Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимоги посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - 49/11 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що в [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Його мама до дня смерті проживала у будинку [ADDRESS] . Після смерті матері він займався її похованням, від спадщини не відмовлявся. В строк, визначений ст.1270 ЦК України, він не звернувся до нотаріальної контри для оформлення спадщини, так як вважав себе таким, що прийняв спадщину, бо постійно проживав зі своєю мамою. Крім того, його мама померла раптово, одразу після його дня народження. Ця подія викликала в нього великий нервовий стрес, внаслідок чого він захворів і періодично перебував на лікуванні з приводу ішемічної хвороби серця. Відтак вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з об`єктивних причин. За таких обставин змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просив задоволити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення позову, покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , про що Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №614 і видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22 травня 2006 року державним нотаріусом Першої дрогобицької державної нотаріальної контори Панкевичем Р.І. зареєстрованим в реєстрі за №2-1428 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.05.2006 року №10781564. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті мами, [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 26 жовтня 1963 року сільрадою Бітля Старосамборського району Львівської області. На час смерті мами позивача не було спадкоємців першої черги за законом , які б прийняли спадщину: його тато, [PERSON] , помер ще [INFO] , що підтверджується зазначеним вище свідоцтвом про право на спадщину за законом. Мати позивача, [PERSON] , до дня смерті проживала у будинку [ADDRESS] , що підтверджується будинковою книгою та довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради від 04.07.2018 року №1582. Як вбачається з паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 1997 року Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області, на час смерті матері позивача, останній був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , однак він фактично проживав разом зі спадкодавцем - своєю мамою, [PERSON] , в буд [ADDRESS] , як це підтверджується вказаною довідкою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради від 04.07.2018 року №1582. Однак в строк, визначений ст.1270 Цивільного кодексу України, позивач не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, бо постійно проживав з своєю мамою. За змістом ч. 3,4 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив відмову про неї. Позивач проживав в [ADDRESS] разом з обома батьками з моменту вселення. Після смерті мами здійснював її поховання. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 27 вересня 2017 року №00018757828. Від спадщини не відмовлявся. В зазначеному будинку я проживаю і до сьогоднішнього дня. 16 липня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М. з питання оформлення спадщини за законом після смерті моєї мами, [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріус завела спадкову справу №62709688, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.07.2018 року №52624829, однак відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно з підстави пропуску строку для прийняття спадщини, як це підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 липня 2018 року №320/02-31. При цьому поінформувала, що в грудні 2017 року було внесено зміни в п.3.22 Глави 10 Розділу II порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №282/20595, за якими доказом постійного проживання зі спадкодавцем може бути лише довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстроване за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, внаслідок зміни в законодавстві в грудні 2017 року щодо підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем, яким є виключно факт реєстрації місця проживання, він позбавлений права на оформлення спадщини після смерті матері з підстави постійного проживання зі спадкодавцем, як це передбачено ч.3,4 ст. 1268Цивільного кодексу України, який підтверджується КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради, а не органу реєстрації місця проживання. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №17 «Про судову практику в справах про успадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України. У постанові Верховного Суду №404/2163/16-ц (провадження №61/15926св18) від 04 липня 2018 року, висловлена позиція за якою відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що від не проживав зі спадкодавцем, оскільки ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Разом з тим, мати позивача померла раптово, одразу після його дня народження ([INFO] ). Ця подія викликала в нього великий нервовий стрес, внаслідок чого позивач відразу захворів і періодично перебував на лікуванні з 26 вересня 2017 року по даний час, що підтверджується Випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 10.07.2018 року з приводу ішемічної хвороби серця. Як передбачено ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Даною статтею також визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, через свою необізнаність в спадковому законодавстві та перенесений стрес, вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, що, на думку суду, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю в два місяці, так як є підстави вважати, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Враховуючи вищенаведене та ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed