Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 02.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 985). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (актовий запис № 51). Однак, 14.07.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано в установленому законом порядку. Крім того, 26 листопада 2008 року Чернігівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів на утримання [PERSON] але з дня винесення рішення про стягнення аліментів протягом восьми років жодного разу не надав кошти на утримання дитини, не цікавиться дитиною, не приймає участі в її вихованні. Заборгованість по аліментам станом на 01.07.2008 року становить 30674,10 грн. З боку позивача не створювались перешкоди у спілкуванні батька та доньки, але відповідач не бажав приймати участі в житті дитини, так позивач неодноразово зв'язувалась по телефону з відповідачем і нагадувала йому про батьківський обов'язок щодо дитини, проте, останній відмовив у догляді за дитиною та в подальшому змінив номери телефонів і зв'язок з ним втратився. Дитина протягом майже семи років не бачила свого батька і не пам'ятає який він. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] пояснив, що позивачка свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Третя особа: Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області позов підтримує в повному обсязі, та надали суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 09.08.2016 року в якій вказав, просить суд провести розгляд даної справи без його участі і що проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності повідомленого у встановленому законом порядку за відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення позову, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Нормами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» констатовано, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та висновком Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав. Як встановлено судом, поведінка відповідача відносно його неповнолітнього сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. Зважаючи на той факт, що батько неповнолітнього [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. З огляду на наведене та враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним та виступає в інтересах дитини, оскільки батько не намагається приймати участь у її вихованні. На підставі викладеного,

Outcome: approved