Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0, 1275 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за цією ж адресою. Вказує, що в даному житловому будинку він постійно проживає разом з сім`єю з 1995 року та по сусідству з ним у житловому будинку [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] , який без погодження з позивачем в 2008 році в порушення санітарних норм та правил на відстані 4 метрів (при нормі 15 метрів) від його житлового будинку побудував вигрібну яму. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2011 у справі № 2-72/2011 усунуто перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою і зобов`язано [PERSON] за власний рахунок демонтувати вигрібну яму, що побудована на земельній ділянці по [ADDRESS] . Та в ході тривалого примусового виконання рішення суду постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 10.09.2013 було закінчено виконавче провадження в частині виконання вищевказаного рішення суду, оскільки згідно з актом державного виконавця від 20.06.2013 було встановлено, що боржником [PERSON] змінено цільове призначення об`єкту демонтажу вигрібної ями на погріб і зазначені зміни відображені в технічному паспорті на житловий будинок відповідача, виготовленому станом на 14.06.2013, та в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21.08.2013 про залишення без змін ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.07.2013 зазначено, що оскільки підставою для задоволення позову в частині вимог про демонтаж вигрібної ями була саме невідповідність її розташування Державним санітарним нормам, то її переобладнання на погріб після ухвалення рішення є, фактично, самостійним виконанням рішення боржником, а тому в результаті такого переобладнання припиняється порушення права стягувача. Також позивач зазначає, що після закінчення виконавчого провадження на його звернення проводились відповідні перевірки та він отримував відповіді про те, що колишня вигрібна яма на території будинковолодіння відповідача використовується як погріб. Відповідач [PERSON] у 2014 році не допустив до огляду його території комісію сільської ради, посадових осіб інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Вінницькій області, фахівців Вінницького районного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області. В липні 2018 року позивач звернувся до Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №12012020100000313, та після ознайомлення з копіями протоколу огляду місця події від 26.07.2018 позивач дізнався, що в ході огляду місця події на території будинволодіння [ADDRESS] було виявлено яму, заповнену рідиною сірого кольору, яка знаходиться справа біля воріт та згідно наданого [PERSON] технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок значиться як септик, також з протоколу допиту свідка [PERSON] слідувало, що останній проводив викачку вигрібної ями, яка розташована на території даного домоволодіння справа біля воріт. Позивач вказує, що відповідач переобладнав погріб у септик (вигрібну яму) і використовує на даний час його за призначенням. Зазначає, що септик розташований на відстані 4 метрів від його житлового будинку та 2 метрів від стіни заїзду в цокольний поверх будинку, нечистоти з нього проникають до підвалу будинку, що на його думку призводить до руйнування будинку та не відповідає вимогам Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць та вказаних ним ДБН. З метою врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача, на що отримував відмову та бездіяльність з боку відповідача. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив суд усунути перешкоди у користуванні належними йому на праві приватної власності житловим будинком та земельною ділянкою площею 0, 1275 га, розташованими в [ADDRESS] , та зобов`язати відповідача за власний рахунок знести споруду [ADDRESS] , яка в технічному паспорті на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленому станом на 20.10.2011 значилась як вигрібна яма, в технічному паспорті станом на 14.06.2013 значилась як погріб, а технічному паспорті станом на 30.05.2016 значиться як септик, обладнану на належній йому земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] (а.с. 1 - 7 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 74 т. 1). Відповідач на підставі ст. 178 ЦПК України надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Згідно поданого відзиву вказав, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та незаконними, так як септик не порушує прав позивача, він є повністю герметичною спорудою, перекриття, стіни та підлога септика повністю складаються з бетону, що унеможливлює будь-яке протікання вмісту септика до ґрунту. Зазначає, що технічним паспортом від 30.05.2016 підтверджується те, що септик не є самовільно побудованою спорудою та відповідає всім будівельним вимогам. Вказує, що в позовній заяві взагалі не зазначено, яким чином належний йому септик порушує права позивача та в чому саме полягає порушення прав позивача на користування земельною ділянкою, зокрема, позивачем не надано жодного доказу, яким би було зафіксовано факт порушення прав позивача щодо його земельної ділянки. Крім того, зазначає, що на підтвердження того, що нечистоти з септика потрапляють в підвал будинку позивача, що призводить до руйнування такого будинку позивач посилається на акт обстеження від 13.02.2019, яким зафіксовано наявність 3-х тріщин на будинку позивача та факт просідання підмостки будинку, однак наголошує, що вказаним актом не зафіксовано факту попадання вмісту септика до підвалу позивача та не встановлено причин, що зумовили виникнення тріщин в будинку та просідання відмостки будинку. Тому відповідач вважає, що вказаний акт не підтверджує факту порушення прав позивача на будинок внаслідок побудови септику. Зазначає, що факт порушення правил забудови може бути підтверджений виключно шляхом проведення відповідної експертизи, та знесення об`єкту нерухомості можливе у виключних випадках, якщо нерухомий об`єкт істотно порушує права інших осіб, а його перебудова з метою приведення до ДБН є неможливою. Вказує, що знесення септика є об`єктивно неможливим, оскільки при цьому буде пошкоджено інші об`єкти, а саме газопровід, огорожу, насадження, бетонне покриття дворової частини будинковолодіння. Згідно поданого відзиву відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт будівництва септика з порушенням ДБН та порушення прав позивача (а.с. 80 - 84 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2019 за клопотанням позивача витребувано докази по справі, а саме витребувано з Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації матеріали інвентарної справи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] ; витребувано у відповідача по справі [PERSON] дозвільні документи, на підставі яких на його земельній ділянці, що розташована за адресою [ADDRESS] , було здійснено монтаж септику (а.с. 128 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.06.2019 призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 149 - 150 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.09.2019 провадження у справі поновлено з метою розгляду клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 167 т.1 ). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2019 у задоволенні поданого клопотання експерта про надання додаткових документів відмовлено в зв`язку з неможливістю надання експертам додаткових матеріалів та погодженням сторонами проведення експертизи на підставі поданих ними матеріалів, справу повернуто до експертної установи для проведення призначеної експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 188 - 189 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2019 провадження у справі поновлено з метою розгляду клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 195 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2020 у задоволенні клопотанні експерта про надання додаткових документів відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, вказаних експертом, та встановленням, що такі документи взагалі не виготовлялись, надано дозвіл на проведення експертизи на підставі поданих сторонами матеріалів та залучення, в разі необхідності, відповідних фахівців з інших установ, справу повернуто до експертної установи для проведення призначеної експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 223 - 224 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2020 в зв`язку надходженням до суду 10.06.2020 матеріалів справи та висновку експертів провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання (а.с. 34 т. 2). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.09.2020 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] (а.с. 82 - 83 т. 2). Відповідно до заяви про зміну позовних вимог позивач змінив заявлені ним позовні вимоги та просив усунути перешкоди у користуванні належними йому на праві приватної власності житловим будинком та земельною ділянкою, розташованими в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, та зобов`язати [PERSON] за власний рахунок знести - зруйнувати споруду № 8 , яка в технічному паспорті на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленому станом на 20.10.2011 року значилась як вигрібна яма, в технічному паспорті станом на 14.06.2013 року значилась як погріб, а в технічному паспорті станом на 30.05.2016 року значиться як септик, а в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 29.11.2011, значиться як вигрібна яма, та підвідну трубу до цієї споруди, та залити її бетоном (а.с. 66 т. 2). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2020 за наслідком виконання позивачем ч. 5 ст. 49 ЦПК України прийнято змінені позовні вимоги позивача до розгляду (а.с. 101 т. 2). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2020 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 107 т. 2). Позивач та його представник в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали, позивач суду пояснив, що в 2009 році відповідач без погодження з ним та в порушення будівельних норм збудував вигрібну яму, за рішенням суду він був зобов`язаний демонтувати її, та вважає рішення суду відповідачем до цього часу не виконано, хоча виконавче провадження з виконання рішення суду про демонтування вигрібної ями закрито та його матеріали знищено, щодо відповідача відкрито кримінальне провадження за невиконання судового рішення. Вважає, що споруда, яка зараз називається за технічними документами як септик, залишається вигрібною ямою. Та оскільки за його скаргою на експерта Казака О.М. відкрито кримінальне провадження щодо надання висновку експерта в іншій справі, наданому суду висновку судової експертизи він не довіряє. Він не згоден з діями експертів під час їх виходу на місце для огляду, а здійснені експертами заміри вважає невірними, з зазначенням у висновку, що септик є герметичним, також не згоден, оскільки цього ніхто не перевіряв. Представник позивача підтримала пояснення позивача, додавши, що сторони, як суміжні землекористувачі, мали б вирішити спір мирним шляхом, оскільки відповідач не має перешкод для розміщення вигрібної ями в іншому місці своєї земельної ділянки, та також вважає, що на даний час вигрібна яма фактично залишається на даний час, незважаючи на зміну її назви на септик, а проведену судову експертизу вважає односторонньою, при цьому згідно ДБН вигрібна яма відповідача розташована з порушенням вимог, а порушення прав позивача полягають в тому, що його будинок почав руйнуватися саме після встановлення цієї споруди. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача та вони є співвласниками вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, проведену в даній справі судову експертизу вважає невірною, оскільки вона особисто неодноразово намагалася роз`яснити начальнику експертної установи кого саме слід залучати до проведення експертизи та які дії вчиняти, але цього не було зроблено, а у висновку вказано невірні відомості, оскільки відповідач не допускав їх до своєї власності та септика експерти не відкривали, а тому експерти не змогли надати відповіді на поставлені питання. При цьому вона не допустила експертів до їхнього з позивачем будинку, оскільки відповідач не допускав їх до свого будинку. Після незаконного розміщення відповідачем вигрібної ями їхній будинок почав руйнуватися, а саме тріснула стіна в будинку та в сараї, обсипалася плитка на фундаменті, просіло бетонне вимощення біля фундаменту їхнього будинку, тому просила змінені позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили обставини, викладені позивачем та третьою особою, та в задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Відповідач пояснив, що саме за клопотанням позивача була призначена судова експертиза, під час якої позивач не допускав його до свого будинку, весь час був не задоволений будь-якою його поведінкою та намагається різними шляхами нашкодити йому. Заміри, здійснені експертами під час проведення експертизи вважає вірними, та відстань від тріщин в будинку позивача до його септика достатньо велика, вказаний септик є повністю герметичною та водонепроникною спорудою, він регулярно вичищає його, тому ця споруда не може шкодити будинку позивача та ніякого запаху від нього немає. Біля септика є різні насадження, дерева тощо, проходять газові труби. Так, в 1996 році він збудував у вказаному місці вигрібну яму, однак за рішенням суду в 2011 році мав її демонтувати, вказане позивачем рішення суду він не виконував, так як не було вказано способу демонтажу вигрібної ями, він намагався засипати її щебнем, але позивач та третя особа самі перешкодили йому це зробити. Тому він спочатку зробив там погріб, всередині все почистив, побілив та покрасив, потім, десь в 2016 році, зробив там септик, поставив перегородку, регулярно кидає туди таблетки для очищення та викачує. При цьому під час проведення судової експертизи він жодних перешкод для експертів не чинив та допускав для огляду. Представник відповідача додатково зазначив, що позивачем не доведено порушення прав позивача внаслідок існування вказаного септика, крім цього, висновком судової експертизи встановлено, що дана споруда не може бути знесена без шкоди іншим об`єктам, внаслідок чого обраний позивачем спосіб захисту прав не є співмірним можливій шкоді правам відповідача. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , з відповідним розташуванням нерухомого майна, згідно копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 22.12.2010, копії витягу про державну реєстрацію прав та копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11, 12, 14 - 20 т. 1). Також позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0, 1275 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ВН №199010 від 21.04.2006 (а.с. 13 т. 1). Згідно копії свідоцтва про шлюб, вказане майно було набуте позивачем в шлюбі з третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] (а.с. 79 т. 2). За адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 29.11.2011, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 21 т. 1). Також відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0, 1113 га, яка розташована на території Якушинецької сільської ради, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю від 20.05.1996 (а.с. 22 т. 1). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2011 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні [PERSON] будинком та земельною ділянкою і зобов`язано [PERSON] за власний рахунок зрізати 11 молодих дерев висаджених на земельній ділянці [PERSON] зі сторони межі земельної ділянки [PERSON] , та демонтувати вигрібну яму, що побудована на земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с. 23 - 25 т. 1). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2011 вищевказане рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2011 та додаткове рішення від 23.03.2011 залишено без змін (а.с. 27 - 28 т. 1). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2011 вищевказані рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2011 та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2011 залишено без змін (а.с. 29 - 30 т. 1). Згідно копії технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 28.10.2011, на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , належний відповідачу [PERSON] , під № 8 значиться вигрібна яма, побудована в 1998 році, бетонна (а.с. 31 - 33 т. 1). Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.09.2013, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом на підставі вищевказаного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2011 в частині усунення перешкод в користуванні [PERSON] будинком та земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] за власний рахунок зрізати 11 молодих дерев висаджених на земельній ділянці [PERSON] зі сторони межі земельної ділянки [PERSON] , та демонтувати вигрібну яму, закінчено, оскільки виконавцем встановлено, що боржник зрізав 11 молодих дерев висаджених на власній земельній ділянці зі сторони межі стягувача, також [PERSON] знято кільце з вигрібної ями, від`єднано каналізаційні труби та засипано вигрібну яму шаром ґрунту 1 м 20 см, також боржником [PERSON] змінено цільове призначення об`єкту демонтажу вигрібної ями на погріб і зазначені зміни відображені в технічному паспорті на будинок, виготовленому станом на 14.06.2013, що згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21.08.2013 є, фактично, самостійним виконанням рішення боржником, а тому в результаті такого переобладнання припиняється порушення права стягувача (а.с. 34 - 35, 36 - 37 т. 1). Згідно копії технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 14.06.2013, на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS] , належний відповідачу [PERSON] , під № 8 значиться погріб, перекриття, стіни та підлога виготовлені з бетонних плит (а.с. 38 - 42 т. 1). У відповідь на звернення [PERSON] , останньому листом Міністерства юстиції України від 15.05.2014 та листом Головного управління юстиції у Вінницькій області від 28.10.2014, повідомлено про хід виконавчого провадження та результати перевірок дотримання законодавства при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного рішення суду (а.с. 43, 44 - 48 т. 1). Згідно копії акту від 13.03.2014, затвердженого сільським головою Якушинецької сільської ради, копії акту про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 25.03.2014, копії листа Вінницького районного управління Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області № 250 від 09.04.2014, копії акту перевірки дотримання санітарного законодавства Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 11.11.2014, [PERSON] не допускав членів комісії та посадових осіб зазначених державних органів до власного житлового будинку та прилеглої території будинку (а.с. 49 - 52 т. 1). Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 26.07.2018, наданої [PERSON] на його заяву про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №12012020100000313, в ході огляду місця події за адресою [ADDRESS] було виявлено яму, заповнену рідиною сірого кольору без різкого запаху, в ході огляду місця події [PERSON] було надано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28 від 28.10.2011,згідно якого під № 8 вказана вигрібна яма, рік побудови 1998, згідно технічного паспорта від 14.06.2013, під № 8 значиться погріб, рік побудови 2012, згідно технічного паспорта на вказаний будинок від 30.05.2016 під № 8 значиться об`єкт (септик), 1998 року побудови (а.с. 53 - 55 т. 1). Згідно копії протоколу допиту свідка від 14.02.2018, працівниками поліції в ході досудового розслідування було допитано [PERSON] , який повідомив, що 05.01.2018 в [ADDRESS] проводилась викачка вигрібної ями, яка розташована на території даного домоволодіння справа біля воріт (а.с. 58 - 59 т. 1). Згідно копії технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 30.05.2016, на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , належний відповідачу [PERSON] , під № 8 значиться септик, 1998 року побудови, бетонний (а.с. 56 - 57 т. 1). Відповідно до копії акту від 13.02.2019, затвердженого сільським головою Якушинецької сільської ради, комісією за зверненням [PERSON] встановлено факт наявності 2 довгих вертикальних тріщин на 2-му поверсі на задній (від дороги) стіни житлового будинку, також тріщини в кладці господарських будівель та відшарування плитки, якою обкладено фундамент будинку та господарських споруд зі сторони будинку (домоволодіння) [PERSON] , також встановили, що має місце факт просідання отмостки будинку та заїзду до 5 см з боку спільної межі з [PERSON] В кімнаті 1-го поверху зі сторони будинковолодіння [PERSON] виявлено тріщину на стелі довжиною 4,5 м. Проведено заміри відстані від цокольного поверху будинку заявника та огорожі з боку межі із земельною ділянкою [PERSON] відстань складає 2,64 м, та від будинку до спільної межі 2 м (а.с. 60 - 61 т. 1). Позивач [PERSON] 23.11.2018 звертався до Міністерства юстиції України із заявою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.09.2013 з виконання вищевказаного виконавчого листа та зобов`язання поновити виконавче провадження в частині демонтажу вигрібної ями, на що йому повідомлено, що виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання та роз`яснено право оскаржити відповідну постанову, якою було закінчено виконавче провадження, у разі, якщо заявник вважає її незаконною, про що свідчить копія відповідної заяви [PERSON] від 23.11.2018 та копія листа Міністерства юстиції України від 20.12.2018 (а.с. 62 - 64, 65 - 66 т. 1). Згідно копії висновку № 1797/12-21 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 26.11.2012 на підставі постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції МЮ України Добровольського Д.О. від 23.10.2012 про призначення експерта у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-72/2011, виданого 23.03.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області, на підставі проведеного дослідження експертом встановлено, шо враховуючи будівельні характеристики об`єкта дослідження, розташування на прилеглої території домоволодіння допоміжних споруд, об`єктів благоустрою і багаторічних насаджень, провести роботи по демонтажу конструктивних елементів вигрібної ями № 8 домоволодіння [ADDRESS] , без нанесення шкоди оточуючим об`єктам нерухомого майна та зеленим насадженням не визнається за можливе. Також вказано мінімально необхідний перелік проведення будівельно-монтажних робіт по повному демонтажу вигрібної ями № 8 домоволодіння [ADDRESS] , згідно дослідної частини висновку (а.с. 85 - 89 т. 1). Також позивачем надано фотокопії зображень оспорюваних дій відповідача станом на 05.01.2018, 06.01.2018, а також пошкоджень нерухомого майна, на що посилається позивач, станом на 16.11.2017, 22.07.2017 (а.с. 104 - 108 т. 1). Згідно наданих позивачем копій заяв, ухвал слідчого судді Вінницького міського суду від 25.10.2018 та від 15.11.2018, а також копій Витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на заяви позивача щодо вчинення кримінальних правопорушень щодо виготовлення технічного паспорта відповідача та складення висновку за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 26.11.2012 № 1797/12-21 експертом Козаком О.М. було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України (а.с. 110 - 117 т. 1). Відомості про повідомлення про підозру, наслідок розслідування кримінального правопорушення відсутні. Крім цього, слідчим відділом ВРВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області проводяться досудові розслідування щодо невиконання [PERSON] рішення суду від 23.03.2011, нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , за фактом кидання вибухового пристрою на територію домоволодіння позивача (а.с. 118 т. 1). Згідно повідомлення про неможливість надання висновку з судової комісійної експертизи в частині проведення інженерно-екологічного дослідження від 24.12.2019 № 4841/19-21, судовим експертом повідомлено, що друга частина першого та друга, третя частини третього питань вирішується інженерно-екологічною експертизою, тобто в частині вирішення чи відповідає будівництво споруди (монтажу) септику вимогам екологічної безпеки, чи не призводить (чи вже призвела) безпосередня близькість споруди септику зараженню земельної ділянки, екологічної небезпеки для власника будинку [ADDRESS] , відповідно до матеріалів справи, у зв`язку з недопущенням сторонами Держпродспоживслужби (складовою якої є санепідслужба) до об`єктів приватної власності, факти заподіяної шкоди не встановлені. У зв`язку з незадоволенням клопотання та неможливістю виконання призначеної експертизи за наданими матеріалами, експерт повідомив про неможливість надання висновку в частині інженерно-екологічного дослідження (а.с. 234 - 235 т. 1). Суд звертає увагу, що при вирішенні вищевказаного клопотання експерта, в задоволенні якого було відмовлено, було встановлено неможливість надання експертам додаткових матеріалів в зв`язку з їх відсутністю, і позивач, і відповідач наполягали на проведенні судової експертизи за наявними матеріалами справи, тому справу було повернуто експерту для проведення судової експертизи за наявними матеріалами, а також надано дозвіл експертам залучити для належного проведення експертизи відповідних фахівців інших установ, сторонам роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі (а.с. 183, 186, 188 - 189 т. 1). Відповідно до висновку експертів від 08.05.2020 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 4727/4728/19-21/31230/19-42, наданого на виконання ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 06.06.2019 в межах даної цивільної справи: 1. Господарська споруда (септик № 8) домоволодіння [ADDRESS] за будівельними характеристиками є однокамерним септиком і відповідає визначенню, наведеному у п. 44 ГОСТ 25150-82 «Канализация. Термины и определения». Розташування септика № 8 на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] , відповідає вимогам п.6.1.41, таблиця 6.7, ДБН Б.2.2-12:2018 (2019) «Планування і забудова територій», а саме: не ближче 5 м до стін житлових будинків, (до 01.09.2018, теж саме дивись п.3.25* (таблиця 3.2а*), ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»). Також, при відсутності у населеному пункті мережі централізованої господарсько-побутової каналізації, для окремих житлових будинків до двох поверхів допускається проектування згідно з ДБН В.2.5-64 каналізаційних споруд з водонепроникним вигребом (дивись п.10.8.4, ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування»). 2.3. Враховуючи наявні матеріали та положення нормативно-правових актів, чинних в Україні в галузі будівництва, встановити, чи впливає господарська споруда (септик № 8) , що розташована на земельній ділянці домоволодіння по [ADDRESS] , на експлуатаційні властивості (у тому числі на тріщини, які виникли в невстановлений період часу в окремих конструктивних елементах) житлового будинку та господарських будівель домоволодіння по [ADDRESS] , не вбачається за можливе. 4. Проведеним дослідженням встановлено, що господарська споруда (септик № 8) є однокамерним септиком, який відповідає вимогам державних будівельних норм щодо конструктивних вимог, функціонального використання та розташування відносно оточуючої житлової забудови. Для подальшої експлуатації господарської споруди (септик № 8), розташованої на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] , разом з звичайним відстоюванням пропонується застосувати інноваційні методи очищення стоків, а саме: використання бактерій; використання хімічних засобів. 5. У зв`язку з розташуванням на прилеглій до очисної споруди території допоміжних споруд, об`єктів благоустрою та багаторічних насаджень, встановлено, що провести роботи з демонтажу конструктивних елементів господарської споруди (септик № 8) домоволодіння [ADDRESS] , без нанесення шкоди оточуючим об`єктам нерухомого майна, інженерним комунікаціям, допоміжним спорудам, об`єктам благоустрою та зеленим насадженням не можливо (а.с. 9 - 32 т. 2). За результатом ознайомлення з висновком судової експертизи позивач надав суду заяву, згідно якої не погоджується з її результатами, не згоден з діями експертів та зазначеними у висновку відомостями та просить не приймати його в якості доказу, оскільки вони суперечать іншим, наданим позивачем документам, зокрема згідно листа Вінницької районної санітарно-епідеміологічної станції від 16.07.2010, спеціалістами Вінницької районної санітарно-епідеміологічної станції за зверненням [PERSON] 15.07.2010 було проведено перевірку з дотримання вимог санітарного законодавства та встановлено, що вигрібна яма [PERSON] розташована на відстані 4 м. (при нормі 15 м.) до житлового будинку, про що було складено акт санітарного обстеження та направлено припис на усунення виявлених недоліків, а також в зв`язку з наявністю кримінального провадження за скаргою позивача на дії експерта Казака О.М. , яке відкрито на виконання ухвали Вінницького міського суду від 15.11.2018, відомості про повідомлення про підозру, наслідок розслідування кримінального правопорушення відсутні (а.с. 54 - 62 т. 2). Інші документи надані позивачем повторно та стосуються здійснення кримінальних проваджень за скаргами позивача щодо виконання рішення суду (а.с. 68 - 74 т. 2). Клопотання позивача про долучення до матеріалів справи та дослідження в ході судового розгляду DVD диску з записом телепрограми «Маю право» від 09.07.2013 залишено без розгляду та відповідний додаток повернуто позивачу в судовому засіданні 20.01.2021 (а.с. 126 т. 2). Надані матеріали інвентарних справ на будинковолодіння сторін відповідають наданим копіям технічних паспортів, в тому числі розміщення на земельній ділянці відповідача станом на 30.05.2016 споруди № 8 під назвою «септик». Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 3 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (ст. 104 ЗК України). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Також в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7.02.2014 № 5 роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 296 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті судом встановлено, що будь-якого порушення прав позивача відповідачем за заявленими позовними вимогами не встановлено. Так, на підставі наданого суду висновку судової експертизи від 08.05.2020 суд вважає встановленим, що на даний час на території домоволодіння відповідача під № 8 знаходиться саме господарська споруда, яка є однокамерним септиком, а не вигрібною ямою, як на те вказує позивач, вказаний септик відповідає вимогам ДБН щодо конструктивних вимог, функціонального використання та розташування відносно оточуючої житлової забудови. Враховуючи, що документи, на які посилається сторона позивача щодо іншого розташування септику, датовані значно раніше, ніж висновок судової експертизи від 08.05.2020, спосіб відповідного вимірювання та ким саме воно здійснювалося ними не вказано, наявність повноважень на здійснення замірів також не містять, суд не вважає їх такими, що в своїй сукупності спростовують заміри та обставини, встановлені в межах даного цивільного провадження в ході проведення судової експертизи судовими експертами, попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Та оцінюючи посилання сторони позивача на наявність скарг на дії судового експерта Казака О.М. та наявність кримінальних проваджень за його скаргами, суд враховує, що відомостей про наслідки розслідування кримінальних проваджень за такими скаргами чи повідомлення про підозру певній особі матеріали справи не містять, судова експертиза проводилася комісійно та головою комісії було визначено судового експерта Герасименка І.В., тому сукупність даних обставин не дає підстав для визнання наданого суду висновку судової експертизи таким, що не підлягає до врахування судом. Також суд звертає увагу, що надані позивачем копії матеріалів кримінального провадження, а саме протоколи відповідних слідчих дій, не можуть бути допустимими доказами в межах даного цивільного провадження, оскільки вони зібрані та можуть бути оцінені виключно в межах кримінального провадження, під час якого вони були отримані. При цьому в ході проведення судової експертизи дійсно було встановлено наявність відповідних пошкоджень конструктивних елементів домоволодіння позивача, але наявності причинно-наслідкового зв`язку між такими пошкодженнями та господарською спорудою (септик № 8 ) відповідача в ході судового розгляду не було встановлено жодним належним та допустимим доказом. Посилання позивача на те, що вміст септику проникає до його будинку та спричинює його руйнування матеріалами справи не доведено. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що вказана позивачем господарська споруда відповідача під № 8 є саме септиком, та позивачем не доведено, що його розташування не відповідає вимогам ДБН, конструктивним вимогам та вимогам розташування відносно житлового будинку позивача, та що його експлуатація порушує права позивача, в тому числі призводить до руйнування будинку позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи положення п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач як особа з інвалідністю II групи звільняється лише від сплати судового збору, клопотань про звільнення позивача від інших судових витрат чи їх зменшення стороною позивача не заявлялось, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 гривень та судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 5 024 гривні, що підтверджено належними доказами (а.с. 122 - 125 т. 2). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved