Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 30.10.2019 року мотивуючи тим, що на підставі Наказу №204к від 01.06.2008 року його було прийнято по переводу на посаду заступника начальника Центральної Заводської Лабораторії (ЦЗЛ) з обладнання, в якій працював на вказаній посаді 10 років. Згідно заяви від 17.09.2018 року за Наказом №303к від 17.09.2018 року його звільнено з посади згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України за невиконання роботодавцем умов колективного договору. Згідно із довідкою № 24/995 від 04.10.2018 року, відповідач має перед ним заборгованість з виплати заробітної плати та вихідної допомоги в розмірі 44472,30 грн. Враховуючи, що з вини відповідача він не отримав вчасно заробітну плату, яка і в день його звільнення також не була виплачена, відповідно до ст.116 КЗпП України, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь невиплачену суму заборгованості з заробітної плати та вихідну допомогу в розмірі 44472,30 грн. Ухвалою суду від 01.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, ТОВ «ІНТЕР - ГТВ», який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.17), протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача не подав. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , Наказом №204к від 01.06.2008 року був прийнятий по переводу на роботу на підприємство - ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» на посаду заступника начальника Центральної Заводської Лабораторії (ЦЗЛ) з обладнання, а Наказом №303к від 17.09.2018 року звільнений з роботи за ч.3 ст. 38 КЗпП України, за невиконання роботодавцем умов колективного договору, що підтверджується матеріалами справи (а.с.3,4-5,6) та не заперечується відповідачем. З довідки № 24/995 від 04.10.2018 року, виданої ТОВ «ІНТЕР - ГТВ»( а.с.6) вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] становить 44472 грн. 30 коп., яка складається з: заробітної плати за лютий 2018 року - 4016,90 грн., заробітної плати за березень 2018 року - 4414,02 грн., заробітної плати за квітень 2018 року - 4225,70 грн., заробітної плати за травень 2018 року - 3432,12 грн.,заробітної плати за червень 2018 року - 3037,27 грн., заробітної плати за липень 2018 року -3691,67 грн., заробітної плати за серпень 2018 року - 3520,39 грн., заробітна плата за вересень 2018 року та вихідна допомога - 18 134,23 грн. Відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Встановлено, що позивач був звільнений з підприємства на підставі поданої ним заяви в зв`язку з невиконанням ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» умов колективного договору, що підтверджується копією наказу - розпорядження (а.с.3), копією трудової книжки позивача (а.с. 4-5) та не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до статті 3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. З довідки № 24/995 від 04.10.2018 року, виданої ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» (а.с.6) вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати та вихідної допомоги за вересень 2018 року [PERSON] , становить 18 134,23 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідачем спростований не був, а тому він приймається судом, як достовірний. Компенсація проводиться за рахунок тих самих джерел, що й виплати, за невиплату яких вона нараховується. Нарахування компенсації проводиться один раз перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, у якому проводиться виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць. Оскільки відповідачем не було вжито жодних заходів щодо усунення цих порушень вимог чинного законодавства, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення, тому стягує з ТОВ «Інтер-ГТВ» нараховану, але не виплачену заробітну плату та грошову компенсацію на загальну суму 44 472,30 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved