Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, де зазначив, що йому на праві власності належить жилий будинок [ADDRESS]. В будинку з 2009 року є зареєстрованою відповідачка, дружина сина позивача, яка жодного разу у будинку не з'являлась, жодного дня у ньому не мешкала, майна відповідачки у будинку не має. Позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач наполіг на заявленому позові за вищевказаними підставами, проти заочного розгляду справи не заперечував. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18.12.2004 року позивачу на праві приватної власності належить 12 частка жилого будинку [ADDRESS]. Згідно до даних будинкової книги вказана адреса з 03.09.2009 року є адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в жиловому приміщенні, що належить позивачу-власнику. За позовом позивач зазначає, що відповідачка жодного разу не з'являлася в його будинку, бо не мешкала та не мешкає за вищевказаною адресою. Такі пояснення позивача узгоджуються із дослідженими судом доказами, в тому числі з довідкою голови квартального комітету від 09.06.2014 року та з показаннями допитаних судом свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON], з показань яких вбачається, що вони живуть тривалий час по сусідству з позивачем, проте відповідачку не знають та ніколи її не бачили. При цьому [PERSON] та [PERSON] наполягали суду на тому, що вони періодично відвідували сім'ю позивача, що мешкає за вищевказаною адресою, проте відповідачки там жодного разу не виявляли. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищеперелічені докази узгоджуються між собою, з них логічно та послідовно вбачаються обставини справи, а саме, те, що відповідач-член сім'ї власника житла-позивача відсутня більше ніж понад рік у спірному житловому приміщенні. При цьому поважних причин такоє відсутності судом не встановлено, через що заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved