Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 08.08.2012 року о 09-00 г. в м.Дніпропетровську на перехресті вул.Половицька та вул.Ленінградській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Деу Матіз д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Шевроле Лачетті д/н [NUMBER] під його (позивача) керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було заподіяно механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2012 року винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано водія [PERSON] Згідно звіту №13-08-12-2В від 21.08.2012 року, складеного ПП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 15765 грн. 50 коп. Страховою компанією ПАТ «УАСК АСКА» йому було відшкодовано матеріальні збитки в сумі 13776 грн. 44 коп. Різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та сумою відшкодування склала 1479 грн. 06 коп. та сума франшизи 510 грн., а всього 1989 грн. 06 коп. Відповідачкою було сплачено франшизи в сумі 510 грн., а решта збитків в сумі 1479 грн. 06 коп. добровільно не відшкодована. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно моральну шкоду, яка виявилась у пережитому стресі, душевних стражданнях в зв'язку з пошкодженням його автомобілю, порушенні звичайного укладу життя, позбавленням можливості користуватись автомобілем для потреб своєї родини. В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь у рахунок відшкодування майнової шкоди 1479 грн. 06 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений останнім позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив суд задовольнити останній в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на не підтвердження заявлених позовних вимог належними доказами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач є власником автомобіля Шевроле Лачетті д/н [NUMBER], а відповідачка власником автомобіля Деу Матіз д/н [NUMBER]. 08.08.2012 року о 09-00 г. в м.Дніпропетровську на перехресті вул.Половицька та вул.Ленінградській за участі останніх сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача було заподіяно механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 08.08.2012 року, внаслідок якої було завдано механічні пошкодження автомобілю Шевроле Лачетті д/н [NUMBER], власником якого є позивач. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦКУ країни з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно звіту №13-08-12-2В від 21.08.2012 року, складеного ПП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена в сумі 15765 грн. 50 коп., а вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей - в сумі 14286 грн. 44 коп. Цивільна правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу Деу Матіз д/н [NUMBER], на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «УАСК АСКА». Вказаною страховою компанією позивачу було відшкодовано завдані матеріальні збитки в сумі 13776 грн. 44 коп., виходячи із вартості визначеного у звіті від 21.08.2012 року матеріального збитку та з урахуванням визначеної у договорі страхування суми франшизи в розмірі 510 грн. (14286 грн. 44 коп. - 510 грн.). Відповідачкою в добровільному порядку було сплачено на користь позивача суму франшизи в розмірі 510 грн. Таким чином, різниця між вартістю відновлювального ремонту, визначеного у звіті від 21.08.2012 року та фактично відшкодованої позивачу суми збитків склала 1479 грн. 06 коп. (15765 грн. 50 коп. - (13776 грн. 44 коп. + 510 грн.)). З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою здійсненої страхової виплати, відповідають вимогам ст.ст.1188,1192, 1194 ЦК України та підлягають задоволенню. В зв'язку з чим, слід стягнути з відповідачки на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1479 грн. 06 коп. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він пережив під час пригоди та внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; додатковому емоційному навантаженні та необхідності витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, проведення ремонту автомобіля; неможливості користуватись останнім через перебування його у непридатному технічному стані, що викликало незручності у повсякденному житті, завдало додаткового фізичного та емоційного навантаження. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, а також той факт, що більшу частину матеріальних збитків позивачу було відшкодовано, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та на користь позивача з відповідачки слід стягнути моральну шкоду в сумі 200 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 458 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial