Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору дарування квартири від 30.08.2002 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власником квартири за [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані та проживаємо позивач та його донька [PERSON], [INFO]. Крім них в квартирі зареєстровані, але більше року не проживають, [PERSON] та її донька [PERSON]. 31 січня 2011 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний. [PERSON] є їхньою з відповідачкою донькою. Висновком Ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було встановлено місце проживання дитини з позивачем. Десь на початку травня 2012 року відповідачка зібрала свої та ії старшої доньки речі і виїхала з нею з квартири у невідоме позивачу місце. З того часу ні відповідачка, ні її старша донька [PERSON] в квартирі за [ADDRESS] не проживають. Зазначений факт підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 14.07.2014р. складеного сусідами [PERSON] і [PERSON] який посвідчений начальником дільниці №4 КП ЖКС Хмельницький Кравчуком П.А. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати [PERSON] [INFO] та ії доньку [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явились, сповіщались належним чином про дату, час та місце судового засідання, надали суду заяву, в якій позов підтримали та просили слухати справу без її участі, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, сповіщалися належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Суд, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 30.08.2002 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власником квартири за [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані та проживаємо позивач та його донька [PERSON], [INFO]. Крім них в квартирі зареєстровані, але більше року не проживають, [PERSON] та її донька [PERSON]. 31 січня 2011 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 2-3184/2011 шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний. [PERSON] є їхньою з відповідачкою донькою. Висновком Ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було встановлено місце проживання дитини з позивачем. Десь на початку травня 2012 року відповідачка зібрала свої та ії старшої доньки речі і виїхала з нею з квартири у невідоме позивачу місце. З того часу ні відповідачка, ні її старша донька [PERSON] в квартирі за [ADDRESS] не проживають. З Довідки (виписки із домової книги про склад родини та реєстрації) від 14.07.2014 року, виданої [PERSON], вбачається, що позивач зареєстрований та постійно проживає у квартирі [ADDRESS]. У цій квартирі також зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] Відповідно до актів від 14.07.2014 р., 02.10.2014 р. вказано, що [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] у [ADDRESS] з травня 2012 року не проживають, їх особистих речей у квартирі немає, ніхто з проживаючих у цій квартирі їм не чинили перешкод щодо користування квартирою. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved