Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 19.01.2016 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 487. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати при звернені до суду з позовом у розмірі 551,20грн. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав телефонограму, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ВЛ № 082432 від 10.11.2007 року (а.с. 3). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, втрачена пошана і довіра один до одного. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], (а.с. 6), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб.Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. ст88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved