Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та [PERSON] був укладений Договір № б/н від 05.01.2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, тому за договором [PERSON] станом на 30.04.2015 року має заборгованість у розмірі 7143,95 грн. Позивач з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором у вказаній сумі та понесені судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в дане судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в минулому судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та просив застосувати строки позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено в судовому засіданні, 05.01.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір № б/н. Згідно цього договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак [PERSON] свої зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконав, в звязку з чим сума заборгованості за кредитом станом на 30.04.2015 року складає 7143,95 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 7143,95 грн. Разом з тим, [PERSON] в судовому засіданні звернувся із заявою про застосування строку позовної давності посилаючись на те, що кредитний договір був укладений 05.01.2006 року строком дії картки до січня 2009 року. Отже строк позовної давності сплив 01.02.2012 року, проте позивач звернувся до суду 02.07.2013 року. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до вимог ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до\~суду\~з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони [PERSON], мало місце ще до надання дати сплати останніх щомісячних платежів. Відповідно до умов договору, розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Отже, датою 01/13 (останній день строку дії картки) визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобовязань за Кредитним договором №б/н та припинення зобовязань в цілому. Таким чином, у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобовязання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Суд, заслухавши пояснення сторін вважає заяву про застосування позовної давності не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved