Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними Вахрушевським виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради Луганської області, актовий запис № 38. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 06.09.2003 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає його честь і гідність. Відповідач постійно предявляє йому необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає його і принижує честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося його самопочуття, він перебуває в стані постійного стресу. Відповідач не бере участі в житті сімї, не бажає влаштовуватися на роботу і весь тягар забезпечення сімї лежить на його плечах. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з червня 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Зазначає, що збереження сімї неможливо, і суперечить їх інтересам. Він бажає створити нову сімю. Дитину він бажає залишити у себе, та займатися її вихованням самостійно. Суперечок про розподіл майна не має. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 06 вересня 2003 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-ЕД №127479, виданим 06.03.2003 Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, про що складено відповідний актовий запис за №38. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД № 005928, виданим 10.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружні стосунки між сторонами припинені, подружжя сумісно не проживає, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved