Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 19.06.2007р. за № РLКРG208093842, [PERSON] відповідач, отримав кредит у розмірі 5400.00 Доларів США, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 %. Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 25.02.2020 року на загальну суму 44827.67 Доларів США, що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. , просили суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. у сумі 5219.42 Доларів США. та судові витрати щодо сплати судового збору в сумі\~-2102.00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи подану заяву позивача, заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.06.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір № РLКРG208093842, відповідно до якого позичальник, 19.06.2007 р., отримав кредит в розмірі 5400.00 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 %. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5400.00 грн. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з не виконанням зобов`язань за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. відповідач, станом на 25.05.2020р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 44827.67 Доларів США, яка складається з наступного: 5219.42 Доларів США, - заборгованість за кредитом; 8409.55 Доларів США, - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1447.20 Доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом, 29751.50 Доларів США - заборгованість за пенею (а.с. 8-10). Також встановлено, що 19.06.2007р. укладено договір поруки за яким гр. [PERSON] , є поручителем по кредитному договору № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. (а.с.20). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, обґрунтовує своє право на дострокове стягнення всієї суми кредиту до кінцевої дати - 19.06.2037 р., встановленої п. 7.1 кредитного договору від 19.06.2007 р. Із матеріалів відзиву на позов, наданого до суду відповідачем, [PERSON] , судом встановлено, що позивач неодноразово направляв вимоги, боржнику [PERSON] та [PERSON] в 2009 та 2011 роках про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцатиденний строк з дня отримання таких вимог. Також судом встановлено, що з метою дострокового стягнення кредиту за спірним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до Полтавського районного суду Полтавської області 13.10.2011 року з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р., зазначаючи відповідачами [PERSON] та [PERSON] , однак 17.02.2012 року, позивач подав клопотання про залишення позову без розгляду. Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 17.02.2012 року в цивільній справі № 2/1625/102/12, позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. З позовної заяви про стягнення заборгованості від 13.10.2011 вбачалося, що АТ КБ «Приватбанк», скориставшись наданим йому ч. 2 ст. 1050 ЦКУ правом вимагати достроково стягнення усієї суми кредиту, просив достроково солідарно 9210.53 долари США - заборгованість за кредитним договором від 19.06,2007 № PLKPG208093842, у тому числі 5400,00 дол. США - основна сума заборгованості за кредитним договором. Тобто позовні вимоги в 2011 році були ідентичні вимогам позивача у даній справі. Верховний Суд неодноразово у своїх висновках зазначав, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. А тому,\~суд вважає,\~що з\~2011\~року розпочався\~відліку строку\~позовної давності звернення до суду по стягненню заборгованості за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. Як встановлено, позивача ПАТ КБ ПриватБанк, тільки \~18.05.2020р. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, що вказує\~на пропуск\~строку позовної\~давності в\~три роки передбаченого ст. 257 ЦПК України, і від позивача до суду не надходило клопотання про його поновлення. За даних обставин, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності, а тому у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, - слід відмовити, так як позивач звертаючись до суду пропустив встановлений ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності і про що в судовому засіданні було заявлено відповідачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed