Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнив, свої вимоги обгрунтовує тим, що 28 грудня 2010 року [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген пасат» д.н.з. [NUMBER] не виконав вимоги дорожнього знаку «напрямок руху по смугах», не надав дорогу автомобілю позивача «Нісан Европа (примера Р12)» д.н.з. [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого [PERSON] здійснив з ним зіткнення, порушивши тим самим п.5.16, п.16.6 правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тобто була встановлена його вина у скоєнні зазначеного ДТП. 11.01.2011 року експертом автотоварознавцем був складений протокол огляду транспортного засобу позивача, в якому були зафіксовані механічні пошкодження автомобіля. Згідно з висновком №4 автотоварознавчої експертизи від 11.01.2011 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля Ніссан складає 46 256,13 грн.. ПАТ «НФСК «Добробут» було відшкодовано позивачу заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 34 558,10 грн. Таким чином, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди складає 11 980,03 грн. Також позивач поніс витрати, що пов'язані з оплатою автотоварознавчої експертизи в сумі 828 грн. та послуг евакуатора в сумі 500 грн.. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений автомобіль позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розгляду стосунків у його родині. Крім того, зникла можливість виїзджати з міста на відпочинок, позивачу та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Позивач через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір душевних страждань та страждань його родини позивач оцінює в 85 000 грн.. Позивач просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Народна фінансово- страхова компанія Добробут» на його користь 11 980,03 грн. відшкодування матеріальної шкоди, вартість проведених експертних досліджень у сумі 828 грн., вартість транспортних послуг евакуатора в сумі 500 грн., а також 35 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача, відповідачів на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2010 року сталася дорожньо- транспортна, учасниками якої буди автомобіль «Фольксваген пасат» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіль «Нісан Европа (примера Р12)» д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.7). В постанові зокрема зазначено, що [PERSON] порушив п.5.16 та п.16.6 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо- транспортної пригоди автомобілю «Нісан Европа (примера Р12)» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] було завдано механічні пошкодження ( а.с. 8 - довідка ДАІ). Автомобіль «Фольксваген пасат» д.н.з. [NUMBER] було застраховано у ПрАТ «НФСК «Добробут» згідно полісу №8688406 серії ВС обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 15.11.2010 року по 14.11.2011 року ( а.с.172). Ліміт відповідальності по майну становить 50 000 грн., розмір франшизи 510 грн.. 04 січня 2011 року позивач подав до ПрАТ «НФСК «Добробут» повідомлення про страхову подію, яка сталася 28.12.2010 року ( а.с.147- копія повідомлення). 05 січня 2011 року від позивача до ТОВ «Автомобільний центр «Голосіївський» надійшла заява для проведення автотоварознавчого дослідження по факту завдання матеріальної шкоди власнику автомобіля «Нісан Европа (примера Р12)» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до висновку № 4 від 11.01.2011 року про результати автотоварознавчої експертизи матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля NISSAN EUROPE (PRIMERA P 12), д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП становить 46 256,13 грн. ( а.с. 153-154). На замовлення страхової компанії оцінювачем [PERSON] було складено звіт № 515 G від 13.01. 2011 року, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля NISSAN EUROPE (PRIMERA P 12), д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП становить 33909,71 грн. ( а.с.190-203). Не погоджуючись з висновком оцінювача [PERSON], позивач неодноразово звертався зі скаргами в різні інстанції, в тому числі і до Фонду державного майна України. Відповідно до відповіді Фонду державного майна України № 10-36-5661 від 12.05.2014 року ( а.с.101) звіт № 515 G від 13.01. 2011 року з визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля NISSAN PRIMERA, д.н. [NUMBER] має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. 09 лютого 2011 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «НФСК «Добробут» з заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с.164). Як вбачається з платіжного доручення № 1032 від 02.03.2011 року ПрАТ «НФСК «Добробут» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 24 990 грн. ( а.с.148). 11.04.2014 року позивач звернувся до ПАТ «НФСК «Добробут» з заявою про доплату йому страхового відшкодування у зв'язку з тим, що ліміт відповідальності становить п'ятдесят тисяч гривень, а йому було виплачено 24 990 грн. (а.с. 142). 14 квітня 2011 року страхова компанія доплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 3 268,10 грн. ( а.с.149). 06.04.2012 року позивач звернувся до відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» з заявою про перерахунок та доплату страхового відшкодування, в якій просив доплатити йому 11 980,03 грн., оскільки йому виплачено страхове відшкодування лише в сумі 34 558,10 грн., а відповідно до звіту № 4 від 11.01.2011 року розмір матеріальної шкоди становить 46 256,13 грн. ( а.с.143-144). Листом від 20.04.2012 року ПрАТ «НФСК «Добробут» відмовило позивачу у збільшенні суми страхового відшкодування. Позивач зазначає, що ним понесені витрати , пов»язані з оплатою висновку №4 автотоварознавчої експертизи від 11.01.2011 року в сумі 828 грн. (а.с. 161) та послуги евакуатора в сумі 500 грн. (а.с. 150). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідач ПрАТ «НФСК «Добробут» своє право на участь в судовому засіданні не використав, не надав суду будь- яких доказів, які б спростовували вимоги позивача. Оскільки відповідач ПрАТ «НФСК «Добробут» не доплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 11980,03 грн., вона підлягає стягненню за рішенням суду. Суд вважає, що стягненню з відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» на користь позивача підлягають витрати, пов»язані з оплатою висновку №4 автотоварознавчої експертизи від 11.01.2011 року в сумі 828 грн. та послуги евакуатора в сумі 500 грн.. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Стаття 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Позивач просить стягнути моральну шкоду з відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» в сумі 35 000 грн. та з відповідача [PERSON] в сумі 50 000 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом тривалого часу зв»язку з пошкодженням автомобіля йому довелось самостійно шукати гроші для його ремонту, через що тривалий час він не міг спокійно спати, і до того суворий сімейний бюджет довелось спрямовувати на ремонт пошкодженого автомобіля. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, позивач нервував, крім того, це був перший і його улюблений автомобіль. Разом з сім»єю він не міг виїжджати на відпочинок за місто, змушений був пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Через втрату автомобіля не міг виконувати деякі доручення керівництва, які були пов»язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування моральної шкоди договором страхування не передбачене. Що стосується стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON], то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, через що він не мав можливості користуватися транспортним засобом, змушений змінити звичний спосіб життя та свої життєві плани, зазнав хвилювань та моральних страждань. Ураховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнав позивач у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, а також виходячи з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди [PERSON] слід визначити у 3 000 гривень. Стягненню з відповідачів підлягають судові витрати, відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial