Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом в якому зазначив, що 6.2.2014 року відповідач взяв у нього в борг 18000 грн. на умовах повернення до 15.3.2014 року, про що написав відповідну розписку. В домовлений строк відповідач борг не повернув, всі спроби позивача щодо повернення, протягом майже року, наданих відповідачеві коштів результатів не досягли, відповідач весь час уникає зустрічі. Неможливість повернення наданих відповідачеві коштів, стала причиною звернення до суду. Просить стягнути з відповідача на його користь 18000 грн. суми боргу; 517,81 грн. 3% річних, 2068,76 грн. проценти від суми позики; 4732,42 грн. суму інфляції за весь час прострочення, що разом становить 25318,99 грн. Також, просить стягнути 8000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, оскільки своєчасне неповернення боргу поставило позивача в складні матеріальні умови: він не міг надати належне утримання своїм дітям, що призводило до скандалів; не зміг виконати кредитні зобовязання перед банком; все це явилося підставами для моральних переживань позивача. Разом з боргом, відшкодуванням моральної шкоди, просить також стягнути судові витрати в розмірі 333,19 грн. Сторони до суду не зявилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач причину неявки судові не повідомив, своєї думки з приводу позовних вимог не висловив у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні 6.2.2014 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 18000 грн. з зобовязанням повернення до 15.3.2014 року. Отримання відповідачем від позивача 18000 грн. та обовязок повернути борг до 15.3.2014 року підтверджується відповідною розпискою (а.с.5). Відповідно до ст.202 ЦК України під правочином слід розуміти дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Стаття 207 ЦК України передбачає письмовий правочин, як такий де його зміст зафіксований у одному або декількох документах, де виражена воля сторін та підписаний сторонами. Стаття 208 ЦК України передбачає обовязковість вчинення правочину у письмовій формі, якщо правочин фізичних осіб між собою вчинено на суму, що у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Стаття 629 ЦК України передбачає обовязковість виконання сторонами умов договору. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства у встановлений зобовязанням строк. Статті 1046,1048,1049 ЦК України передбачають обовязок позичальника повернути у строк та в порядку, визначеному договором позикодавцеві таку ж суму позики, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів, встановлених договором, а у разі не встановлення їх договором їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Стаття 1050 ЦК України передбачає у разі несвоєчасного повернення позики позичальником, його зобовязання сплати грошової суми у відповідності до ст.625 ЦК України, яка в свою чергу передбачає обовязок боржника у разі прострочення грошового зобовязання сплати, на вимогу кредитора боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначено в розписці, строк повернення позики 15.3.2014 року. Відповідач борг своєчасно не повернув, у звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, підлягає стягнення основна сума боргу в розмірі 18000 грн., 517,81 грн. 3% річних від простроченої суми, 4732,42 грн. інфляції за весь час прострочення, та проценти на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 2068,76 грн., що разом становить 25318,99 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди то в цій частині позову суд вважає відмовити з-за недоведеністю, оскільки викладені позивачем доводи, щодо зазнаних моральних страждань, суд вважає необґрунтованими. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат в розмірі 253,19 грн.

Outcome: partial