Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на даний час на обліку у службі у справах дітей ЗМР перебуває малолітній [PERSON], [INFO], як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Так, батько дитини [PERSON] позбавлений щодо дитини батьківських прав рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.03.2018 р. Мати дитини [PERSON] неодноразово засуджена за скоєння злочинів різного характеру, останній раз в 2017 р. Відомо, що в лютому 2018 р. вона звільнилась з місця відбування покарання, однак місце її проживання невідомо, вона продовжує вести аморальний спосіб життя, вихованням та утриманням дитини не займається, свої батьківські обов'язки не виконує. Дитина мешкає з бабусею, дідусем та старшою сестрою, які забезпечують необхідні умови життя, виховання та розвитку хлопчика. Просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], передати дитину органу опіки та піклування до вирішення її подальшої долі та стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 930,00 грн. щомісячно до його повноліття. Ухвалою суду від 30.05.2018 р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче засідання. 25.06.2018 р. у справі проведено підготовче засідання, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд встановив, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно з рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.03.2018 р., яке набрало законної сили 28.04.2018 р., батько дитини [PERSON], [INFO], позбавлений батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] Згідно з актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], малолітній [PERSON] мешкає за вказаною адресою разом з бабусею [PERSON] та старшою сестрою [PERSON]. Умови проживання задовільні, дитина забезпечена окремим ліжком, місцем для відпочинку та навчання, в квартирі є необхідні меблі, техніка, шкільне приладдя, засоби гігієни, іграшки тощо. Згідно з характеристикою учня 3-А класу Запорізького ЗОНВК санаторного типу «Злагода» [PERSON]., мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається, інтерес до життя дитини не проявляє, школу не відвідує. Розвитком та виховання хлопчика займаються бабуся, дідусь та старша сестра. Згідно з вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.03.2017 р. [PERSON] засуджена за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, яке відбувало реально в місцях позбавлення волі. Крім того, раніше [PERSON] неодноразово була засуджена за вчинення інших злочинів різного характеру. Згідно висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №03/01-22/077 від 05.05.2018 р. ним визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO] З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню малолітнього сина, оскільки заходів для забезпечення належних умов його розвитку та виховання не приймає, з дитиною не проживає, не спілкується, його навчанням не цікавиться, матеріально не забезпечує, веде аморальний спосіб життя, що, на думку суду, є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав . Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що згідно з ст.180СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2,3 ст.166СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], відносно якого вона позбавлена батьківських прав. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд відповідно до ст.182СК України враховує вік дитини - до 10 років, що він матеріально не забезпечений, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною, здоровою, інших утриманців не має, у зв'язку з чим, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 930,00грн. щомісячно до його повноліття. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач на підставі закону звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави за подання позовних вимог про позбавлення батьківських прав як вимог немайнового характеру судовий збір в розмірі 704,80 грн. та за подання позовних вимог про стягнення аліментів як вимог майнового характеру в сумі 704,80 грн., усього 1409,60 грн.

Outcome: approved