Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1055/П, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 105000 доларів США, зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном погашення до 06 листопада 2022 року. Договір кредиту був забезпечений переданою в іпотеку двокімнатною квартирою [ADDRESS] згідно укладеного між банком та [PERSON] іпотечного договору Також з метою забезпечення виконання кредитного договору між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №44.02-1418/П, згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. Відповідачі не виконують свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого станом на 15 вересня 2015 року утворилась заборгованість за договором на загальну суму 185086,19 доларів США, що еквівалентно 4063140 грн. 66 коп., з яких 91679,84 доларів США (2012619,57 грн.) - заборгованість за кредитом, 62494,15 доларів США (1371914,93 грн.) - заборгованість за відсотками, 12147,83 доларів США (266677,54 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 18764,38 доларів США (411928,63 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 185086,19 доларів США, що еквівалентно 4063140 грн. 66 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, подала суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що згідно п.4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань за кредитним договором протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредитом та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідач [PERSON] сплатив позивачу останній платіж 27.04.2011 року. Таким чином 27 липня 2011 року настав остаточний строк повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків, проте позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише в квітні 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Також представник відповідачів вказав, що порука є припиненою, оскільки банк не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з викладеного, представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1055/П, відповідно до якого позивач надав позичальнику грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 105000 доларів США шляхом надання траншів протягом перших дванадцяти місяців, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном погашення до 06 листопада 2022 року. Відповідно до п.1.1.3 договору погашення траншів кредиту здійснюється щомісячними платежами до 10 числа кожного місяця згідно графіку, починаючи з грудня 2008 року, останній платіж в листопаді 2022 року. Відповідно до п.2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, за фактичну кількість днів користування траншем кредиту у періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту та/або відповідного траншу кредиту. Відповідно до п.2.4.1 договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється на рахунок [NUMBER] у КМФ АКБ «Укрсоцбанк» до 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані такі проценти, а також в день погашення заборгованості за кредитом в повній сумі. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п.2.4 цього договору у попередній робочий день. Відповідно до п. 3.3.6 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати проценти в розмірі, визначеному п. 2.4 цього договору, та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п.п.3.3.10, 3.4.1 цього договору. Згідно п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, строків повернення кредиту позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми кредиту за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань за п.п. 3.3.6, 3.3.7 цього договору протягом більше 90 календарних днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Відповідно до п. 1.3 договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, банк в день укладення цього договору уклав з позичальником іпотечний договір та з [PERSON] договір поруки. За умовами іпотечного договору [PERSON] передає банку в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 59,20 кв.м., жилою площею 31,50 кв.м., заставною вартістю 757500 грн. Згідно договору поруки №44.02-1418/П, укладеного 07 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та [PERSON] (позичальник), та [PERSON] (поручитель), поручитель зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов'язань, станом на 15 вересня 2015 року утворилась заборгованість за договором на загальну суму 185086,19 доларів США, що еквівалентно 4063140 грн. 66 коп., з яких 91679,84 доларів США (2012619,57 грн.) - заборгованість за кредитом, 62494,15 доларів США (1371914,93 грн.) - заборгованість за відсотками, 12147,83 доларів США (266677,54 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 18764,38 доларів США (411928,63 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Разом з тим, як вбачається з п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань за п.п. 3.3.6, 3.3.7 цього договору протягом більше 90 календарних днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та пояснень представника банку, відповідач [PERSON] сплатив позивачу останній платіж з повернення кредиту 10 вересня 2010 року, а по нарахованим відсоткам - 27 квітня 2011 року, після чого жодних платежів за договором позичальником здійснено не було. Таким чином, позичальник не виконував свої зобов'язання за договором щодо сплати кредиту та нарахованих відсотків більше 90 календарних днів, внаслідок чого відповідно до п. 4.4 кредитного договору термін надання кредиту закінчився, а у позичальника виник обов'язок погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції 27 липня 2011 року (27 квітня 2011 року+90 календарних днів). Проте позичальник кредит та проценти не сплатив. Відтак починаючи з 28.07.2011 року у позивача виникло право звернення до суду за захистом порушеного права та почався перебіг позовної давності. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно частини 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів 12 квітня 2016 року, тобто після спливу позовної давності, поважних причин пропуску позовної давності не навів, доказів на підтвердження поважності причин пропуску позовної давності не надавав. Враховуючи заяву представника відповідачів про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у зв'язку зі спливом позовної давності. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки банк протягом шести місяців з 28.07.2011 року вимогу до поручителя не пред'явив, порука припинилася, що є додатковою підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed