Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом й просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу за кредитним договором, заборгованість за відсотками та суму сплаченого судового збору, посилаючись на такі обставини. Між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», правонаступником усіх прав обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «НЕОС Банк» 30 листопада 2010 року укладено кредитний договір № 30-918/2010, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] в кредит грошові кошти у розмірі 1\~000\~000,0 гривень зі строком користування до 27 листопада 2015 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору 30 листопада 2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник. Також з метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору 30 листопада 2010 року між банком, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзерносервіс», в особі його директора [PERSON], укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Укрзерносервіс» зобовязалося відповідати перед банком за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник. Банк повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитними договорами, проте в порушення умов кредитних договорів, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів у належному розмірі та строк [PERSON] не виконує. Між Публічним акціонерним товариством «НЕОС Банк» та позивачем 21 липня 2014 року укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором № 30-918/2010 від 30 листопада 2010 року. Позивачем боржникам 21 липня 2015 року предявлено вимогу про дострокове виконання боргових зобовязань в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявлялися неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 53). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Між відповідачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», правонаступником усіх прав обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «НЕОС Банк» 30 листопада 2010 року укладено кредитний договір № 30-918/2010, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] в кредит грошові кошти у розмірі 1\~000\~000,0 гривень зі строком користування до 27 листопада 2015 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору 30 листопада 2010 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник. Також з метою забезпечення своєчасного та повного виконання умов кредитного договору 30 листопада 2010 року між банком, [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрзерносервіс», в особі його директора [PERSON], укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Укрзерносервіс» зобовязалося відповідати перед банком за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник. За договором факторингу від 21 липня 2014 року позивач придбав у Публічного акціонерного товариства «НЕОС Банк», який, в свою чергу, є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру», кредитний портфель, що включає набуття права вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки. Позивачем 21 липня 2015 року предявлено боржникам вимогу про дострокове виконання боргових зобовязань в повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 30-918/2010 від 30 листопада 2010 року [PERSON] отримав у кредит від банку кошти у розмірі 1\~000\~000,0 гривень із остаточною датою повернення кредиту 27 листопада 2015 року. За п. 1.1 договору сторони дійшли домовленості, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксований відсоток у розмірі 21,9 % річних та у разі порушення вимог договору позичальником 24,9%. Відповідачем [PERSON] не виконані умови п. 2.2.4 договору, відповідно до умов якого повернення відповідної частини кредиту здійснюється рівними частинами, у відповідності до встановленого графіку. Відповідно до п. 3.3.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Таким чином, враховуючи, що відповідачем неодноразово порушувались вимоги щодо щомісячного повернення кредиту, суд вважає, що позивач набув право дострокової вимоги за вказаним кредитним договором. Щодо загальної суми заборгованості за договірним зобовязанням. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 30-918/2010 від 30.11.2010 року станом на 21.06.2015 року у відповідача перед банком існує наступна заборгованість за кредитом: ? залишок заборгованості за кредитом 159\~563,83 гривень; ? несплачені відсотки за користування кредитом 12\~994,76 гривень, що разом складає 172\~558,59 гривень. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо позовних вимог до поручителів [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзерносервіс». Судом враховано, що в якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру», [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Укрзерносервіс» 30 листопада 2010 року укладено договори поруки, відповідно до яких останні взяли на себе зобовязання солідарно з позичальником відповідати перед банком за належне виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Втім, суд вважає за необхідне в частині вимог про солідарне стягнення судових витрат з відповідачів відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення таких витрат у солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога про стягнення у рівних частках з відповідачів судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 1\~725,59 гривень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial