Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за попередньої домовленості відповідач 19.12.2017р. отримав від позивача кошти у розмірі - 8000.00 грн. та 600 доларів США за виконання послуг з оформлення документів по приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у строк до 28.12.2017р., про що надав письмову розписку. Боржник у строк до 28.12.2017р. не надав позивачеві послуг з оформлення документів по приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та не повернув позивачу сплачені коштти, що є підставою для їх примусового повернення. Просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, що передані в якості авансу за послуги у розмірі - 23720.00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 704.80 грн. Ухвалою суду від 17.07.2018р. за даною справою відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.07.2017 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] попередньо домовились про те,що відповідач надасть послуги та оформить мені документи по приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Цього ж дня позивачем складено доручення про уповноваження [PERSON] на вчинення відповідних дій з оформлення за мною права власності та отримання відповідного правовстановлюючого документу на земельну ділянку без обмеження її розміру будь-якого цільового призначення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та реєстрації за мною права власності на зазначену земельну ділянку. Довіреність видана строком на шість місяців і вважається дійсною до 30 січня 2018 року без права передоручення повноважень іншим особам з таким розрахунком що до 30.01.2018 року будуть готові всі документи на майно. Згідно розписки [PERSON] [INFO] взяв у позивача кошти на оформлення документів на приватизацію земельної ділянки в [ADDRESS] у розмірі 8000 грн. та 600 доларів США. у строк до 28.12.2017 року,(а.с.8). Також встановлено, що з 01.01.2018 року по квітень 2018 року на звернення, позивача- відповідач [PERSON] запевняв його в тому, що документи виготовляються, а коли позивач власноруч звернувся у відповідні інстанції, з'ясувалось, що оформлення документів ніхто навіть не розпочиналось. Як встановлено, відповідач у добровільному відмовляється повертати позивачу отримані кошти під розписку. Отже, можливо зробити висновок про те, що позивач свої зобов'язання за угодою виконав у повному обсязі, а саме сплатив відповідачу кошти за послуги з оформлення документів на приватизацію земельної ділянки в [ADDRESS] у розмірі 8000 грн. та 600 доларів США. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У порушення умов договору про надання послуг, а також ст. ст. 509, 526, 530, 901, ЦК України, відповідач свої зобов'язання за угодою не виконав та в добровільному порядку отримані кошти не повернув. Згідно ст. 524, ч.2 ст. 533 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У зв'язку з не виконанням зобов'язань за договором про надання послуг, - відповідач, станом на 11.07.2018р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму - 23720.00 грн. виходячи з того, що станом на 11.07.2018р. офіційний курс НБУ долара США складав 26.20 грн/дол..США (600 доларів США х 26.20 грн.)+8000.00 грн. = 23720.00 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення грошових коштів переданих в якості авансу за послуги - 23720.00 грн. у примусовому порядку, посилаючись на розписку та норми чинного законодавства, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved