Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог, послався на те, що він з 17.11.2014 року по 05.10.2016 року працював в ТОВ НВП «Укрремколіямаш» на посаді інженера-технолога. 05 жовтня 2016 року був звільнений з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України (наказ №38-к від 05.10.2016 року). У період з липня-серпня 2016 року відповідач почав затримувати виплату заробітної плати, посилаючись на відсутність коштів. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 14\~296,33 грн., середній заробіток за час затримки та моральну шкоду у розмірі 3200 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату слухання у розмірі справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 17.11.2014 року по 05.10.2016 року працював в ТОВ НВП «Укрремколіямаш» на посаді інженера-технолога. 05 жовтня 2016 року був звільнений з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України (наказ №38-к від 05.10.2016 року). Проте, відповідач почав затримувати виплату заробітної плати, у звязку з чим утворилась заборгованість перед позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зіст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені вст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 17 лютого 2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ТОВ НВП «Укрремколіямаш» на користь [PERSON] у розмірі 8\~390,11 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно довідки №17/1 від 07.02.2017 року, наданої ТОВ НВП «Укрремколіямаш» середньоденна заробітна плата [PERSON] за серпень 2016 року становить 162 грн. 20 коп., виходячи зі ставки в розмірі 2757 грн. 44 коп. Отже, враховуючи надану позивачем довідку, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з липня по серпень 2016 року та за жовтень 2016 року у розмірі 6\~488,00 грн. (40 робочих днів: за липень 21 день, серпень 17 днів, жовтень 2 дні * 162,20 грн. середньоденна заробітна плата). Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 3200 грн. Відповідно дост.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved