Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2015 року він позичив [PERSON] грошову суму в розмірі 12 300 гривень, яку останній зобов'язався повернути 28.08.2015 року. Отримані кошти відповідач до цього часу не повернув, уникає спілкування з позивачем. [PERSON] вважає, що відповідач має сплатити йому проценти від суми позики, інфляційні втрати та три проценти річних у відповідності до статей 1048, 625 ЦК України. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму позики 12 300 гривень, проценти в розмірі 519 гривень 96 копійок, інфляційні втрати в розмірі 338 гривень 91 копійка та три проценти річних в розмірі 67 гривень 73 копійки, а всього 13 226 гривень 60 копійок та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з липня 2015 року по 28.08.2015 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 12 300 гривень, які передав останньому в три прийоми. 28.08.2015 року [PERSON] позичив кошти останній раз і написав власноручно розписку про отримання позики в загальному розмірі 12 300 гривень, які зобов'язався повернути в цей же день. Вказане підтверджується розпискою [PERSON] від 28.08.2015 року (а.с.4). Отже, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики зі строком повернення грошей 28.08.2015 року. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За вказаним договором позики [PERSON] свої зобов'язання про повернення коштів не виконав, грошові кошти не повернув й до цього часу. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, неповернута сума коштів підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки договором не встановлений розмір процентів, позивач просить стягнути з відповідача за період з 29.08.2015 року по 31.10.2015 року суму процентів в розмірі 519 гривень 96 копійок виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України. Суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню. Заборгованість за процентами, що визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України, за період з 29.08.2015 року по 31.10.2015 року становить 519 гривень 96 копійок. Розрахунок процентів наступний: за період з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року - 245 гривень 66 копійок (12 300 грн. х 27% : 365 днів х 27 днів = 245,66 грн.); за період з 25.09.2015 року по 31.10.2015 року - 274 гривні 30 копійок (12 300 грн. х 22% : 365 днів х 37 днів = 274,30 грн.). Загалом за весь період сума процентів становить 519 гривень 96 копійок (245,66 гр. + 274,30 грн. = 519,96 грн.). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з [PERSON] інфляційні втрати за вересень 2015 року в розмірі 338 гривень 91 копійка та три проценти річних за період з 29.08.2015 року по 03.11.2015 року у розмірі 67 гривень 73 копійки. Інфляційні втрати за вересень 2015 року становлять 282 гривні 90 копійок (12 300 грн. х 102,3% - 12 300 грн. = 282,90 грн.), а тому саме в такому розмірі підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати. Що стосується вимоги про стягнення трьох процентів річних, то вона підлягає задоволенню. Розрахунок трьох процентів річних за період з 29.08.2015 року по 03.11.2015 року наступний: 12 300 грн. х 3% : 365 днів х 67 днів = 67,73 грн. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: partial