Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.10.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Примирення між ними не можливе. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 30.10.2010 року у Відділі ДРАЦС Міського відділу м. Херсона, актовий запис № 1081. Позивач надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі доказами. Процесуальні дії суду: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.10.2010 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, шлюб між сторонами було зареєстровано 30 жовтня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 1081. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.04.2011 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved