Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що 21.07.2015 року він надав у борг відповідачці [PERSON] грошову суму у розмірі 150 000,00 грн., шо підтверджується розпискою від 21.07.2015 року. Позивач вказував на те, що у відповідності до розписки відповідачка зобовязувалася повернути йому суму боргу 21.12.2015 року. Позивач вказував на те, що до даного часу відповідачка йому вищевказаний борг не повернула. Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь борг у сумі 150 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 500,00 грн. Позивач та представник позивача [PERSON] до суду не зявилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у відсутності позивача, та у ї відсутності, а також у заяві вказала, що позов [PERSON] вона підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 22.03.2016 року [PERSON] позов підтримувала та надавала суду пояснення. Відповідачка до суду не зявилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, а також у заяві вказала, що позов вона визнає. В судовому засіданні 22.03.2016 року [PERSON] позов визнавала та надавала суду пояснення. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до розписки від 21.07.2015 року відповідачка [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 150 000,00 гривень, також [PERSON] зобовязувалася повернути [PERSON] 150 000 гривень 21.12.2015 року. Наведене підтверджується оригіналом розписки від 21.07.2015 року, поясненнями представника позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві та ку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому пози кодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що сторонами по справі був укладений договір позики від 21.07.2015 року. В судовому засіданні встановлено, що до даного часу відповідачка не повернула позивачу 150 000,00 гривень по договору позики від 21.07.2015 року. Таким чином, відповідачка не повернула позивачу борг відповідно до договору позики від 21.07.2015 року у строк вказаний в розписці від 21.07.2015 року, а саме 21.12.2015 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 150 000,00 гривень боргу за договором позики від 21.07.2015 року. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 1 500 гривень 00 коп., сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved