Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: визнати виконавчий напис №16053 виданий 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення боргу у розмірі 68 034,36 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О, було вчинено виконавчий напис №16053 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу за строк 2244 днів, з 20.07.2011 року до 10.09.2017 року у розмірі 68 034,36 грн. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням діючого завконодавства. Зокрема ст.88 Закону України «Про нотаріат». Так, позивач стверджує, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис з пропуском строку позовної давності. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. ПН КМНО Швець Р.О. у своєму відзиві на позовну заяву, вважав позов безпідставним та необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, наданих позивачем в обгрунтування позову. Крім того, зазначив, що для вчинення означеного виконавчого напису нотаріусом, стягувачем були надані всі необхідні документи, відповідно до вказаного Переліку і вказаний договір є безстроковим, тому вважав, що Банк правомріно стягнув заборгованість за кредитом шляхом здійснення виконавчого напису з метою виконання зобов'язання в примусовому порядку. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» свого відзиву на позовну заяву до суду не надав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. Відповідач ПН КМНО Швець Р.О. в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Приватбанк» був укладений кредитний договір №б/н від 20.07.2011 року, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання сторін по даному договору припиняються з моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та умов закону. Як вбачається з матеріалів справи, що 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О, було вчинено виконавчий напис №16053 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором №б/н від 20.07.2011 року за строк 2244 днів, з 20.07.2011 року до 10.09.2017 року у розмірі 68 034,36 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п. 1.2. вказаної Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п. 3.2 вказаного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.п.1,2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що для одержання вказаного вище виконавчого напису відповідач передав нотаріусу вказані вище документи відповідно до вказаного Переліку. Належних та достатніх доказів, що підтверджують невідповідність поданих нотаріусу документів вимогам закону, позивачем до суду не надано. Інших даних, які б спростовували наявність заборгованості суду також не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача заборгованості за Кредитним договором. По суті доводів позивача щодо спливу строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, слід зазначити наступне. Як зазначено у ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.3.4 Глави 16 «Порядку вичнення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Виходячи з умов Договору, відповідно до якого, останній діє необмежений період часу, а також враховуючи ту обставину, що відповідач 02.10.2017 року направив позивачу письмову вимогу про усунення порушень за вказаним кредитним договором, що підтверджується наданою позивачем копією письмової вимоги та описом з вкладенням цінного листа. Оскільки вказаний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 13.10.2017 року, тобто в межах трирічного строку, встановленого ст. 88 ЗаконуУкраїни «Про нотаріат», суд вважає відсутніми підстави стверджувати про сплив давності та відповідно відсутні підстави для відмови у вчиненні даного виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи вимоги чинного законодавства, оцінюючи належність і допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису № №16053 від 13.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, було дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат», вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed