Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №76/4479CLPS2 від 06.10.2011 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ПАТ «Платинум Банк», після якого вони набули право вимоги, та відповідачкою був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 3442,26 гривень з розрахунку 36,00% річних строком на 30 місяців. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідачки станом на 19.06.2013 року заборгованість становить 3920 (три тисячі девятсот двадцять) гривень 91 копійка, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 2466,34 грн.; сума заборгованості за відсотками 624,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 830,16 грн., яку позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання вимог за позовом, просила їх задовольнити у повному обсязі та справу розглянути за її відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловила. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 169 та ст. 224 ЦП України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 06.10.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №76/4479CLPS2, за яким банк надав їй кредитні кошти у розмірі 3442,26 гривень з розрахунку 36,00% річних строком на 30 місяців. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем був укладений договір факторингу №20130619-К, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги від відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №76/4479CLPS2 від 06.10.2011 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 19.06.2013 року становить 3920 (три тисячі девятсот двадцять) гривень 91 копійка, з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 2466,34 грн.; сума заборгованості за відсотками 624,41 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 830,16 грн.. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved