Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом (уточненим), у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в частині неотриманого залишку невитребуваних земель згідно сертифікату серії ЛГ №0057284, на землях, що входять до колективної власності колишнього КСП імені [PERSON] розміром 1,68 умовних кадастрових гектарів вартістю 7631,16 грн.; на земельну ділянку №391 (рілля), кадастровий номер 4423384700:07:002:0013, площею 4,8800 га вартістю 121121,48 грн., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №089838, виданого Новопсковською районною держаною адміністрацією 14 грудня 2004 року; на пайовий фонд майна КСП СВОК «Слобожанський», с.Осинове-2 , вартістю 9971 грн., відповідно до майнового сертифікату серії ЛУ №036774, виданого Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 06.09.2002, в порядку спадкування за заповітом після померлої 11.03.2011 [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.03.2011 померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді зазначеного майна. [PERSON] за життя склала заповіти на імя позивача, посвідчені секретарем Осинівської сільської ради від 17.09.2001 за реєстровим номером №339 та від 16.01.2004 за реєстровим №11. Враховуючи те, що [PERSON] за життя встигла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку №391 (рілля), кадастровий номер земельної ділянки: 4423384700:07:002:0013, площею 4,8800 га, вартістю 121121,48 грн., неотриманий залишок невитребуваних земель, згідно сертифікату серії ЛГ №0057284, на землях, що входять до колективної власності колишнього КСП ім. Ілліча, складає 1,68 умовних кадастрових гектарів. 16 червня 2011 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Краснолуцького нотаріального округу [PERSON], але у звязку з життєвими обставинами та браком часу він своєчасно не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У звязку з тимчасовою окупацією частини території України, у тому числі м. Красний Луч Луганської області, приватний нотаріус Краснолуцького нотаріального округу [PERSON], який завів спадкову справу, виїхав з м.Красний Луч, звязок з ним було втрачено. 28 липня 2017 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON], але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкова справа після [PERSON] вже заведена нотаріусом Краснолуцького нотаріального округу, у звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Оскільки оригінал спадкової справи залишився у зоні АТО, на тимчасово окупованій території через відсутність документу на право власності на спадкове майно, позивач позбавлений можливості реалізувати свої гарантовані законом права щодо розпорядження майном і не має можливості отримати правовстановлюючий документ жодним іншим чином, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, ухвалити рішення на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №285748, виданого повторно 20.04.2011 Відділом ДРАЦС Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 11 березня 2011 року у м.Красний Луч Луганської області, про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис №292 від 15.03.2011 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: -права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0057284, виданого 16.12.1996 Новопсковською районною державною адміністрацією (а.с.13), на землях, що входять до колективної власності колишнього КСП імені [PERSON], с.Осинове Новопсковського району Луганської області. Зазначене підтверджується довідкою Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №19-12-0.23-833/109-17, згідно якої вартість залишку невитребуваних сільськогосподарських угідь складає 1,68 умовних кадастрових гектарів вартістю згідно коефіцієнтів індексації 4,796 станом на 01.01.2017 7631,16 грн. (а.с.18); -земельної ділянки №391 (рілля), кадастровий номер 4423384700:07:002:0013, площею 4,8800 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №089838, виданого Новопсковською районною держаною адміністрацією 14 грудня 2004 року (а.с.14). Згідно довідки Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №19-12-0.23-832/109-17 від 10.08.2017 вартість зазначеної земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2017 становить 121121,48 грн. (а.с.17); -права на пайовий фонд майна КСП СВОК «Слобожанський», с.Осинове-2, вартістю 9971 грн., відповідно до майнового сертифікату серії ЛУ №036774, виданого Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 06.09.2002 (а.с.15). Згідно довідки №172, виданої 06.02.2017 виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Луганської області [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], з 1919 року по 2001 рік і вибула в м.Красний Луч Луганської області 13.11.2001, проживала одна (а.с.8). За життя [PERSON] склала заповіт від 17.09.2001, посвідчений секретарем Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №339, що підтверджується дублікатом заповіту від 06.02.2017 (а.с.9). Даним заповітом [PERSON] з належного їй майна, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, у тому числі, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0057284 на землях, що знаходяться в колективній власності КСП імені [PERSON] розміром 6,78 умовних кадастрових гектарів, виданий Новопсковською райдержадміністрацією 16.12.1996, зареєстрований в книзі реєстрації договорів на право на земельну частку (пай) за №228, заповіла [PERSON] (а.с.9). 16.01.2004 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №11, що підтверджується дублікатом заповіту від 06.02.2017(а.с.10). Зазначеним заповітом [PERSON] з належного їй майна, яке на день смерті буде їй належати, вона заповіла майновий сертифікат серії ЛУ №036774, виданий Осинівською сільською радою 06.09.2002, [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як вбачається з ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Судом встановлено, що зміст заповіту складеного спадкодавцем [PERSON] 16.01.2004 не суперечить змісту заповіту, складеного нею 17.09.2001. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі зазначеного, суд дійшов до висновку, що позивач має право спадкувати за заповітом після смерті [PERSON] В даний час позивач [PERSON] бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом, але не може цього зробити з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] 16.06.2011 звернувся до приватного нотаріуса Краснолуцького нотаріального округу [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не отримав. Зазначене підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові договори та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №484751178 від 20.07.2017, та №49441407 від 12.10.2017, згідно яких 16.06.2011 приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа №16/2011 (номер у Спадковому реєстрі 51299288) після [PERSON], яка померла 11.03.2011, місце зберігання спадкової справи: вул. Орджонікідзе, 58а, м. Красний Луч Луганської області (а.с.11, 44). Нотаріус, який завів спадкову справу щодо майна померлої 11.03.2011 [PERSON], виїхав зі свого нотаріального округу та звязок з ним втрачений, у звязку з тим, що м.Красний Луч Луганської області на даний час є територією, тимчасово неконтрольованою українською владою. Ця обставина є загальновідомою, а тому відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Отже, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину після [PERSON] прийняв, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але свідоцтво не отримав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.07.2017 державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] посилаючись на те, що на момент смерті спадкодавець проживала та була зареєстрована в [INFO], тому приватним нотаріусом Краснолуцького нотаріального округу [PERSON] 16.06.2011 заведена спадкова справа 16/2011. А оскільки спадкова справа знаходиться на тимчасово неконтрольованій території України, нотаріус не має можливості витребувати спадкову справу та встановити коло спадкоємців, на підставі чого видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.16). Як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області №23317/13/4 від 13.10.2017, станом на 13.10.2017 [PERSON] не здійснює свою приватну нотаріальну діяльність по Краснолуцькому (Хрустальнинському) міському нотаріальному округу. Згідно з даними Єдиного реєстру нотаріусів [PERSON] є діючим нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Краснолуцького міського нотаріального [PERSON] залишилися на непідконтрольній українській владі території (а.с.45). Згідно довідки №1587/01-16, виданої 11.11.2017 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], нею спадкова справа після смерті 11.03.2011 [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України й п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994, право на земельну частку (пай) також може бути передане в спадщину, тому позивач має право, в тому числі, і на земельну частку (пай), що залишилася після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Як вбачається з п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України. Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, [PERSON] про те, що він є спадкоємцем за заповітом після померлої 11.03.2011 спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині та у встановлений строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи прийняли її шляхом фактичного вступу у володіння, не встановлено. Позивач прийняв спадщину, так як подав заяву до нотаріальної контори, але не отримав свідоцтво про право на спадщину у приватного нотаріуса Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області, у звязку з початком антитерористичної операції, та отримав нотаріальну відмову в оформленні спадкових прав в Новопсковській державній нотаріальній конторі. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права на вирішення спору щодо отримання права на спадкування у судовому порядку, факт неможливості вирішити це питання у позасудовому порядку, наявність відповідної відмови у вчиненні нотаріальної дії. Суд розяснює позивачу, що у разі зявлення нових спадкоємців після спадкодавця [PERSON], спадщина може бути перерозподілена в порядку статті 1280 ЦК України. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved