Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що він являється батьком [PERSON] [INFO], матірю дитини є [PERSON]. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини припинили з травня 2015року, та проживають за різними адресами. Дитина проживає з матірю. Відповідачка чинить перепони у тому, щоб батько повноцінно спілкувався з дитиною. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд усунути перешкоди у вихованні, спілкуванні батька з дитиною, встановити дні побачення з дитиною. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечувала частково, пояснила, що згодна на побачення батька з дитиною, але вона заперечує в частині побачень на території батька. Представник Чернігівської РДА як органу опіки та піклування [PERSON] на виконання ухвали суду від 31 серпня 2016 року надала Висновок щодо визначення способу участі у вихованні батька [PERSON], який проживає окремо від сина [PERSON],[INFO], а саме: протягом жовтня та листопада 2016 року щосуботи з 10:00 до 13:00години; з грудня 2016 року щосуботи з 10:00 до 16:00 години; щорічно Різдво Христове з 12:00 до 16:00годни, на другий день після Пасхи (Великдень) 10:00 до 16:00 години; 16 травня, день народження батька, з 10:00 до 16:00 години; 31 грудня, день народження дитини, з 12:00 до 16:00 години, за місцем проживання батька [INFO] «а», с. Довге, Чернігівського району Запорізької області, за умови задовільного стану здоровя дитини. Позивач, його представник та відповідач з викладеним у висновку органу опіки та піклування способом участі батька у вихованні дитини погодились. Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку сторін, суд приходить до необхідності задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного: У відповідності з свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №143673, виданого відділом ДРАЦС Чернігівського РУЮ у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] 12 липня 2014 року зареєстрували шлюб. Дані про розірвання шлюбу відсутні. Рішенням від 23 червня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням виключно інтересів дитини Чернігівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування надала висновок щодо визначення способу участі у вихованні батька [PERSON], який проживає окремо від сина [PERSON],[INFO] з умовами та графіком. Згідно ст.ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, дитина має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитини, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку. Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законними та обґрунтованими. Аналіз поданих суду доказів вказує на те, що відповідачка [PERSON] своїми діями та бездіяльністю перешкоджає [PERSON] в реалізації його батьківських прав. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Разом з тим, враховуючи вік дитини, відсутність повної інформації щодо її стану здоров'я, взаємовідносин з батьком, зважаючи на неможливість забезпечити явку дитину до суду, суд вважає за необхідне врахувати висновок Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації щодо необхідності проведення систематичних побачень. При цьому суд роз'яснює позивачу право змінити в майбутньому спосіб участі батька у вихованні дитини, за умови налагодження стабільного позитивного контакту з дитиною, додержання її прав та інтересів, виконання рекомендацій органу опіки та піклування.

Outcome: partial