Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою також перебуває на реєстраційному обліку колишній власник - [PERSON]. Проте, добровільно з реєстраційного обліку відповідач не знявся, у квартирі не проживає, речі його відсутні. На теперішній час місце перебування відповідача не відоме. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити за вище зазначених обставин, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], згідно свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. 05.12.2017 року, на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 34011978, затвердженого заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ВС Міністерства юстиції України 12.11.2017 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.12. за № 23745740. За зазначеною адресою залишився перебувати на реєстраційному обліку колишній власник - [PERSON], про що свідчить ОСББ «Будівельників 7/8» від 16.11.2017 року за № 32. Як вбачається з матеріалів справи у зазначеній квартирі відповідач не проживає, добровільно виїхав, його речі відсутні. Місце перебування відповідача на теперішній час невідоме. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право власності на спірну квартиру припинено у зв'язку із зверненням стягнення на майно за зобов'язанням, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням,а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved