Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт\~ б/н від 10.11.2014\~ року [PERSON] отримала кредит у розмірі 60226 грн. 58 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 %\~ на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком «Умовами та правилами», «Тарифами Банку», складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, а відповідач, в свою чергу, неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 20.07.2020 року становить 61231 грн. 37 грн., що позивач і просить\~ стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати\~ судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн.. Позивач в судове засідання свого представника не направив, подав суду клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника банку, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була\~ викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подала та відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що 10.11.2014 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт\~ №б/н\~ [PERSON] отримала\~ кредит у розмірі 60226 грн. 58 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 %\~\~ на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, яка станом на 20.07.2020 року становить 61231 грн. 37 грн.. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підписала анкету-заяву, Генеральну угоду разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами, в якій виявила бажання отримати кредитні кошти, тобто між ПАТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами (а.с. 9-41). Також, судом встановлено, що ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» [PERSON] було надано наступні кредитні карти: [NUMBER] дата відкриття 09.10.2015 року, термін дії 02/18, [NUMBER] дата відкриття 10.11.2014 року, термін дії 03/18 (а.с. 8). Із розрахунку заборгованості (а.с.6-7), вбачається, що у зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 20.07.2020 року має заборгованість за кредитом - 61231 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 16478,08\~ грн. - заборгованість за кредитом; 15533,39 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 28215,12 грн. -\~ заборгованість за пенею; 1004,78\~ грн.\~ - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Тобто, як випливає зі змісту даного договору, сторонами узгоджено питання щодо розміру відсотків, штрафів, які підлягають стягненню у разі неповернення боргу у строк дії договору. Що стосується нарахування позивачем пені і штрафу, то суд виходить з наступного. Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, яка є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання. А відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Так, згідно розрахунку заборгованості, вбачається що пеня в розмірі 28215,12 грн., нарахована в розмірі 659,12 грн. щомісячно, накопичувальним підсумком (а.с. 6-7).\~\~\~\~ Однак, згідно умов Генеральної угоди не передбачено сплату пені, як виду цивільно-правової відповідальності, саме в такому розмірі, в разі порушення умов договору, як і не передбачено її сплату в Анкеті-заяві, та міститься п.2.8 Генеральної угоди, яким передбачено,що\~ при порушенні позичальником зобов`язання щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в умовах та правилах за кожен день прострочення. Так, у разі виникнення прострочення зобов`язань за борговими зобов`язаннями згідно п.2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Також, згідно п. 2.1.1.12.7.2 Договору у разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом минулого місяця до 25 числа поточного місяця, Клієнт сплачує банку пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період, в розмірі, діючої базової місячної відсоткової ставки від заборгованості на момент списання. Одночасно, згідно п. 2.2 Генеральної угоди в разі прострочення строків погашення заборгованості, вказаних в цій\~ Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов`язаннями строк\~ яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається прострочена. Позичальник сплачує Банку штраф в розмір 1506,06 грн.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що одночасне застосування\~ пені та штрафу за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. А тому вимоги позивача про стягнення пені і штрафу, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Отже,\~ вимогу позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 28215,12 грн., суд вважає необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена підписала заяву і отримала кредит, однак умови договору порушив. Крім того, відзиву на позовну заяву з належними та достатніми доказами в підтвердження заперечень вимог позивача до суду не надала. Тому, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 33016,25 грн., яка складається з наступного: 16478,08 грн. - заборгованість за кредитом; 15533,39 грн. - заборгованість по відсоткам; 1004,78\~ грн.\~ - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.\~ На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються\~ з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 1133 грн. 41 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial