Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року укладеним. В обґрунтування позову зазначає, що представниками Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») неодноразово здійснювались виходи для вручення акту-припису на укладення договору на постачання теплової енергії за адресою пр. Металургів, 23, приміщення 1, 2, 3, в місті [PERSON], які відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №4 від 13 серпня 2004 року мають статус нежитлових, але власнику даних приміщень не виявилось можливим їх вручити. Позивачем здійснюється постачання теплової енергії в будинок № 23 по пр. Металургів в м. Кривому Розі, який є багатоповерховим. Опалення до вищезазначених приміщень здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невідємною частиною системи опалення будинку, що свідчить про отримання теплової енергії відповідачем. 26 вересня 2017 року відповідачу було направлено два примірники договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року, умови якого відповідають умовам типового договору, та які 14 листопада 2017 року було повернуто за закінченням строку зберігання. Просить визнати укладеним між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] договір №11542 від 25 вересня 2017 року про постачання теплової енергії в редакції, викладеній в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, своїх заперечень суду не надали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає її розгляду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15 лютого 2018 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. 19 березня 2018 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді. 19 березня 2018 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відновлено провадження у справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Із витягу статуту КПТМ «Криворіжтепломережа» видно, що Комунальне підприємство теплових мереж створено з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам (п.2.1. Статуту, а.с.28). На виконання своєї мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало та продовжує здійснювати постачання теплової енергії, в тому числі до будинку №23 по пр. Металургів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується копією акту подачі теплоносія №739 (а.с. 24-25), копією акту припинення подачі теплоносія № 405 від 25 березня 2017 року (а.с. 26), в тому числі до нежитлового приміщення № 1 по пр. Металургів, 23, в м. Кривому Розі, яке на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11 квітня 2014 року, належить [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року (а.с.62), нежилого приміщення №21 по пр. Металургів, 23, в м. Кривому Розі, яке на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 травня 2008 року, належить [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року (а.с. 63). Згідно акту КПТМ Криворіжтепломережа від 29 травня 2017 року при обстеженні приміщень №1, 2, 3 по пр. Металургів, 23, для вручення акту- припису на укладення договору з КП Криворіжтепломережа було встановлено, що мережа центрального опалення самовільно демонтована, акт-припис на укладення договору вручено орендарю приміщення (а.с. 23). 27 вересня 2017 року позивачем направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням договір на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року, який було повернуто по закінченню строку зберігання. Відповідно до п.3.1, додатку №2 зазначеного договору обєктом теплоспоживання зазначено нежитлове приміщення № 1, 21, 22 по пр. Металургів, буд. 23 (а.с. 12-16). На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 2 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою КМУ №1198 від 03 жовтня 2007 року (далі Правила користування тепловою енергією), Правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Відповідно до п. 14 Правил користування тепловою енергією передбачено обовязок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Пунктом 23 зазначених Правил визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV,\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері постачання та використання теплової енергії здійснюються на договірних засадах. Відповідно до вимог\~статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право, укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, при цьому, згідно вимог\~статті 24 зазначеного Закону\~встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов'язками споживача теплової енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 648 ЦК України\~зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6та ст.627 ЦК України,\~при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору, сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Форма та зміст (умови) типового договору визначені та затверджені,\~Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року (із змінами, згідно Постанов КМ), «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Виходячи з вимог ч. 3 ст.\~6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п.п. 4, 40 Правил користування тепловою енергією, вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обовязкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Надана та досліджена в ході судового розгляду справи копія Договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] (а.с.13-15), не відповідає вимогам за формою, змістом та умовами Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Окрім того, позивачем не надано доказів належності приміщення № 22 по пр. Металургів, 23, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відповідачу - [PERSON]. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що позивачем, як виконавцем послуг з теплопостачання, було підготовлено проект договору, форма та зміст (умови) якого узгоджувалися з Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, а тому, оскільки позивачем не доведено заявлені позовні вимоги та правові підстави для визнання Договору купівлі-продажу теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року укладеним відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed