Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві особистої приватної власності належить магазин, що розташований за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 73. Зазначену нерухомість позивач придбав саме як магазин за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 73. Разом з тим, позивач довідався, що його магазин виставлений на продаж з відкритих торгів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, як квартира за адресою: [ADDRESS], яка за відомостями державного реєстру належить Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». До цього право власності на зазначену квартиру належало громадянці [PERSON], яка уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договори споживчого кредиту та в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором передала її в іпотеку.В подальшому, [PERSON] не виконала свої кредитні зобовязання перед ПАТ «УкрСиббанк», внаслідок чого з неї було стягнуто суму заборгованості, відкрито виконавче провадження, в межах якого зазначений предмет іпотеки виставлено на прилюдні торги, з яких спірну квартиру було придбано ТОВ «Експорт ЮЕЙ». Грошові кошти від реалізації зазначеного майна було перераховано ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості [PERSON]На підставі акту державного виконавця Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було видане свідоцтво № 9965 від 15.12.2012 р. про право власності ТОВ «Експорт ЮЕЙ», але чомусь не на квартиру [ADDRESS], а на магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73. В період цього ж часу, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» першим було відступлено право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі і договорами [PERSON], але при цьому не повідомлено, що на той час ВДВС вже вирішувалось питання щодо реалізації спірної нерухомості. Іпотекодержателя було змінено на ПАТ «Дельта Банк».17.06.2013 р. іпотека була припинена на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.11.2012 р.Після цього спірна нерухомість була відчужена декілька разів, а потімпозивачу, який придбав її вже як магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73. Вважає, що [PERSON] втратила своє право власності на зазначену нерухомість, внаслідок примусового продажу вказаного майна і ПАТ «Дельта Банк» також втратив своє право іпотекодержателя на зазначене майно на підставі Закону, а також не мав права на реєстрацію за собою права власності, оскільки майно було реалізовано з прилюдних торгів, а грошові кошти від реалізації вказаної квартири було перераховано стягувачу в рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] та іпотеку було припинено. У зв'язку з викладеним просить:скасувати запис про обтяження № 24110516, дата реєстрації 01.06.2007 р. щодо державної реєстрації обтяжень (заборона на нерухоме майно) квартири [ADDRESS], що здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38914222 від 22.12.2017 р. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження ПАТ «Дельта Банк»; особа майно/права якої обтяжуються [PERSON] Василівна;скасувати запис про право власності № 24109929 від 18.12.2017 р. щодо державної реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ: 34047020) на квартиру [ADDRESS], що здійснена Херсонською міською радою;визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1446993265101;припинити запис № 19316012 від 04.03.2017 р. про реєстрацію права власності [PERSON] на магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 73 за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 280723565101;стягнути з Відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на користь Позивача судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на зазначених у позові підставах. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачу на праві особистої приватної власності належить магазин, що розташований за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 73. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» було прийнято у власність обєкт нерухомого майна саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 76,7 кв.м., яка перебувала в іпотеці [PERSON]. Право власності на магазин так і залишилось за Позивачем. Відповідно до інформації з державних реєстрів, іпотечне майно з моменту укладення договору іпотеки і до моменту прийняття у власність [PERSON] постійно перебувало у власності іпотекодавця [PERSON] Станом на 18.12.2017 р. для іпотекодержателя\~ ПАТ «Дельта Банк» не існувало жодних законних підстав, які б перешкоджали задоволенню кредиторських вимог [PERSON] за рахунок предмету іпотеки. Так само такі обставини відсутні і на теперішній час. Про ту обставину, що на час передачі прав вимоги за кредитами ПАТ «УкрСиббанк» вже провадило процедуру стягнення заборгованості і відбувалась реалізація предмету іпотеки ПАТ «Дельта Банк» відомо не було, оскільки таку інформацію не було надано первісним кредитором. Отже, у ПАТ «Дельта Банк» були всі законні підстави для звернення до державного реєстратора з питання реєстрації права власності за предметом іпотеки. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» також заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи що дійсно [PERSON] мала боргові зобовязання перед [PERSON]. Право вимоги за її кредитом було відступлено ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого всі права вимоги продавця первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» по відношенню до позичальників за основними договорами та за договорами іпотеки/застави/поруки були відступлені новому кредитору ПАТ «Дельта Банк». Вважає, що ПАТ «Дельта Банк» набуло всіх прав та обовязків первісного кредитора за зазначеними у додатку до договору кредитними договорами та всіма укладеними до них договорами забезпечення, в тому числі і права іпотекодержателя за укладеними договорами іпотеки із [PERSON] На виконання зазначеного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «УкрСиббанк» було передано всі матеріали кредитної справи [PERSON] ПАТ «Дельта Банк» відповідно до акту прийому передачі, внаслідок чого новий кредитор набув право щодо визначення способу захисту своїх прав. Однак, саме внаслідоктого, що ПАТ «Дельта Банк» не було вчинено необхідних дій по заміні сторони у виконавчому провадженні, кошти від реалізації спірного предмету іпотеки з прилюдних торгів, проведених ВДВС були отримані ПАТ «УкрСиббанк» і в подальшому перераховані ПАТ «Дельта Банк». Саме тому, ПАТ «УкрСиббанк» виконало всі взяті на себе зобовязання згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами перед ПАТ «Дельта Банк» у повній мірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. На попередньому судовому засіданні по суті справи не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, виходячи з того, що їй дійсно належало право власності на квартиру номер 1 у будинку 73 по проспекту Ушакова у м. Херсоні. В подальшому вона уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договори споживчого кредиту та в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором передала квартиру в іпотеку. Внаслідок невиконання нею кредитних зобовязань з неї було стягнуто суму заборгованості, відкрито виконавче провадження, в межах якого зазначений предмет іпотеки виставлено на прилюдні торги. Грошові кошти від реалізації зазначеного майна було перераховано ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості [PERSON], а отже спірна нерухомість вибула з її законного володіння на законних підставах. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти позову, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк».\~ Від так, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобовязань, норми є спеціальними, а Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю та у найкоротший строк. Отже, будь яке рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у власності банку є активом такого банку та відповідно включаються до складу ліквідаційної маси для подальшого задоволення вимог кредиторів/вкладників банку. Тому, отримання грошових коштів від реалізації майна банку, зокрема квартири номер 1 за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 73, прямо впливає на формування ліквідаційної маси ПАТ «Дельта Банк», за рахунок якої в подальшому задовольняються вимоги вкладників/кредиторів [PERSON] у черговості, визначеній ст. 52 Закону. Також представником третьої особи було повністю підтримано позицію, висловлену представником відповідача ПАТ «Дельта Банк». Представник третьої особи Херсонської міської ради, при розгляді справи посилалась на розсуд суду, при цьому зазначивши, що безпосередньо дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру номер 1 у будинку 73 по проспекту Ушакова в м. Херсоні за ПАТ «Дельта Банк» є правомірними та вчиненими у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] належало право власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу ВЕО 114326 від 01.06.2007 р., посвідченого Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1561 та договору купівлі-продажу ВЕК 551708 від 13.04.2007 р., посвідченого Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1692. 01.06.2007 р. [PERSON] уклала з ПАТ «УкрСиббанк» (на той час АКІБ «УкрСиббанк») Договір про надання споживчого кредиту за № 11163584000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 150 000,00 доларів США. Також, 01.06.2007 р. між тими ж сторонами було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11163631000, відповідно до\~ якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 3 838,25 грн. На забезпечення виконання зобовязань за вищевказаними кредитними договорами між тими ж сторонами, 01.06.2007 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 1603, відповідно до якого [PERSON] передала у іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 76,7 кв.м. разом з цим приватним нотаріусом було посвідчено та внесено до реєстру заборону на нерухоме майно за реєстровим номером 1604. 30.01.2009 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 11163584001 до Договору про надання споживчого кредиту № 11163584000 від 01.06.2007 р., відповідно до якої сторони погодили змінити номер договору на 11163584001, також про зміну кінцевого терміну повернення кредиту не пізніше 01.06.2022 р. та про зміну порядку погашення кредитної заборгованості шляхом здійснення ануїтетних платежів. 13.03.2009 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 01.06.2007 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1603, відповідно до якого сторони погодили, що іпотекою забезпечується виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту № 11163584000 від 01.06.2007 р. з урахуванням Додаткової угоди № 11163584001 до нього від 30.01.2009 р. та за Договором про надання споживчого кредиту № 11163631000 від 01.06.2007 р., а також було зазначено строк виконання зобовязань за кредитними договорами до 01.06.2022 р. даний Договір про внесення змін до Іпотечного договору було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано за № 472. Вищезазначений Іпотечний договір від 01.06.2007 р. містить в собі розділи № 4та № 5 договору, які передбачають задоволення вимог Кредитора за рахунок іпотечного майна, та які є за своїм змістом іпотечним застереженням, передбаченим Законом України «Про іпотеку». В подальшому, [PERSON] не виконала свої кредитні зобовязання перед ПАТ «УкрСиббанк», внаслідок чого з неї рішенням Білозерського районного суду Херсонської області було стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитом та на підставі виданого судом виконавчого листа № 2-411 2011 від 25.08.2011 р. ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було відкрито виконавче провадження, в межах якого зазначений предмет іпотеки було виставлено на прилюдні торги. 12.11.2012 р. ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні було проведено прилюдні торги, з яких, відповідно до протоколу № 13/159/12/І-1, спірну квартиру було придбано ТОВ «Експорт ЮЕЙ». Грошові кошти від реалізації зазначеного майна було перераховано стягувачу (ПАТ «УкрСиббанк») в рахунок погашення заборгованості [PERSON], що підтверджено матеріалами справи, а саме платіжним дорученням № 6847 від 20.11.2012 р. На підставі акту державного виконавця від 21.11.2012 р., затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції [PERSON], Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було видане свідоцтво № 9965 від 15.12.2012 р. про право власності ТОВ «Експорт ЮЕЙ», але не на квартиру [ADDRESS], а на магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73. Той факт, що магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 та квартира № 1 за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 є одним і тим самим обєктом нерухомості підтверджується матеріалами нотаріальної справи, копії якої були витребувані судом у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] ([PERSON]А.), оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні. У зазначеній справі міститься свідоцтво № 9965 від 15.12.2012 р. про право власності ТОВ «Експорт ЮЕЙ» на магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 та документи, що стали підставою його видачі: акт державного виконавця від 21.11.2012 р., затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції [PERSON] щодо реалізованого предмета іпотеки магазину у будинку 73 по пр. Ушакова в м. Херсоніта протокол № 13/159/12/І-1 проведення прилюдних торгів щодо реалізації трикімнатної квартири [ADDRESS]. 17.06.2013 р. іпотека була припинена на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.11.2012 р., що підтверджується матеріалами справи, а саме інформаційною довідкою № 127391209 від 13.06.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. В подальшому, магазин у будинку 73 по пр. Ушакова в м. Херсоні відчужувався декілька разів іншим власникам, в тому числі і [PERSON], яка в свою чергу відчужила його позивачу і позивач придбав його саме як магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73. Але, разом з тим, Позивач придбав нерухомість на законних підставах, договір купівлі-продажу від 04.03.2017 р., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] між Позивачем та [PERSON] є дійсним та ніким не оскаржений. Позивач передав, відповідно зазначеного договору, продавцю грошові кошти в сумі 86 900,00 за придбання нерухомості, а отже, на даний час, він фактично є єдиним\~ власником вказаної нерухомості.В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено номер запису про право власності 19316012 від 04.03.2017 р. Крім того, судом було також встановлено та не заперечувалось сторонами, що під час виконавчого провадження у відношенні боржниці [PERSON] та реалізації спірного предмету іпотеки, а саме 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк»\~ та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого всі права вимоги продавця первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» по відношенню до позичальників за основними договорами та до осіб, які надали забезпечення за договорами іпотеки/застави/поруки, були відступлені новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» в обсязі, що відповідав правам первісного кредитора. Тобто, відповідно до договору, ПАТ «Дельта Банк» набуло всіх прав та обовязків первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» за зазначеними у додатку до договору кредитними договорами та всіма укладеними до них договорами забезпечення, в тому числі і права іпотекодержателя за укладеними договорами іпотеки. Отже, з 08.12.2011 р. з укладенням договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набуло всі права первісного кредитора за Кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11163584000 від 01.06.2007 р. з урахуванням Додаткової угоди № 11163584001 до нього від 30.01.2009 р. та за Договором про надання споживчого кредиту № 11163631000 від 01.06.2007 р., а також всі передбачені законом та договором права іпотекодержателя за Іпотечним договором від 01.06.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 1603 та Договором про внесення змін до Іпотечного договорувід 13.03.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 472. Однак, ПАТ «Дельта Банк» не було вчинено необхідних дій по заміні сторони у виконавчому провадженні, а тому кошти від реалізації спірного предмету іпотеки з прилюдних торгів, проведених ВДВС були отримані ПАТ «УкрСиббанк». ПАТ «Дельта Банк», вважаючи, що [PERSON] не виконує перед ним свої кредитні зобовязання прийняв рішення про задоволення власних вимог за рахунок предмету іпотеки і 18.12.2017 р. зареєстрував за собою право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк».\~ Оскільки квартира [ADDRESS] 73 у м. Херсоні формально перебуває у власності банку, то вона є активом такого банку та відповідно була включена до складу ліквідаційної маси для подальшого задоволення вимог кредиторів/вкладників банку. Тому, 30.05.2018 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на офіційному сайті повідомив про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу наступних активів, що обліковуються на балансі АТ «Дельта Банк»: лот № F11G25825 - квартира загальною площею 76,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS], про що стало відомо позивачу, внаслідок чого він звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що Позивачу на підставі особистої приватної власності належить магазин, що розташований за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 73, на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 322. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зазначено номер запису про право власності 19316012 від 04.03.2017 р. Також судом встановлено, що магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 та квартира № 1 за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73фактично є одним і тим самим обєктом нерухомості, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, оскільки реєстрація права власності ПАТ «Дельта Банк» на квартиру [ADDRESS] порушує право позивача [PERSON] на власний розсуд вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, вимоги щодо скасування запису про обтяження; скасування запису про право власності; визнання права власності та припинення запису про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру є такими, що підлягають задоволенню. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Закон України «Про іпотеку»від 05.06.2003 р. є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належить реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Як вбачається зі змісту ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» щодо правомірності набуття ним права власності на квартиру [ADDRESS], оскільки під час розгляду справи, як вже було зазначено вище, судом було встановлено, що магазин за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 та квартира № 1 за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, будинок 73 є одним і тим самим обєктом нерухомості і належить позивачу на законних підставах. Крім того, на момент реєстрації права власності на зазначену нерухомістьза ПАТ «Дельта Банк» іпотека була припинена на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.11.2012 р., що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, ПАТ «Дельта Банк» не було вчинено необхідних дій по заміні сторони у виконавчому провадженні, а тому кошти від реалізації спірного предмету іпотеки з прилюдних торгів, проведених ВДВС були отримані ПАТ «УкрСиббанк». Виходячи з того, що фактично ПАТ «Дельта Банк» не мав законних підстав для набуття права власності на спірне нерухоме майно, дане майно не може входити до ліквідної маси неплатоспроможного банку, за рахунок якої в подальшому можуть бути задоволені вимоги кредиторів/вкладників банку, отже, заперечення представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти позову спростовуються наявними матеріалами даної справи. Також не заслуговують на увагу суду доводи відповідача ПАТ «УкрСиббанк» стосовно того, що грошові кошти від реалізації спірного предмету іпотеки з прилюдних торгів, проведених ВДВС, які були отримані ПАТ «УкрСиббанк» в подальшому були перераховані ПАТ «Дельта Банк», оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. До того ж, доведення факту перерахування ПАТ «УкрСиббанк»отриманих коштів від реалізації спірного майна дійсному кредитору ПАТ «Дельта Банк» не є предметом розгляду даної справи, а тому не підлягає доведенню. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 819, 20 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved