Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим що, він є одноособовим власником житлового будинку № 98А по вул. Вокзальній в м. Лебедині Сумської області з 28.01.1961 року. У 1970-х роках була змінена адреса на вул. Вокзальна, 112. По вул. Вокзальній, 110 в м. Лебедині проживає його племінник [PERSON], та зять останнього - [PERSON] В вересні 2013 року [PERSON] збудував тимчасовий навіс із металевого каркасу, вкритого шифером та брезентом, впритул до його паркану. Неодноразові звернення до відповідача з проханням змістити навіс хоча б на 1 метр від його паркану, позитивного результату не дали. Цей навіс заважає проникненню сонця до його господарства, тому він звернувся до суду і просить усунути перешкоди у користуванні його власністю, а саме: житловим будинком по вул. Вокзальній, 112 в м. Лебедині Сумської області, зобовязавши відповідача [PERSON] за власний рахунок знести навіс, який він використовує для зберігання власного автомобіля, та стягнути з останнього понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач частково змінив свої вимоги та просить зобовязати відповідачів перенести навіс на 1м від межі, встановленої між їхніми господарствами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що він є власником домогосподарства, яке розташоване по вул. Вокзальній, 110 в м. Лебедині. Позивач є його дядьком, з яким протягом останніх 14 років встановились недоброзичливі взаємовідносини, позивачем неодноразово висувались неправомірні вимоги до них з приводу ведення господарства, користування електроенергією та газом, викликались комісії. В вересні 2013 року вони сконструювали навіс для зберігання автомобіля: каркас виготовили з легких конструкцій та вкрили брезентом і шифером. Висота накриття перевищує висоту паркану позивача, але нахил укриття зроблений на їхню сторону, щоб від атмосферних опадів не пошкоджувався паркан сусіда-позивача. Ця тимчасова споруда не повязана фундаментом, тому дозвіл органу містобудування на його спорудження не був потрібен. Ніякої шкоди встановленням навісу позивачеві не спричиняється, доступ сонячного проміння внаслідок встановлення навісу не обмежується, так як по паркану позивача на такій же висоті, як і навіс, плететься виноград позивача. Перенести накриття на 1м від паркану позивача він може протягом одного місяця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] дав аналогічні пояснення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник Лебединського міськвиконкому вважає, що відповідачами порушені вимоги [PERSON] будівельних норм України 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, пунктом 3.25 яких передбачено, що розміщення виступаючої частини будівлі і споруди повинно бути на відстані, не менше 1м від межі сусідньої ділянки. З цих підстав вважає, що відповідача повинні привести у відповідність з даними нормами свою тимчасову споруду. Допитаний в якості спеціаліста головний державний інспектор інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області [PERSON] в судовому засіданні підтримав наданий інспекцією висновок по акту №734 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 29.04.2014 року про те, що зі сторони власника господарства по вул.. Вокзальній 110/2 в м. Лебедині [PERSON] спорудженням тимчасової споруди навісу з легких конструкцій без попереднього влаштування фундаментів - порушень не допущено, та пояснив, що інспекція контролює тільки капітальні споруди, встановлені на фундаменті. Для тимчасових споруд у виді навісу застосовуються вимоги [PERSON] будівельних норм України 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень і законність їх встановлення контролюється органами місцевого самоврядування, оскільки навіси відносяться до малих архітектурних форм відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Вислухавши сторони, третю особу та спеціаліста, вивчивши матеріали справ, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст.. 376, 391 ЦК України, [PERSON] будівельними нормами України 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень та ч.2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (а.с.5,6) [PERSON] надано на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 600 км.м, яка розташована по вул. Вокзальній, 98а в м. Лебедині Сумської області. На виділеній земельній ділянці останній побудував житловий будинок з надвірними спорудами, що стверджується технічним паспортом від 06.06.1973 року (а.с.7-10), при цьому була змінений номер будинку на № 112 . Власником суміжної ділянки по вул.. Вокзальній 110/2 являється відповідач [PERSON], якому виданий державний акт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0934 га ( а.с. 35-36). У вказаному будинку фактично проживає і співвідповідач [PERSON] зі свою сімєю. В вересні 2013 року власником господарства по вул.. Вокзальній 110/2 в м. Лебедині [PERSON] без погодження з власником суміжного господарства по вул.. Вокзальній №112 - [PERSON] споруджено тимчасову споруду навіс з легких конструкцій без попереднього влаштування фундаментів впритул до паркану останнього. З відповіді управління житлово-комунального господарства Лебединської міської ради № 205 від 14.07.2014 року на звернення [PERSON]І.(а.с.12) вбачається, що тимчасовий навіс для зберігання автомобіля розташований на відстані 3,3 та 4,2 м від належного [PERSON] будинку. Край покрівлі навісу співпадає з межею між земельними ділянками № 110 та № 112. При розміщенні тимчасового навісу на земельній ділянці по вул. Вокзальній № 110 не були дотримані вимоги п. 3.25*, Розділу Сельбищна територія, Садиба забудова, ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, а саме: розміщення виступаючої частити будівель і споруд на відстані не менше 1,0 м2 від межі сусідньої земельної ділянки. З акту № 734 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 29.04.2014 року (а.с.21) вбачається, що головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 [PERSON] проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] в м. Лебедині по вул. Вокзальній, 110/2, якою встановлено, що [PERSON] на належній йому земельній ділянці влаштовано тимчасову споруду навіс з легких конструкцій, без попереднього влаштування фундаментів. Навіс застосовується для укриття автомобіля від впливу навколишнього середовища опадів. Порушень будівельних норм не виявлено. Вказаний акт підтримав допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON], який також підтвердив порушення відповідачами [PERSON] будівельних норм України 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. Згідно ст.. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» навіси відносяться до малих архітектурних форм, а відповідно до п.3.2 Наказу №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», не належить до самочинного будівництва: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель, споруд, навісів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки в судовому засіданні відповідачі визнали позовні вимоги, відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами або іншими учасниками процесу. Враховуючи той факт , що хоч згідно п.3.2 до Наказу №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» належний відповідачу навіс літ. І. не є самочинним будівництвом, але його спорудження порушує вимоги [PERSON] будівельних норм України 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень і становить перешкоди у користуванні належним позивачеві житловим будинком, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, суд вважає необхідним в порядку ст..88 ЦПК України стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 243.60 грн., понесені позивачем при зверненні до суду та підтверджені документально.

Outcome: approved