Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та мотивує свої вимоги тим, що у відповідності до розписки від 17 січня 2012 року він позичив відповідачці суму коштів у розмірі 1076,00 (доларів США), які остання зобов'язалась повернути 17 березня 2012 року. У вказаний строк відповідачка борг не повернула. В травні 2013 року між ним та [PERSON] відбулася усна домовленість, що сума боргу з урахуванням прострочки становить 1500 доларів США, після чого відповідачка стала уникати будь-якого спілкування. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 1500,00 доларів США, а також понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, додавши, що зазначена сума складається з суми коштів, яка була надана в позику, а також пені, стосовно розміру якої була усна домовленість з відповідачкою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 17 січня 2012 року [PERSON] отримала від [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 1076,00 (доларів США). Вказану суму зобов'язана була повернути протягом 2-х місяців. Також у розписці зазначено, що у разі не повернення грошей в зазначений термін, вона зобов'язується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми за кожен день прострочки (а.с. 3). В судовому засіданні позивач визначив пеню у розмірі 424,00 доларів США, на стягненні решти суми пені, яка визначена в розписці, він не наполягає. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Ст. 1049 ЦК України встановлений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути з відповідача суму заборгованості по договору в розмірі 1500,00 доларів США (1076,00 доларів США сума основного боргу та 424,00 доларів США - сума пені), що еквівалентно 17544 грн. 30 коп. (станом на 15 липня 2014 року 100 дол. США - 1169,62 грн.) На підставі ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати позивачу 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved