Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином, обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 03.04.2012р. вироком Полтавського районного суду [PERSON] засуджено за ч.3 ст. 185 КК України, а саме за те, що відповідач своїми злочинними діями завдав позивачу матеріального збитку на суму 38 378,36 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнової шкоди в сумі 38 378,36 грн. та судові витрати 383,80 грн. 09.01.2014р. ухвалою суду за клопотанням представника відповідача по справі залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. В судове засідання співвідповідачі не з'явились з невідомих суду причин, будучи належними чином повідомленими про час та місце судового засідання. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 1 ст. 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2012 по кримінальній справі №1625/771/2012 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України. Як встановлено в вироку [PERSON] разом з співвідповідачами [PERSON] та [PERSON] у період часу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. 25.11.2010 року, перебуваючи на території домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS], протиправно проник до будинку позивача та здійснив крадіжку 16 000 грн., 2 800 доларів США (що відповідало 22 228 грн. 36 коп.) та фотоапарату марки «УФО» (бувшого у використанні) вартістю 150 грн., чим завдав позивачу майнову шкоду на загальну суму 38 378 грн. 36 коп. Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано майнову шкоду у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Вимогами ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що вирок у кримінальному провадженні що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, факт протиправного заподіяння відповідачем позивачу майнової шкоди на загальну суму 38 378 грн. 36 коп. не потребує доказування в рамках розгляду даної справи, оскільки вже встановлений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2012 по кримінальній справі №1625/771/2012, який набрав законної сили 26.04.2012. Суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відносно співвідповідачів слід відмовити так, як вироком суду не встановлено їх винуватості у вчиненому злочину, справу в даній частині виділено в окреме провадження, а тому в даний час не має підстав для задоволення вимог щодо співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача [PERSON] повернення суми завданої майнової шкоди, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved