Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ « Страхова компанія «Українська страхова група» 9737 грн, стверджуючи, що зазначена грошова сума є страховим відшкодуванням, сплаченим застрахованій особі за договором майнового страхування, що право позивача вимагати відшкодування сплачених грошових коштів передбачено ст.993 ЦК України і ст.27 ЗУ «Про страхування». Представник позивача до суду не з»явився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Відповідачка позов не визнала з тих підстав, що вона також має договір страхування майна і страхове відшкодування повинна виконати ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ». Суд залучив у якості співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія» «ІНГОССТРАХ», представник співвідповідача до суду не з»явився, про час слухання справи сповіщений, надав письмові заперечення на позов. Суд вислухав [PERSON], вивчив матеріали справи і встановив наступне: 7 вересня 2014 року внаслідок безвідповідального ставлення [PERSON] до сантехнічного обладнання та побутової техніки пральної машини- в квартирі №98 багатоквартирного будинку №16 по пр.-ту [PERSON] в м.Одесі сталося залиття квартири №94 цього ж будинку. Внаслідок залиття кватира №94 була пошкоджена і власнику квартири [PERSON] спричинена майнова шкода. 31.07.2014 року [PERSON] і ПрАТ «СК «Українська страхова група» уклали договір добровільного страхування майна №99-1501-14-00005, за умова якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо пошкодження майна - квартири страхувальника. [PERSON] відповідно до умов договору своєчасно повідомила страховика про настання страхового випадку і надала заяву про страхове відшкодування. Страхова компанія нарахувала і виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 9737 грн. Оскільки актом, складеним 09.09.2014 року членами комісії КП «ЖКС «Вузівський», визначено, що залиття квартири страхувальника сталося з вини [PERSON], Страхова компанія звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути суму страхового відшкодування з відповідачки. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі докази: договір страхування від 31.07.2014 року, укладений між і [PERSON], договір дарування квартири на ім.»я [PERSON], заяву [PERSON] про настання страхового випадку, акт від 09.09.2014 року, складений комісією КП «ЖКС «Вузівський»,страховий акт № ДКЦВ-8981 від 24.10.14 року, платіжне доручення №26061 від 27.10.14 року про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 9737 грн. Відповідачка, не визнаючи позов, підтвердила факт залиття квартири застрахованої особи [PERSON] з її [PERSON] вини. Не оспорювала відповідачка і суму страхового відшкодування. [PERSON] пояснила, що про настання страхового випадку вона своєчасно в усній формі повідомила представника Страховика відповідних працівників відділення «Приватбанк», через який і укладала свій договір добровільного страхування майна. На адресу ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» заяву про настання страхового випадку разом з актом від 09.09.2014 року вона направила 10.09.2014 року. Відповідачка вважає, що ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» повинно сплатити позивачу страхове відшкодування. ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ», не визнаючи позов, у запереченнях посилалось на порушення [PERSON] умов договору страхування - відповідачка в порушення п.3.1. договору не повідомила страховика протягом 24 годин з моменту настання страхового випадку. Тому правові підстави для стягнення з ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» страхового відшкодування на користь позивача відсутні. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов ПрАТ «СК «Українська страхова група» є обґрунтованим і підлягає задоволенню. За загальними правилами, визначеними ст.1166 ЦКУ, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа. Ст.993 ЦК України і ст..27 ЗУ «Про страхування» передбачають, що «до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток». Надані суду докази свідчать, що саме з вини відповідачки [PERSON] заподіяна шкода квартирі, що належить на праві власності [PERSON], що ризики щодо пошкодження цієї квартири за умовами договору страхування взяв на себе позивач - страхова компанія, яка після настання страхового випадку залиття квартири виплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 9737 грн. Вказані обставини відповідачка визнала. Доводи [PERSON] про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» не підтверджені належними доказами. Договір страхування майна, укладений06.06.2013 року між [PERSON] і ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» містить умови страхування . Так, п.1.2.7. умов визначає, що страхувальник зобов»язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строки і в порядку, що передбачені підпунктом «в» п.3.1 цих умов та подати заяву про виплату страхового відшкодування у строк, визначений у п.3.2 цих умов. Відповідачка в порушення умов договору (п.3.1.) не повідомила свого страховка про страховий випадок впродовж 24 годин з моменту настання події. В судовому засіданні [PERSON] визнала, що до страховика з відповідною заявою звернулась 10.09.2014 року (тобто через 3 дні з моменту залиття квартири). П.4.4 умов договору визначає, що стразове відшкодування не виплачується, якщо страхувальник не виконав своїх зобов»язань, передбачених договором, умовами та правилами. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст.,993,1166 ЦК України, Законом України «Про страхування» .

Outcome: approved