Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 10.04.2000 року померла його баба [PERSON], яка проживала в [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем пятої черги за закономна підставі ст. 1265 ЦК України, в лютому 2015 року звернувся до Путивльської райдержнотконтори з приводу прийняття спадщини, але йому було в цьому відмовлено у звязку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. 09.12.2007р. помер батько позивача [PERSON], який був єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину після смерті [PERSON] батько позивача не приймав та до нотаріальних контор або до приватних нотаріусів з питань оформлення спадкових прав не звертався. Посилаючись на те, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що помилково вважав, що його батько [PERSON] прийняв та оформив спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки всі правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходились у нього на зберіганні, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю в один місяць. Судові витрати покласти на нього. В судовому засіданні представник позивача позов підтримаву повному обсязі, відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, також просила справу слухати у відсутність її представника. Ухвалою суду від 27.04.2015 року у прийнятті визнання позову відповідачем було відмовлено. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2000р. в с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області померла баба [PERSON], що вбачається з фотокопій відповідних свідоцтв (а.с. 3,6). Із витягу зі Спадкового реєстру № 39725826 від 25.02.2015р., виданого Путивльською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.10). Як розяснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування№ 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У відповідності до пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 10.04.2000 року, на час виникнення спадкових правовідносин позивач у відповідності до ст.ст. 529-531 ЦК України (1963 р.) не відносився до кола спадкоємців по закону і права на спадкування не мав, а тому положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не застосовуються.

Outcome: dismissed