Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 17 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CSZ0AA0000101090, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 18811.75 грн. на термін до 16.06.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,28% на рік на суму залишку заборгованості. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON], натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 25 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 49225,38 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 8697,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3578,07 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 771.14 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 33596.88 грн., а також штрафи відповідно до договору, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 250.00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 2332.16 грн. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 09.11.2015 року подав заяву про зменшення та уточнення позовних вимог в якій просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 21719,23 грн. Свої вимоги мотивує тим, що заборгованість відповідача становила 49225,38 грн. з яких: заборгованості по кредиту в розмірі 8697,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3578,07 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом в розмірі 771.14 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 33596.88 грн., а також штрафи відповідно до договору, а саме: штраф (фіксована частина) в сумі 250.00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 2332.16 грн. від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 27506,15 грн., яка була задоволена рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.12.2012 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк», різниця становить 21719, 23 грн., яку і просить стягнути позивач, а також витрати за сплату судового збору, сплачений ним при подачі позовної заяви в сумі 1218.00 грн.. В судовому засіданні представник позивача Руденко Р.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Подав до суду заперечення в якому просить цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору №CSZ0AA0000101090 від 17.06.2008 року закрити провадженням на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просить закрити справу провадженням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 17.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CSZОАА0000101090 на отримання кредиту в сумі 18811,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23.28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.06.2011 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язання за кредитним договором № CSZОАА0000101090 від 17.06.2008 року виконав у повному обсязі. Забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором 17.06.2008 була застава рухомого майна, так, згідно умов договору в заставу передано автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, д.н. [NUMBER]. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.07.2009 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSZОАА0000101090 від 17.06.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 17040,34 звернено стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, д.н. [NUMBER]. На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист №2-405/2009. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2012р. вимоги виконавчого документа (виконавчого листа №2-405/2009) виконані повністю, заборгованість відсутня. Крім того, Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.12.2012р. знову було стягнено з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №СSZOАА0000101090 від 17.06.2008 року в сумі 27506 грн. 15 коп. Вирішуючи даний спір, суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд критично ставиться до посилань відповідача та його представника щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1. ст.. 205 ЦПК України, оскільки передбачені законом підстави - наявність рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав- відсутні. Так, хоч підстави у вказаних справах і є тотожними, проте предметом справи № 2-405/2009 є звернення стягнення на заставне майно в рахунок стягнення заборгованості в сумі 17040,34грн, предметом справи № 2305/1750/12 є стягнення заборгованості в сумі 27506,15 грн., а предметом даної справи є стягнення 21719,23грн. Відтак, оскільки предмети в даних справах не є тотожними, то і підстави для закриття справи відсутні. Разом з тим, згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання лише у тому випадку, якщо це судове рішення не виконане боржником. Тим самим вища судова інстанція в своїй постанові підтвердила, що у разі правильного та повного виконання рішення суду правовідносини припиняються. Таким чином, правовідносини між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] були припинені з 05.03.2012 року. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення, щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, такими що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed