Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.01.2006 в м. Києві померла його матір [PERSON], яка була зареєстрована одна [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Як спадкоємець померлої за законом першої черги, в березні 2017 року він звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку тим, що був необізнаний у питаннях спадкового законодавства, тобто з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом після смерті матері тривалістю в два місяці, а витрати по справі просив покласти на нього. В подальшому свої позовні вимоги збільшив та в звязку з розбіжностями в написанні їхніх з матірю прізвищ, просив встановити також факт родинних відносин з матірю. В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа в судове засідання не зявилася, просила справу слухати за її відсутності, заперечень проти позову на адресу суду не направила. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 08.01.2006 в м. Київ померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 10.01.2006 (а.с. 7), яка на момент смерті була зареєстрована одна та постійно проживала [INFO] (а.с. 28). Копією свідоцтва про народження позивача, виданого російською мовою (а.с. 6), підтверджена та обставина, що його матірю записана «Толстошеева Екатерина Ивановна», а написання прізвища самого позивача в ньому співпадає з написанням у паспорті російською мовою (а.с. 4). При цьому, із нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-12) вбачається, що вони не проти оформлення спадщини своєї матері [PERSON] їхнім братом, сином померлої, позивачем у справі. Тобто, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозвязку суд дійшов висновку, що позивач є сином померлої [PERSON], а розбіжності в написанні їхніх прізвищ повязані з неправильним перекладом з російської на українську мову при видачі паспортних документів. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, яка міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15) правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові правова необізнаність позивача. Однак застосовуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України з врахуванням загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 цього ж Кодексу), суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини матері позивач не подавав, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася та інші особи, в т.ч. територіальна громада, на спадкове майно не претендують, тому таке визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи клопотання позивача про покладення на нього судових витрат, слід стягнути з нього в дохід держави 320 грн. недоплаченої ним суми судового збору за вимогу про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved