Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 08.10.2019 р. був прийнятий на посаду маляра ТОВ «Евако» згідно наказу № 30-к від 07.10.2019 р. 29.11.2019 року був звільнений з посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, згідно наказу № 37-к від 29.11.2019 року. 28.04.2020 року знову прийнятий відповідачем на посаду маляра, згідно наказу № 48-к від 27.04.2020 року. 08.07.2020 року був звільнений з посади маляра на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, згідно наказу № 50- к від 08.07.2020 року. При обох звільненнях з ним не був проведений остаточний розрахунок. За періоди з 08.10.2019 року по 29.11.2019 року та з 28.04.2020 року по 08.07.2020 року відповідачем нарахована, але не виплачена заробітну плату на загальну суму 20799,24 грн., що підтверджено перевіркою Управління Держпраці у Миколаївській області та доведено до відома позивача листом установи від 02.11.2020 року № Е 447 20. Враховуючи наведене позивач просить суд стягнути на його користь не виплачену заробітну плату, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач не з`явився надав заяву в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, що додані до позову та зазначив період стягнення середнього заробітку за час затримання остаточного розрахунку, який починається з дня звільнення з роботи та в обох випадках закінчується 31.12.2020 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб сайті суду та повісткою, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Евако» в періоди з 08.10.2019 року по 29.11.2019 року та з 28.04.2020 року по 08.07.2020 року, обидва рази був звільнений з займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача [NUMBER] . Приписами ст.. 43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення\~ст. 116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що зокрема підтверджено перевіркою Управління Держпраці у Миколаївській області від 26.10.2020 року (лист установи від 02.11.2020 року № Е 447 20) та є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, а з урахуванням вимог\~ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку. Загалом заборгованість відповідача з урахуванням частково сплаченої заробітної плати за періоди з 08.10.2019 року по 29.11.2019 року та з 28.04.2020 року по 08.07.2020 року становить 20799,24 грн. яка в силу Закону має бути стягнута. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Розмір середньоденної заробітної плати позивача за 2019 рік становить 8028,72/43=186,71 грн., за 2020 рік становить 13281,58/39=340,55 грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 29.11.2019 року по 31.12.2020 року становить 268 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 50038,28 грн. (186,71*268 днів). Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 08.07.2020 року по 31.12.2020 року становить 125 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за цей період середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 42562,50 грн. (340,55*125 днів). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по не виплаченій заробітній платі в розмірі 20799,24 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 92600,78 грн., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved