування судових витрат не розглядається, оскільки обидві сторони звільнені від їх оплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved