Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 28.07.2007, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, безвідповідальної поведінки дружини та ряду інших причин, які привели до неможливості спільного проживання. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2018 року. Втрачені фізичні та духовні зв`язки між сторонами. Відповідач випиває, проживає окремо, до дітей приходить рідко. Крики та емоційні з`ясування стосунків негативно впливають на здоров`я та психологічний стан дітей. Збереження сім`ї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишаться проживати з позивачем. Спорів між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дітей на даний час не існує. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримала особисто 28.05.2020 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 28.07.2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.07.2007 виконкомом Вакуленчуківської селищної ради Чуднівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис №8 (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved