Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що кімната [ADDRESS] є об'єктом права комунальної власності територіальної громади м. Суми. 15.05.2018 від [PERSON] до Сумського міського голови надійшло звернення, з якого вбачається, що в кімнаті разом з нею зареєстровані, але не проживають з 2005 року [PERSON] та [PERSON] Так, як відповідачі втратили право користування житловим приміщенням - кімната [ADDRESS] у зв'язку з тривалою відсутністю понад шість місяців за місцем реєстрації, крім того жодного разу не виявили зацікавленості щодо займаної ними житлової площі, плату за комунальні послуги не сплачують, тому позивач вимушений звернутися до суду з вище вказаним позовом та просить його задовольнити. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом повідомлення за їх зареєстрованою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті суду у судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача Харченка О.О., третьої особи [PERSON], суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що рішенням Сумської міської ради від 25.06.2003 року № 506-МР було надано згоду на прийняття з власності відкритого акціонерного товариства «Сумський рафінадний завод» в комунальну власність територіальної громади м.Суми гуртожитків, зокрема за адресою: [ADDRESS](а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 09.09.2003 року № 571 було затверджено акти приймання-передачі житлових будинків ВАТ «Сумський рафінадний завод» в комунальну власність на баланс комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника Ковпаківського району» в тому числі гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.8) 15.05.2018 від [PERSON] до Сумського міського голови надійшло звернення, з якого вбачається, що в кімнаті разом з нею в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані але не проживають з 2005 року [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з довідок Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 09.02.2005, [PERSON] з 17.09.2003, [PERSON] з 01.01.2000. З відповіді Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 29.05.2018 № 12.01-31/1519/07 вбачається, що [PERSON], [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], станом на 29.05.2018 не перебувають на обліку в департаменті як отримувачі житлової субсидії. Крім того, будинок [ADDRESS] обслуговується ТОВ «Керуюча компанія «ДомКомСуми», товариство проводить нарахування на ліжко-місце. [PERSON] та [PERSON] не перебувають на обліку в департаменті як отримувачі усіх видів соціальних допомог (а.с. 11). Згідно листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 22.05.2018 № 06.01-18/3770 будинок [ADDRESS] був переданий у комунальну власність у вересні 2003 року. На даний час у комунальній власності територіальної громади міста Суми перебувають всі неприватизовані квартири вказаного будинку. Кімната [ADDRESS] не приватизовувалась та є власністю територіальної громади міста Суми (а.с. 12). У судовому засіданні, відповідно до ст. 92 ЦПК України було допитано третю особу [PERSON] за її згодою як свідка, та вона надала показання, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою [ADDRESS] з 2005 року з моменту її вселення у дану кімнату, ніяких речей відповідачів у кімнаті не має та не було. Вона весь час сплачувала комунальні послуги та в платіжках було зазначено тільки її прізвище, а з 2016 року почали відображатись і [PERSON] і [PERSON] Вона змушена тривалий час сплачувати платежі за них, щоб не було заборгованості, весь тягар по утриманню житла лежить на ній. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у зв'язку з тривалою відсутністю за місцем реєстрації без поважних причин. За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71,72 ЖК України. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Отже, на спірні правовідносини поширюються положення статей 71, 72 ЖК України. Факт не проживання відповідачів без поважних причин за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] знайшов своє підтвердження на підставі досліджених доказів. Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги Сумської міської ради про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає необхідним залишити за позивачем.

Outcome: approved