Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про скасування державної реєстрації права власності відповідача на житловий будинок з господарськими спорудами № 1 по вул. Борисівський в с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, здійснену 28.12.2016 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частини зазначеної нерухомості після смерті 10.06.2011 року її батька [PERSON]. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, при цьому останній звернув увагу суду, що визнання права власності за відповідачем на цілий будинок відбулося без врахування наявності іншого спадкоємця, позивача, як дочки сина бабусі відповідача, яка на час смерті батька була неповнолітньою. Представники відповідача заперечували проти вимог позову, вважаючи їх не обґрунтованими та безпідставними, вважаючи що позивач запізно звернулася до суду з зазначеним позовом. Представник Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не зявився, від голови сільської ради надійшов лист про розгляд справи без їх участі та відсутності заперечень щодо задоволення вимог позову. Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Васильківської районної державної адміністрації Київської області у вирішенні спору поклався на думку суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду положень ст.ст.1216-1218, 1258, 1261, ч.4 ст.268 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі, діти спадкодавця та батьки. Неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадку відмови від прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду матеріалів справи, а саме, спадкових справ № 52/2013 до майна померлої [PERSON], № 97/2016 [PERSON] та № 07/2017 [PERSON], вбачається, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок з господарськими спорудами № 1 по вул. Борисівський в с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області належний [PERSON] дідусю позивача та відповідачеві [PERSON], померлого 21 листопада 1991 року, по ? частині успадкували: ●його син [PERSON], померлий 10 червня 2011 року, батько позивача, яка народилася 20 вересня 1994 року (тобто, на час його смерті вік заявниці складав 17 років); ●дружина померлого [PERSON], яка померла 23 вересня 2012 року, спадщину після якої 26.02.2013 року прийняв її онук відповідач [PERSON], син її сина [PERSON], померлого 5.01.2016 року. В судовому засіданні свідок приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу [PERSON] підтвердила, що позивач, як спадкоємиця свого батька, має право отримати у спадок лише ? частини від спірного будинку. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 92494375 від 21.07.2017 року, право власності відповідача [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами № 1 по вул. Борисівський в с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, загальною площею 108,5 кв.м., житловою площею 57,8 кв.м., здійснено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за індексним № 33247841 від 28.12.2016 року. Таким з огляду на зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що на час смерті [PERSON] - батька позивача, його спадкоємцями являлися його дочка та мати [PERSON], при цьому, позивачку необхідно вважати такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини смерті 10 червня 2011 року її батька, остання була неповнолітньою, а тому позов підлягає до часткового задоволення, з визнанням за заявницею право власності в порядку спадкування за законом лише на ? частину житлового № 1 по вул. Борисівський в с. Мала Солтанівка, що фактично складає ? частину від належної її батькові ? частині цієї нерухомості. Саме зазначені обставині не були враховані при вирішені питання про реєстрацію прав власності відповідача [PERSON] на цілий спірний будинок, у звязку з чим вона підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: partial