Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідачки від 21 жовтня 2012 року б/н їй ПАТ КБ «Приватбанк» було надано кредит на суму 4400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 12 лютого 2019 року її заборгованість склала 14081,98 грн. Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 14081,98 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року було відкрито провадження в даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачці роз`яснено її право не пізніше п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позов. В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, відзив не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви, поданої відповідачкою 21 жовтня 2012 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки /а.с. 9-25/. Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 12 лютого 2019 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 14081,98 грн. та складається з: 1885,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3319,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6379,86 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 1350 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 1146,76 грн. - заборгованість по штрафах /а.с.5-8/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 12935,22 грн., з яких: 1885,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3319,96 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6379,86 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 1350 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., зважаючи на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, так як штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, з відповідачки стягнуто на користь позивача суму пені у загальному розмірі 7729,86 грн., то в частині позову щодо стягнення з відповідачки на користь позивача суми штрафу, що становить згідно розрахунку останнього 1146,76 грн., суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1921 грн.

Outcome: partial