Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суд з даним позовом у якому просив суд зняти арешт та заборону відчуження майна, а саме нежитлового приміщення площею 3071 кв.м., розташованого за адресою м.Одеса вул.Гаршина,3, що належить Одеській обласній спілці споживчих товариств «Облспоживспілка» (ЄДРПОУ 01761391), накладені постановою АА №186119 від 24.10.2003р. державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що постановою АА №186119 від 24.10.2003р. державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції [PERSON] накладено арешт на нежитлове приміщення площею 3071 кв.м., розташованого за адресою м.Одеса вул.Гаршина,3, по іншій цивільній справі, у якій ухвалено рішення. Оскільки зазначене майно належить позивачу, а арешт та заборона відчуження порушують право власності позивача, просили суд позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав просив його задовольнити. Представник третьої особи та відповідач до суду не явилися. Суд дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що у цивільній справі №2-1545/2001 за позовом Томсинського до Медичної установи «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс «Облспоживспілки» про стягнення заробітної плати 19.06.2001р. ухвалено рішення яким з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі 694,30 грн. На виконання рішення суду постановою АА №186119 від 24.10.2003р. державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції [PERSON] накладено арешт на нежитлове приміщення площею 3071 кв.м., розташованого за адресою м.Одеса вул.Гаршина,3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.07.2003р. у справі №32/125-03-4944 скасовано державну реєстрацію субєкту підприємницької діяльності Медичної установи «Реабілітаційно-оздоровчий комплекс «Облспоживспілки», яка була розташована за адресою м.Одеса вул.Гаршина,3. Згідно свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 4.11.2002р., позивачу належало право власності на 3071,9 кв.м. нежитлових будівель літ. «А», яке зареєстроване в КП БТІ 6.11.2002р. (а.с.22-23). Нежитлові будівлі та споруди загальною площею 4611,9 кв.м. які складаються з спального корпусу «А», сауни, котельні літ. «В», клубу, їдальні літ. «Г», медичного пункту літ. «Д», сараю літ. «Е», магазину літ. «Ж» на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2005р. належать позивачу (а.с.24-25). За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Таким чином, враховуючи, що відповідач реєстрацією у зазначеній квартирі створює позивачу перешкоди у її володінні та користуванні, то порушене право підлягає захисту, а обраний позивачем спосіб захисту цього права, як то зняття арешту та заборони відчуження зазначеним майном - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved