Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 12.04.2011 року помер його дід [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,052 га, кадастровий номер 3220481300:05:034:0006, що розташована на території Дроздівської сільської ради, яку він в свою чергу успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла 11.11.2005 р., та інше нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом , у передбаченому законом порядку він прийняв спадщину і оформив свої права на частину спадкового майна , але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 20.04.2016 р. відмовила [PERSON] в оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку, посилаючись на відсутність державної реєстрації права власності померлого спадкодавця на це майно. Позивач [PERSON] просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,052 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220481300:05:034:0006, що розташована на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району, після смерті [PERSON], який помер 12.04.2011 р. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа державний нотаріус [PERSON] направила до суду належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON], просила слухати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 12 квітня 2011 року помер [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 349 \\2011 р., заведеної після його смерті державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] , вбачається, що [PERSON] 19.01.2011 р. склав заповіт , яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно внуку [PERSON]. Позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті діда, подавши в шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що 20 квітня 2016 року державний нотаріус [PERSON] видала позивачеві [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0261 га, яка розташована на території Дроздівської сільської ради. Суд встановив, що державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON]О постановою від 20.04.2016 р. відмовила [PERSON] в оформленні спадщини на земельну ділянку площею 6,052 га, кадастровий номер 3220481300:05:034:0006 , що розташована на території Дроздівської сільської ради, посилаючись на те, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на вказане спадкове майно. Встановлено, що вищевказану земельну ділянку спадкодавець [PERSON] набув у власність 16 січня 2007 року в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON], яка померла 11.11.2005 р. В матеріалах справи міститься державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 169225, виданий 20.11.2006 р. Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів на ім»я [PERSON]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру, сформованого на 05.08.2016 р., земельна ділянка площею 6,052 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220481300:05:034:0006, що розташована на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району, рахується за [PERSON] на підставі державного акта від 11.12.2009 р. ЯК 777092. Оригінал даного державного акта у позивача відсутній. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті діда [PERSON], на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким , що прийняв спадщину на підставі ст.1270 ЦК України. По справі встановлено, що земельна ділянка площею 6,052 га, кадастровий номер 3220481300:05:034:0006, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дроздівської сільської ради, була набута [PERSON] у власність в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON], яка померла 11.11.2005 р. В матеріалах цивільної справи мається свідоцтво про право на спадщину від 16.01.2007 р., за яким [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] вищевказану земельну ділянку, та державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку серія ЯГ № 169225 , виданий на ім»я [PERSON], завірені гербовою Білоцерківської райдержадміністрації та Управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі . По справі встановлено, що вищевказана земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі на ім»я [PERSON] на підставі державного акту від 11.12.2009 р. ЯК 777092 з присвоєнням кадастрового номеру. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст.1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обовязковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину , то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлого діда [PERSON] , оскільки інший порядок для набуття позивачем права власності на дане нерухоме майно законодавством не визначений.

Outcome: approved