Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовом про визнання заповіту недійсним та визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що 12 липня 2016 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,0040 га за кадастровим номером 1423385800:04:000:2365, Державний акт на право власності ЯГ № 747868, земельної ділянки площею 8,700 га за кадастровим номером 1423385800:06:000:0129, Державний акт на право власності ДН № 126607, що розташовані на території ново української сільської ради Марїнського району Донецької області. Після звернення до Марїнської державної нотаріальної контори позивачу стало відомо про існування заповіту його батька, складеному на імя Відповідача, що посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] 06 липня 2016 року за реєстровим номером № 1202. Позивач вважає вказаний заповіт недійсним, оскільки на думку позивача при складенні заповіту заповідач [PERSON], знаходився у хворобливому стані не міг розуміти значення своїх дій. На підставі викладеного просив суд визнати недійсним заповіт та визнати право власності на вказані земельні ділянки. Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Пояснили, що заповіт складений із суттєвими порушеннями порядку його посвідчення, що є підставою визнання його недійсним. Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог позивача заперечували. В судовому засіданні пояснили, що заповіт був складений у відповідності до чинного законодавства, без жодних порушень та відповідав волі заповідача. Третя особа приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] пояснила що була викликана Відповідачем для посвідчення заповіту її вітчима [PERSON] додому у звязку із тим, що [PERSON] був хворим та не міг особисто прибути до нотаріальної контори для посвідчення заповіту. Після чого за адресою Великоновосілківський район, с. Октябрь, Мічуріна 31 третя особа посвідчила заповіт [PERSON] згідно якого все його майно заповідається [PERSON], при цьому посвідчення заповіту відбувалось у повній відповідності до норм чинного законодавства, заповіт був прочитаний одним із свідків, [PERSON] погодився із змістом заповіту, після чого заповіт був зареєстрований у відповідному реєстрі третьою особою за своїм робочим місцем. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був братом померлого [PERSON] та 06.07.2016 року приїздив до брата в гості з 18:00 до 21:00 години, при цьому нічого про заповіт не казав, проте просив оформити землю на сина. В цілому виглядав погано, але все розумів та розмовляв. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що мешкає за адресою Мічуріна 32, с. Октябрь, Великоновосілківського району поруч із Відповідачем [PERSON] та її мати. Підтвердила, що заповідач [PERSON] мешкав поруч разом із Відповідачем та її мати. Повідомила, що 06.07.2016 року мати Відповідача попросила її бути присутньою при посвідченні заповіту. В подальшому свідок дійсно був присутній при посвідченні заповіту, під час якого нотаріус ставила питання [PERSON] який погодився, що саме [PERSON] підписала заповіт, після чого нотаріус прочитала вголос зміст заповіту та [PERSON] підписала заповіт. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив що з початку АТО мешкає за адресою Мічуріна 23а, с. Октябрь, Великоновосілківського району поруч із Відповідачем [PERSON]. Повідомив, що 06.07.2016 року Відповідач особисто покликала його на посвідчення заповіту [PERSON] бути свідком, при цьому раніше ні з ким окрім [PERSON] не був знайомий. При посвідченні заповіту нотаріус ставив питання [PERSON] після чого нотаріус прочитала заповіт вголос, [PERSON] підписав заповіт, при цьому пояснив, що особисто заповіт навіть не читав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив що мешкає за адресою Мічуріна 32, с. Октябрь, Великоновосілківського району поруч із Відповідачем [PERSON] та її мати. Повідомив, що 06.07.2017 року мати Відповідача покликала на посвідчення заповіту бути свідком. При посвідченні заповіту нотаріус ставив питання [PERSON] після чого нотаріус прочитала заповіт вголос, [PERSON] підписав заповіт, при цьому пояснив, що особисто заповіт навіть не читав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює на підприємстві, що є орендарем земельних ділянок заповідача [PERSON] та особисто бачила [PERSON] року та . При цьому року він на вигляд був повністю здоровим, проте року він був втомленим та хворобливим, але повністю адекватним та свідомим, все розумів та нормально спілкувався, жодних відхилень розумової діяльності не помітила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 1234 ЦК України Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається Згідно ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Згідно ч. 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Згідно ч. 2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених\~абзацом третім частини другої статті 1248\~і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Згідно ч. 5 ст. 1253 ЦК України свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого порядок посвідчення заповітів встановлено Главою 3 Розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Згідно п. 1.8 Глави 3 Розділу ІІ вказаного Порядку \~якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Згідно п. 1.11 Глави 3 Розділу ІІ вказаного Порядку на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, імя, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Судом встановлено, що 06.07.2016 року приватним нотаріусом Великоновосілківського району Донецької області був засвідчений заповіт за № 1202, згідно якого заповідач [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON], при цьому згідно тексту заповіту у звязку із хворобою [PERSON], він не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, тому на його бажання згідно ст.. 1253 ЦК України та за його дорученням текст заповіту підписаний [PERSON] та зачитаний уголос запрошеними ним двома свідками: [PERSON] та [PERSON]. 12 липня 2016 року [PERSON] помер згідно Свідоцтва про смерть від 22.07.2016 року серія І-НО № 952598. В склад спадщини включені земельна ділянка площею 3,0040 га за кадастровим номером 1423385800:04:000:2365, Державний акт на право власності ЯГ № 747868, та земельна ділянка площею 8,700 га за кадастровим номером 1423385800:06:000:0129, Державний акт на право власності ДН № 126607, що розташовані на території ново української сільської ради Марїнського району Донецької області. 26.01.2017 року Позивачу було відмовлено державним нотаріусом Марїнської держнотконтори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12 липня 2016 року [PERSON], оскільки 18.11.2016 року до Марїнської держнотконтори звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого 12 липня 2016 року [PERSON], який на її імя посвідчив заповіт на все належне йому майно. В судовому засіданні встановлено, зокрема, на підставі свідчень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що свідки посвідчення заповіту в порушення вимог ст. 1253 ЦК України та п. 1.11 Глави 3 Розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Українине зачитували заповіт особисто вголос, більше того, свідки взагалі не читали заповіт, а лише слухали прочитання заповіту нотаріусом. Дотримання вказаних вимог є обовязковим згідно чинного законодавства саме з метою встановлення відповідності заповіту волі заповідача. За таких обставин, неможливо стверджувати, що заповіт відповідає волі заповідача оскільки заповіт свідками прочитаний вголос не був та заповідач не підтвердив відповідність змісту заповіту його волі у встановленому чинним законодавством порядку. На підставі вище викладеного, суд вважає необхідним визнати посвідчений 06 липня 2016 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] за р. № 1202 недійсним у звязку із суттєвим порушенням порядку його посвідчення та невідповідності заповіту волі заповідача. В частині вимог позивача про визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає, що позивачем не подано суду доказів які б свідчили про неможливість оформлення права власності та отримання свідоцтва про право на спадщину на позивача в порядку спадкування в разі визнання заповіту недійсним, тому позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки не підлягають задоволенню оскільки не направлені на захист чи поновлення порушеного права. Згідно ст.. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких умов підлягають стягненню судові витрати позивача в частині вимог про визнання заповіту недійсним, тобто в сумі 640 грн.

Outcome: partial