Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в своїй діяльності банк використовує будинок за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька,2. Починаючи з 03.07.2018 року по 05.10.2018 року, а також з різною регулярністю по теперішній час, відповідач разом із іншими особами, кількість та склад яких постійно змінюється, під виглядом проведення мирної акції з привертання уваги суспільства до начебто порушень закону з боку позивача, вчиняють системні дії, направлені на дискредитацію позивача і неправомірне обмеження його конкуренції. Використовуючи як привід для прикриття незаконної діяльності з завдання навмисної шкоди діловій репутації позивача, негативного впливу на споживчий попит клієнтів банку шляхом розповсюджування неправдивих відомостей, відповідач направив фіктивне повідомлення до Дніпровської міської ради про проведення мирного пікету з 03.07.2018 року по 31.12.2018 року за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька,2 біля будівлі банку. Протягом перших трьох місяців щодня різні особи в різній кількості, зловживаючи правом громадян України на проведення мирних масових заходів. Під виглядом мирного пікету, увесь робочий день знаходились біля головного офісу банку, систематично порушуючи санітарні норми та громадський порядок. Частина пікетувальників знаходились в стані алкогольного спяніння. Спільники відповідача постійно кричали в гучномовці різні гасла, наклепи та образи на банк, його засновників, звинувачуючи у фінансових правопорушеннях, щоб створити думку про начебто незаконну діяльність установи. 26.09.2018 року співучасниками відповідача всі входи до банку було заблоковано будівельним сміттям. Вказані дії з боку співучасників відповідача, здійснення їх протягом тривало чого часу, створюють напругу серед працівників та клієнтів банку, завдають негативного впливу на діяльність банку, шкоду його діловій репутації, негативно впливають на його конкуренцію. Направлене відповідачем до міської ради повідомлення про проведення пікету не відповідає законному призначенню. При здійсненні цих прав не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших осіб. З огляду на це, позивач просив зобовязати відповідача припинити дії, що порушують право, а саме зібрання громадян під виглядом мирного пікету, акцій та інших зібрань з використанням гучномовців, мікрофонів, барабанів, акустичної та звукопідсилювальної апаратури, супроводження цих дій шумом, викрикуванням та демонстрацією написів на плакатах з негативною інформацією про позивача, як субєкта господарювання біля його будинку за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька,2. В судовому засідання позивач підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач за викликами до суду повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. В звязку з цим, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.07.2018 року [PERSON], проживаючий за адресою: [INFO], звернувся до міського голови з письмовим повідомленням про проведення біля будівлі ПАТ «АКБ «КОНКОРД» по пл..Троїцька,2 в м.Дніпро в період з 03.07.2018 року по 31.12.2018 року мирного пікету ініціативної групи мешканців м.Дніпра у кількості до 100 осіб. Також в повідомленні зазначено, що під час пікету будуть використані плакати та акустична апаратура. Згідно з ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Вони застосовуються безпосередньо незалежно від того, чи прийнято на їх розвиток відповідні закони або інші нормативно-правові акти. Право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в ст.39 Конституції України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим Основним Законом України. Частиною 2 ст.39 Конституції України встановлено, що обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей. Відповідно до підпункту 3 п.б) ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що направлене відповідачем до міської ради повідомлення про проведення пікету не відповідало законному призначенню. Дії відповідача та його спільників під час проведення пікету біля будівлі банку, є зловживанням правом громадян України на проведення мирних масових заходів, були направлені на дискредитацію позивача, створюють напругу серед працівників та клієнтів банку, завдають негативного впливу на діяльність банку, шкоду його діловій репутації, негативно впливають на його конкуренцію. З огляду на це, позивач просив зобовязати відповідача припинити дії, що порушують право, а саме зібрання громадян під виглядом мирного пікету, акцій та інших зібрань з використанням гучномовців, мікрофонів, барабанів, акустичної та звукопідсилювальної апаратури, супроводження цих дій шумом, викрикуванням та демонстрацією написів на плакатах з негативною інформацією про позивача, як субєкта господарювання біля його будинку за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька,2. Поряд з цим, заявляючи вказані вимоги до відповідача, позивач у відповідності до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України не надав до суду належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про неправомірні дії саме відповідача, а також щодо його участі у пікетах. Враховуючи зміст заявлених позивачем вимог останній фактично ставить питання про зобовязання відповідача припинити дії у вигляді зібрань в подальшому громадян біля будинку по пл.Троїцька,2 в м.Дніпро, який займає позивач, тобто заборону на проведення зібрань стосовно невизначеного кола осіб та в майбутньому, що протирічить приписам ст.39 Конституції України та наведеним вище положеннями ЦК та ЦПК України, відповідно до яких суд захищає невизнані, оспорювані або порушені права осіб, а не права, що можуть бути порушені в майбутньому, виходячи із припущень позивача. Окрім цього, вирішення питань щодо організації відповідних заходів та контролю за їх проведенням відповідно до підпункту 3 п.б) ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, які відповідно до ст.280 КАС України мають право на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про заборону таких заходів чи встановлення інших обмежень за наявності передбачених законом підстав. \~ \~ \~ \~За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог належними доказами та про необхідність відмови в задоволенні останніх в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по справі слід покласти на останнього. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed