Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116517 була власником земельної частки (паю) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Матвіївської сільської ради Чигиринського району, яка перебувала у колективній власності колективного сільського господарства «Червона Зірка». 02.12.2000 року [PERSON] померла. Згідно до заповіту від 2 липня 1999 року, посвідченого секретарем Матвіївської сільської ради, він є спадкоємцем даного майна. Дану спадщину він прийняв шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном. А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР ці дії свідчать про прийняття ним спадщини. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, то нотаріусом йому було відмовлено в цьому через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018 року. Факт втрати вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON], факт прийняття ним спадщини, що залишилася після її смерті, та визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай), що належала [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що в грудні 2000 року померла його тітка [PERSON], з якою він проживав змалку до дня її смерті. Після її смерті залишився земельний пай, який тітка заповіла йому, але сертифікат на нього було втрачено, у зв`язку з чим нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини. Дану спадщину він прийняв, оскільки після смерті тітки продовжував проживати в її будинку, доглядав за ним, обробляв город. Раніше не оформляв спадщину, бо не знав про наявність заповіту. А тому просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою тіткою [PERSON], факт прийняття ним спадщини, що залишилася після її смерті, та визнати за ним право власності на належний їй земельний пай. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснив суду, що йому відомо, що позивач проживав зі своєю тіткою [PERSON] з самого малку до дня її смерті. Після смерті тітки продовжував проживати в належному їй будинку, доглядав за господарством, обробляв город. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач до дня смерті проживав разом з тіткою [PERSON], яка виховувала його змалку, в одному будинку. Після її смерті він здійснював ремонтні роботи в будинку, обробляв город. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 146162), 2 грудня 2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах в межах Матвіївської сільської ради Чигиринського району, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116517, що підтверджується архівною довідкою архівного сектору Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області № 33/04-04 від 21.02.2018 року (а.с.10), спадкоємцем якої є позивач, згідно до заповіту від 2 липня 1999 року, посвідченого секретарем Матвіївської сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на ньому (а.с.4). З врахуванням того, що [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну частку (пай) позивачеві, то за наявності заповіту немає необхідності для встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, оскільки останній успадковує дане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Як вбачається з довідки №71 від 15.03.2018 року, виданої Матвіївською сільською радою, позивач фактично прийняв дану спадщину, оскільки вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті своєї тітки [PERSON], тобто прийняв спадщину у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР (1963 р.). Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того судом встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті», що вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116517 було втрачено. У зв'язку з відсутністю даного сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 13.03.2018 року. Судом також встановлено і підтверджується відомостями Чигиринської державної нотаріальної контори № 216/01-16 від 22.03.2018 року, що після померлої 02.12.2000 року [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталася [PERSON], що діяла від імені [PERSON], який прийняв спадщину, згідно з п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] і визнати за ним право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та,

Outcome: partial