Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обов'язки, поставляв теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим, виникла заборгованість в сумі 6224,21 грн. Дзержинським районним судом за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» було видано судовий наказ від 02.03.2012 року, який скасовано ухвалою суду від 24.04.2012 року, тому позивач звертається до суду в порядку позовного провадження та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.11.2009 р. по 01.06.2012 р. в сумі 6224,21 грн. на свою користь разом із сплаченим судовий збором у розмірі 214, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, подав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в останні судові засідання : 01.04.2015 року та 20.05.2015 року не з'явився, в матеріалах справи наявні заперечення проти задоволення позову, в яких він посилається на те, що позивачем надавалися послуги з опалення неналежної якості, що підтверджується актами-претензіями, доданими відповідачем. З огляду на зазначені обставини, відповідач стверджує, що позивачем не було здійснено перерахунок за послуги з теплопостачання. Крім того, відповідач [PERSON] вважає, що позивачем при зверненні до суду порушено строки позовної давності. Оскільки учасники судового розгляду до суду не з'явились, суд розглядає справу в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я - [PERSON], який є власником квартири (а.с. 4). 02.03.2012 року за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за теплову енергію. Однак, ухвалою суду від 24.04.2012 року судовий наказ було скасовано (а. с. 6) у зв'язку з чим, позивачем було подано позов до суду. КПТМ «Криворіжтепломережа» вважає, що виконуючи свої обов'язки, поставляло теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.11.2009 р. по 01.06.2012 р. в сумі 6224, 21 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875- IV та ст. 67 Житлового Кодексу України оплата за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням стягується в установленому порядку за затвердженими тарифами. Згідно п. п. 3,5 ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 Житлового Кодексу України споживач щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним, вносить повну оплату за комунальні послуги, в даному випадку за теплову енергію. Згідно ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено обов'язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідач [PERSON] заперечував проти оплати цієї заборгованості, посилаючись на ті обставини, що позивачем неналежно виконувалися зобов'язання по постачанню теплової енергії. Протягом опалювального періоду температура в квартирі була нижче встановлених нормативних показників. Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до позивача з вимогою контролю температури у житловому приміщенні та здійснення перерахунку за надані послуги з опалення (а.с.23-25). На підставі вказаних заяв, позивачем було здійснено заміри в квартирі по [ADDRESS] та складено акти-претензії (а.с. 19-22). В ході судового розгляду відповідач [PERSON] як доказ по справі, що підтверджує неякісне надання послуг позивачем, надав суду скарги сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 71-73) та фотографії з пошкодженнями житлового будинку (а.с. 74-92). Крім того, [PERSON], [PERSON], [PERSON] були допитані в якості свідків (а.с. 99-101). Між тим, на думку суду, вищеназвані документи не підтверджують в повній мірі заперечення відповідача у зв'язку з наступними обставинами. Відповідачем по справі надано акти-претензії про неналежне надання або ненадання послуг від 19.12.2011, 01.02.2012, 21.12.2012. При цьому, позивачем по справі при подачі позову вказано оспорюваний період з 01.11.2009 р. по 01.06.2012 р., таким чином відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем послуг протягом 01.11.2009-18.12.2011 року, а акт-претензія від 21.12.2012 року взагалі не стосується періоду, включеного до позову. Крім того, позивачем на виконання ухвали суду було надано розгорнутий розрахунок щомісячних сум, нарахованих за опалення відповідачеві [PERSON], (а.с.29) та інформацію про перерахунки з 11.2009-03.2012 років в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). З наданих документів вбачається, що протягом вказаного періоду відповідачу [PERSON] було здійснено перерахунок на загальну суму 2282, 45 грн., у зв'язку з чим, дані суми були вирахувані з рахунків за опалення. При оцінці наданих відповідачем доказів, показань свідків, вбачається, що в житловому будинку по [ADDRESS] наявні проблеми з роботою системи опалення, однак, встановити причини не забезпечення належного опалення та вини в цьому КПТМ « Криворіжтепломережа» суд, який не має відповідних технічних знань, самостійно не може. У зв'язку з цим, у справі за клопотанням відповідача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с. 136-140). Однак, у подальшому, після надання інститутом рахунку за проведення експертизи, відповідач [PERSON] його не оплатив. Після повернення матеріалів до суду та відновлення провадження по справі, відповідач перестав з'являтися за викликами суду. У зв»язку із вищеназваними обставинами, суд проводить подальший розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд вражає, що посилання відповідача на сплив строку позовної давності не відповідає обставинам справи. Так, позивач вимагає стягнення заборгованості за період з 01.11.2009 по 01.06.2012 роки. Із позовною заявою позивач звернувся до суду 03.08.2012 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції суду. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Отже, за зазначеними у позові вимогами строк позовної давності спливає 01.11.2012 року. Крім того, відповідно до ст. 264 позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Стаття 95, 96 ЦПК України передбачає, що у справах про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути застосована особлива форма судового рішення - судовий наказ. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з метою стягнення заборгованості за опалення з відповідача [PERSON] та отримав 02.03.2012 року судовий наказ. Враховуючи зазначене, відбулося переривання перебігу позовної давності, у зв'язку з чим строк позовної давності почався заново. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] на підставі ст.60 ЦПК України не довів свої заперечення і згідно із ст.ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України, ст.ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний сплатити заборгованість за послуги теплопостачання. Суд погоджується із розрахунком суми заборгованості 6224, 21 грн., зробленої позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved