Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що між ним та відповідачами був укладений кредитний договір № 1957/1 07 від 03.08.2007 року, проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідач [PERSON] допускав порушення строків погашення заборгованості, а тому він разом з поручителем [PERSON] відповідають солідарно перед позивачем, і зокрема повинні відшкодувати банку заборгованість за кредитом, за відсотками по кредиту, за простроченими відсотками та пеню, у розмірі 20\~411, 33 доларів США, що в еквіваленті складає 155\~744 грн. 57 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів державне мито в розмірі 1\~557, 45 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 250 грн. В процесі судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги, в звязку з чим, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, за відсотками по кредиту, за простроченими відсотками та пеню, у розмірі 23\~638, 49 доларів США, що в еквіваленті складає 187\~018 грн. 28 коп. Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів державне мито в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 250 грн. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або про відкладення судового засідання не подавали. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. \~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ В судовому засіданні встановлено, що\~03.08.2007 року ПАТ АБ «Порто Франко» (АКБ «Порто Франко») уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 1957/1 07 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на покупку автомобіля у розмірі 19\~500,00 доларів США строком з 03.08.2007 року по 02.08.2012 року. 03.08.2007 року між АКБ «Порто Франко» та [PERSON] було укладено договір поруки № 030807/2 в забезпечені належного виконання кредитних зобовязань по кредитному договору № 1957/1 07 від 03.08.2007 року. Відповідно до укладеного договору № 1957/1 07 від 03.08.2007 року відповідачі, у свою чергу, прийняли на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором. В звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 26.10.2010 року заборгованість за кредитним договором складає 23\~638, 49 доларів США, що в еквіваленті становить 187\~018 грн. 28 коп. Таким чином, відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання зобовязань по кредитному договору № 1957/1 07 від 03.08.2007 р. в частині погашення основного боргу і нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 1957/1 07 від 03.08.2007 року, станом на 26.10.2010 року складає: заборгованість за кредитом 17 101, 02 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 135\~296 грн. 43 коп.; заборгованість за відсотками 5 752, 87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 45 514 грн. 41 коп.; пеня 784, 60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 6 207 грн. 44 коп. Загальна заборгованість станом на 26.10.2010 року складає 23\~638, 49 доларів США, що в еквіваленті становить 187\~018 грн. 28 коп. Згідно зі ст. 554 ЦК України та п. 2.1 зазначеного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ПАТ АБ «Порто Франко» (АКБ «Порто Франко») як солідарні боржники по борговим зобов'язанням [PERSON]. Отже, ПАТ АБ «Порто Франко» (АКБ «Порто Франко») має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від кожного з відповідачів, при цьому поручитель відповідає перед позивачем-кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник-відповідач, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу (кредиту), сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved