Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив та обгрунтовував тим, що 01.11.1980 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, з яким вони проживали однією сім'єю, проте згодом шлюбні відносини були припинені та за рішенням суду шлюб було розірвано. За час шлюбу з відповідачем було набуто майно, а саме: автомобіль [NUMBER]. Вона вважає, що набуте майно є спільною сумісною власністю подружжя, а від так підлягає поділу, та просить визнати, що транспортний засіб автомобіль [NUMBER], є їх спільною сумісною власністю; визнати частки її та [PERSON] у спільній сумісній власності рівними по ? частині кожному; поділити між ними майно набуте за час шлюбу, визнавши за нею право власності на ? частину транспортного засобу автомобілю [NUMBER], VIN XТВ 21400070175371, залишивши у власності [PERSON] іншу ? частину вищевказаного транспортного засобу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №328597 від 01.11.1980 року, (а.с.5), 01 листопада 1980 року, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Рішення суду набрало чинності 25.11.2011 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу рішенням від 26.02.2015 року, справа №216/7400/14-ц (а.с. 7-9), вирішив, що домоволодіння №38 по вул. Кравченка у м. Кривому Розі є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу (а.с.5), за час шлюбу сторонами було придбано також автомобіль [NUMBER], який не був предметом попереднього розгляду справи про поділ майна подружжя . Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України встановлено, що при поділі спільної сумісної власності частки співвласників є рівними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, на підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивачу належить право власності на ? автомобілю [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В звязку з вищевикладеним, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, визнати, що транспортний засіб - автомобіль [NUMBER], є спільною сумісною власністю та поділити зазначене рухоме майно.

Outcome: approved