Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.10.2013 року між ним та ПАТ «УСК «Гарант-Авто», в особі Львівської філії, укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 21-00/12400 строком до 02.11.2014 року. Відповідно до п. 6 договору здійснювалося страхування належного йому на праві приватної власності транспортного засобу ТОYОТА САМRY, д.р.н. [NUMBER]. Пунктом 7 договору серед страхових ризиків визначено: дорожньо-транспортну пригоду; протиправні дії третіх осіб, стихійні явища, пожежу; незаконне заволодіння. 03.07.2014 року мав місце страховий випадок, а саме: було пошкоджено невстановленими особами скло задніх лівих дверей застрахованого автомобіля. Загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, сплачена ним, становить 4 149,80 грн. 21.07.2014 року ним подано ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування. 20.08.2014 року відповідачем складно страховий акт № 00020093. Проте, станом на 14.10.2014 року жодних страхових чи інших виплат він не отримував і його вимога щодо виплати страхового відшкодування залишається без задоволення. З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в сумі 4 149,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи за відсутності свого представника. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ «УСК «Гарант-Авто», в особі Львівської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто», укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 21-00/12400 строком до 02.11.2014 року. Відповідно до п. 6 договору здійснювалося страхування належного позивачу на праві приватної власності транспортного засобу ТОYОТА САМRY, д.р.н. [NUMBER]. Пунктом 7 договору серед страхових ризиків визначено: дорожньо-транспортну пригоду; протиправні дії третіх осіб, стихійні явища, пожежу; незаконне заволодіння. 03.07.2014 року мав місце страховий випадок, а саме: було пошкоджено невстановленими особами скло задніх лівих дверей застрахованого автомобіля. Дана обставина підтверджується довідкою Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 03.07.2014 року № 6837. 03.07.2014 року позивачем подано до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву (повідомлення) про подію, що мала місце, в якій вказані фактичні обставини пошкодження застрахованого транспортного засобу та надані пояснення щодо обставин події. 03.07.2014 року складено протокол огляду транспортного засобу, яким визначено необхідність заміни скла задніх лівих дверей та ущільнювача скла. У відповідності до актів виконаних робіт від 11.07.2014 року № ДМ00013023, від 19.07.2014 року № ДМ00013584 визначено вартість ремонтних робіт, деталей, запасних частин та витратних матеріалів, що використані під час ремонтних робіт, у розмірі 4 149,80 грн. Згідно з квитанціями від 19.07.2014 року № 2641910016 та від 04.07.2014 року № 4890410014 позивачем проведено оплату здійснюваних ремонтних робіт. 21.07.2014 року позивачем подано ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування. 20.08.2014 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто» складно страховий акт № 00020093. Відповідно до п. 7.1.1.3 Договору страховими ризиками застрахованого транспортного засобу за цим Договором є протиправні дії третіх осіб, що спрямовані на пошкодження, знищення страхованого транспортного засобу та/або на пошкодження, знищення або крадіжку (таємне викрадення) частин, деталей, вузлів, агрегатів, приладів застрахованого транспортного засобу. Згідно з п. 34.2.1, 34.2.2 договору при пошкоджені застрахованого транспортного засобу страхове відшкодування розраховується відповідно до порядку, визначеного в пункту 13 Договору у розмірі вартості витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого транспортного засобу; вартості придбання та доставки запасних частин і матеріалів, що є необхідним для ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу. Пунктом 13 Договору встановлено порядок визначення СТО для проведення відновлювального ремонту - сервісна (гарантійна) СТО. Відповідно до п. 31.1.3 договору страховик зобов'язаний при настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування Страхувальник у порядку та на умовах, що передбачені даним договором та правилами. У відповідності до п. 35.4 договору страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з дня складання страхового акту. Враховуючи ту обставину, що страховий акт складений 20.08.2014 року, відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» зобов'язаний був здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 11.09.2014 року. Судом встановлено, що станом час звернення позивача до суду з вказаним позовом 14.10.2014 року відповідач не здійснив виплату позивачу страхового відшкодування. Статтею 526 ЦК України врегульовано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу приписів ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 25 загаданого Закону України встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення страхової виплати в розмірі 4 149,80 грн. на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved