Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.09.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 і п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно до п. 2.1.1.5.7 договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість змін тарифів та інших невід'ємних частин договору. На підставі п. 1.1.3.1.9 договору до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійснені операції по картрахунках. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах діють на дату надходження. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник повинен на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно до п. 2.1.1.4.2 та п. 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимоги дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Незважаючи на це, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 20.09.2018 року утворилась заборгованість в сумі 13967,74 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 65,52 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 4550,43 грн., нарахованої пені в сумі 8210,47 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна ставка) в розмірі 641,32 грн. у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку з цим вони просять стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором в сумі 13967,74 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. 30.11.2018 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 19.11.2018 року в сумі 16175,01 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 65,52 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 4550,43 грн., нарахованої пені в сумі 10312,63 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна ставка) в розмірі 746,43 грн., а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом, між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 21.09.2009 року відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, по відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідачем умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. В цьому разі у відповідності до положень п. 2.1.1.4.2 та п. 2.1.1.4.6 Правил користування платіжною карткою банк має право, зокрема, вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому. Також, згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобов'язань за договором банк вправі вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплаті винагороди банку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідач же в порушення умов договору та вимог ст., ст. 526, 1054 ЦК України, як вже зазначалося вище, кредит не повернув і проценти за його користування не сплатив, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів позивач вправі вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Разом з тим відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та відсотками після спливу передбаченого договором строку кредитування. Так, сторони при укладенні кредитного договору своїми підписами погодили, що картка, видана відповідачу, діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування від 6 листопада 2018 року, виданої АТ КБ «Приватбанк», клієнт банку [PERSON] отримав карту, яка мала термін дії до останнього дня 08.2018 року, тобто строк дії картки закінчився 1 вересня 2018 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, станом на 31 серпня 2018 року заборгованість за відсотками складає 3920,98 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом до останнього дня серпня 2018 року. Відтак, у межах строку кредитування до останнього дня серпня 2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 1 вересня 2018 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 1 вересня 2018 року позивач не міг такі проценти нараховувати. Дана обставина підтверджується також і правовою позицією Верховного Суду яка викладена у постанові № 14-10 цс 18 від 28 березня 2018 року. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15545,56 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 65,52 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 3920,98 грн., пеня в сумі 10312,63 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 746,43 грн., що підтверджується наданими суду розрахунками. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial