Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 23.07.2018 року між ним та ПрАТ «КОМФІ ТРЕЙД» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1370800.201, предметом якого було страхування транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] . 08.11.2018 року на пл.Шевченка,4 в м.Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу MAZDA 323, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2018 року у справі №203/4093/18 встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі заяви представника страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] , про що складено протокол огляду та отримано договір наряд-замовлення на роботи №5965 та рахунок Б275 від СТО, а також акт надання послуг №222, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 22314 грн. 60 коп. На підставі заяви та зібраних документів страховою компанією було складено страховий акт №1295.206.18.01.01 на суму 22314 грн. 60 коп., яка виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №29047. Посилаючись на вказані обставини та положення ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.1187,1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22314 грн. 60 коп. та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2270 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2021 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданому клопотанні представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за судовими викликами до суду повторно не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. За вказаних обставин, судом у відповідності до ст.ст.211,223,247,280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.07.2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1370800.201, предметом якого було страхування транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] . 08.11.2018 року на пл.Шевченка,4 в м.Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу MAZDA 323, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2018 року у справі №203/4093/18 встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами 2,5 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, з урахуванням наведених вище положень ЦК України та обставин, встановлених під час розгляду справи №203/4093/18, суд вважає доведеним факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.11.2018 року, з вини відповідача [PERSON] . Також судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі заяви представника страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] , про що складено протокол огляду та отримано договір наряд-замовлення на роботи №5965 та рахунок Б275 від СТО, а також акт надання послуг №222, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 22314 грн. 60 коп. На підставі заяви та зібраних документів страховою компанією було складено страховий акт №1295.206.18.01.01 на суму 22314 грн. 60 коп., яка виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №29047. Згідно витягу з бази МТСБУ, що долучений до позовної заяви вбачається, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у позивача відповідно до наведених вище ст.1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» після виплати страхового відшкодування потерпілій особі, виникло право регресної вимоги до відповідача, як особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та цивільно-правова відповідальність якого на момент цієї пригоди застрахована не була. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в сумі 22314 грн. 60 коп. та у відповідності до ст.141 ЦПК України - судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved