Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 490957141 від 10.08.2016 року в розмірі 30238, 95 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 10.08.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 490957141, відповідно до умов якого банк зобов»язався надати відповідачу кредит в розмірі 24399,54 грн. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу, кредитні кошти в сумі 24399,54 грн. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, разом з позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № 490957141, відповідно до умов якого банк зобов»язався надати відповідачу кредит в розмірі 24399,54 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 39,9% річних за користування кредитом та остаточною датою повернення 11.08.2021 року (а.с. 5). Відповідно до п. 7 кредитного договору порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за договором: платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору та його невідємною частиною. Згідно п. 11 кредитного договору позичальник зобов»язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 договору та/або інших платежів за договором, сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Свої зобов»язання на кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позивачу кредитні кошти в розмірі 24399,54 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача ( а.с.22) В результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та станом на 10.02.2016 року він має заборгованість за кредитним договором в розмірі 30238,95 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 24399,54 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 4839,41 грн. та штрафу в розмірі 1000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 23-24), однак до теперішнього часу сума заборгованості відповідачем не погашена. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст.1050ЦКУкраїни, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved