Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.02.2017 о 07 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211540», державний номерний знак [NUMBER] , на 114 км + 960 м автодороги Житомир Могилів Подільський допустив зіткнення з транспортним засобом «Рено», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2017 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Зазначає, що потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала йому всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі чого позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Позивач вказує, що загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру вартості шкоди становить 11\~797, 39 грн. За вказаних обставин, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Тому позивач просить стягнути на його користь з відповідача 11\~797,\~39\~грн в порядку регресу та судові витрати по справі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 15). Відзив на позов відповідачем не подано. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України попередньо надіслав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, судові засідання просить проводити за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позов визнає повністю. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2017 по справі №128/512/17, встановлено, що 24.02.2017 о 07 год. 50 хв., на 114 км + 960 м автодороги Житомир Могилів Подільський, [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 211540» /д.н. [NUMBER] /, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» /д.н. [NUMBER] /, чим спричинив механічні пошкодження автомобілів. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. в прибуток держави (а.с. 5). Згідно копії Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду власника транспортного засобу «Renault Kangoo», д.н. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] від 26.09.2017, останній повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 24.02.2017 за участі відповідача [PERSON] (а.с. 6 9). Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу д.н. [NUMBER] застрахована не була, зокрема в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ поліс на транспортний засіб д.н. [NUMBER] не знайдено (а.с. 11). Відповідно до копії звіту №SOS-171006-3351207 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 17.10.2017, на дату оцінки 24.02.2017, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 18\~290 грн. 69 коп. (без ПДВ) (а.с. 12 31). Згідно копії розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Renault Kangoo» з номерним знаком [NUMBER] , складеного 15.01.2018, розмір регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Renault Kangoo» з номерним знаком [NUMBER] внаслідок пошкодження під час ДТП, має складати 11\~093 грн. 39 коп. (а.с. 32 33). Власник транспортного засобу «Renault Kangoo», д.н. [NUMBER] , [PERSON] 04.11.2017 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.02.2017 за участю транспортного засобу під керуванням відповідача (а.с. 34). Згідно довідки № 1 від 20.11.2017 МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, особою, яка має право на відшкодування шкоди, є [PERSON] , як власник автомобіля «Renault Kangoo», д.н. [NUMBER] , який має поліс ОСЦПВВНТЗ/ЗК, винуватець [PERSON] , марка транспортного засобу «ВАЗ 211540», д.н. [NUMBER] , тип винуватця - незастрахований. Сума до сплати потерпілому 11\~093, 39 грн. (а.с. 39). 14.02.2018 МТСБУ на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 13.02.2018 платіжним дорученням перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 11\~093, 39 грн (а.с. 40, 42). Крім того, позивачем понесені витрати на послуги аварійного комісара (експерта), згідно рахунку на оплату № 2697 від 10.11.2017 в сумі 704 грн, про що свідчить копія відповідного платіжного доручення та копія рахунку на оплату (а.с. 41, 43). Таким чином, всього позивачем понесені витрати в сумі 11\~797,\~39\~грн(11\~093, 39 грн + 704 грн = 11\~797, 39 грн) (а.с. 42, 43). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 21.1. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 29.06.2016 в справі № 6-192цс16, згідно з яким деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повно\-му обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.01.2019 в справі № 200/13392/13-ц. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП не була застрахована, страховий поліс відсутній. Дана обставина відповідачем не заперечується. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем здійснено відшкодування завданої шкоди потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді, що була завдана відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована, в розмірі 11\~093,\~39\~грн.,\~крім цього,позивачем здійснено витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 704 грн. з метою встановлення розміру завданої шкоди діями відповідача, які підтверджуються копіями платіжних доручень, відповідачем добровільне відшкодування зазначених витрат не здійснено, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102, 00 грн (а.с. 4). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved