Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що з моменту народження і до сьогоднішнього дня він проживає та зареєстрований у [INFO]. У серпні 2014 року він уклав шлюб з [PERSON], з якою в них народився син [PERSON], і вони залишилися проживати за вищевказаною адресою в окремому будинку від відповідачів. Він перебуває на військовій службі в Національній гвардії України з вересня 2015 року, тому додому приїжджає рідко. Однак, на початку 2016 р. між його жінкою і батьками виник конфлікт, в ході якого вони почали виганяти її та їхнього сина з будинку, в якому були зареєстровані і постійно проживали. Своїми неправомірними діями [PERSON] та [PERSON], змусили його дружину [PERSON], покинути будинок в якому вони проживали і вона переїхала жити до його тітки у с. Нересниця. Відповідачі відмовляються у добровільному порядку впустити його дружину та сина до їхнього спільного помешкання, тому він був змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися і не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. За\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється сином відповідачів [PERSON] та [PERSON] 09.10.1994 р. позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON]) Р.М., у якому в них народився син [PERSON] 18.03.2015 р. Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] з 29.11.2010 р. зареєстрований у [INFO]. Після укладення шлюбу позивач почав проживати у вищевказаному будинку зі своєю сімєю. Відповідно до довідки Нересницької сільської ради № 75 від 15.02.2017 р. згідно запису в погосподарській книзі № 24, особовий рахунок № 1243, у с. Нересниця, вул. Зоряна, № 11, проживають [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Статтями\~47 та 48 Конституції України\~гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч. 4\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, та сторони не можуть домовитись щодо спільного користування майном. Частиною 2 ст. 64 ЖК Української РСР передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З приписів ст. 156 ЖК Української РСР вбачається, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] та його малолітній син [PERSON] мають надане їм чинним законодавством право на проживання у [INFO] і ніхто не в праві перешкоджати їм у користуванні будинком. За таких обставин,

Outcome: approved