Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11.08.2014 року по закінченню строку дії депозитного договору звернувся до відповідача з заявою про видачу грошових коштів в розмірі 51422 грн. 48 коп., які було зараховано на його поточний рахунок. Однак в прийнятті заяви та видачі коштів в зазначеному розмірі йому було відмовлено та було видано лише 5000 грн., з посиланням на розпорядження керівництва щодо видачі коштів в розмірі не більше 5000 грн. на добу. В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача неповернуту суму вкладу в розмірі 46422 грн. 48 коп., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що внаслідок відмови в поверненні коштів йому було завдано моральні страждання, оскільки він заздалегідь спланував по закінченню строку дії договору отримати в банку кошти та придбати путівку для поїздки за кордон, але через дії відповідача не зміг цього зробити. Під час розгляду справи попович відмовився від заявленого позову в частині стягнення коштів в сумі 46422 грн. 48 коп., в зв'язку із виплатою йому останніх відповідачем. В частині відшкодування моральної шкоди позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність дій банку та дотримання умов договору, а також недоведеність позивачем факту заподіяння моральної шкоди. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2014 року провадження по справі в частині заявлених позивачем позовних вимог про стягнення коштів в сумі 46422 грн. 48 коп. було закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на ім'я позивача [PERSON] у відділенні Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було відкрито поточний рахунок у гривнях з видачею в користування платіжної картки. В подальшому позивач скористався наданою банком послугою депозити он-лайн та розмістив вказані кошти на депозитному рахунку, зі строком дії до 11.08.2014 року. 11.08.2014 року згідно умов розміщення вкладу депозит он-лайн, розміщенні на депозитному рахунку кошти було перераховано на поточний картковий рахунок позивача та в період з 11.08.2014 року по 21.08.2014 року було виплачено позивачу через касу банку. Вказані обставини не заперечувались сторонами та підтверджуються наданими представником відповідача виписками за операціями по картковому рахунку, виписками по угоді, а також роздруківкою з інтернет-сторінки офіційного сайту відповідача щодо умов послуги депозит он-лайн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Посилаючись на те, що внаслідок відмови відповідача у поверненні своєчасно та в повному обсязі розміщених на рахунку коштів, йому було завдано моральні страждання, оскільки він заздалегідь спланував по закінченню строку дії договору отримати в банку кошти та придбати путівку для поїздки за кордон, але через дії відповідача не зміг цього зробити, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 грн. Разом з тим, з поточного рахунку кошти були отримані позивачем готівкою в повному обсязі 21.08.2014 року, тобто через 10 днів по закінченню депозитного договору. Ані в позовній заяві, ані під час дачі пояснень в судовому засіданні позивач не зазначив, в які саме строки та куди він планував поїздку та, відповідно, не навів належних обґрунтувань тому, що затримка у видачі коштів на 10 днів, перешкодила йому здійснити таку поїздку. Також суд враховує, що відповідно до виписки по картковому рахунку, розміщені позивачем кошти відповідно до умов договору в день закінчення строку розміщення вкладу на депозитному рахунку були перераховані на поточний рахунок позивача, що не позбавляло останнього можливості розпоряджатись останніми та розраховуватись по необхідним платежам за допомогою платіжної картки. Таким чином, суд вважає, що позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не доведено належними доказами заподіяння моральної шкоди в розумінні ст.23 ЦПК України, наявності втрат немайнового характеру, факту заподіяння моральних або фізичних страждань, причинного зв'язку між винними діями відповідачів та завданою шкодою, а також щодо обґрунтування розміру цієї шкоди. В зв'язку з цим, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю та не підтвердження належними доказами. Оскільки позивача, відповідно до вимог п.п.7,17 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed