Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини. На підставі виданого судом виконавчого листа в рамках ВП №31570247 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 11.09.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Посилаючись на те, що заборгованість зі сплати присуджених аліментів в нього відсутня, накладення арешту на належне йому майно, позбавляє його можливості вільно розпоряджатись своїми правами, як власника, позивач просив суд скасувати арешт на належне йому майно, накладений згідно постанови державного виконавця від 11.09.2014 року. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Представника відповідача та третя особи в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки не повідомили. З урахуванням зазначеного, судом у відповідності до ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяви доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.07.2010 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення цього суду 25.06.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 10.02.2010 року до повноліття дитини. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Кіровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (ВП №31570247). Постановою від 11.09.2014 року державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Щербак С.О. було накладено арешт та заборону відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON], в межах суми звернення стягнення в розмірі 21150 грн. 67 коп. На підставі вказаної постанови в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване відповідне обтяження за номером запису №6964558. Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено судом арешт на майно позивача, як боржника у виконавчому провадження, накладався державним виконавцем в зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів. Разом з тим, як вбачається з довідки державного виконавця від 03.03.2015 року, станом на 02.03.2015 року заборгованість зі сплати вказаних платежів у [PERSON] відсутня. В зв'язку з цим, на теперішній час відсутні і передбачені ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для накладення арешту на майно боржника та наявність останнього перешкоджає позивачу в реалізації його права, як власника, вільно розпоряджатись належним йому майном. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід скасувати арешт на майно позивача, накладений згідно постанови державного виконавця від 11.09.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved