Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в квітні 2008 року мав намір придбати у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. За усною домовленістю з [PERSON] було вирішено, що він купує вказаний будинок за 45000 доларів США, передасть останній 19500 доларів США в якості авансу, а решту суми буде сплачувати рівними частинами щомісячно до повного розрахунку на картковий рахунок [PERSON] Також вони домовились, що після повної оплати вартості домоволодіння, укладуть договір купівлі-продажу та посвідчать його нотаріально. 19.04.2008 року він передав [PERSON] аванс в сумі 19500 доларів США та протягом 2009-2011 років перераховував на картковий рахунок [PERSON] кошти в оплату вартості будинку з розрахунку 200 доларів США в перерахунку на національну валюту. Всього на ім'я [PERSON] було перераховано 49751 грн. 68 коп., що дорівнює 6390 доларам США. 15.07.2011 року [PERSON] та [PERSON] продали житловий будинок [PERSON] Повернути кошти, які було ним сплачено в рахунок вартості житлового будинку, [PERSON] та [PERSON] відмовлялась. В зв'язку з цим, він звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом про стягнення коштів з [PERSON] та [PERSON] на підставі ст.ст.509,570 ЦК України. Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.09.2013 року позовні вимоги відповідача було задоволено частково. З [PERSON] стягнуто 49751 грн. 68 коп. В стягненні з [PERSON] авансу в розмірі 19500 доларів США відмовлено. 30.01.2014 року Апеляційний суд Кіровоградської області скасував рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.09.2013 та ухвалив нове рішення, яким частково задовольнив його позовні вимоги. З [PERSON] на його користь було стягнуло 19500 доларів США авансу, що еквівалентно 155863 грн. 50 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення авансу з [PERSON] в сумі 49751 грн. 68 коп. відмовлено, оскільки вказані позовні вимоги не ґрунтувались на нормах матеріального права. Так, [PERSON] не була зазначена у правовстановлюючих документах на будинок [ADDRESS] його власником або співвласником, відповідно кошти в сумі 49751 грн. 68 коп. відповідачка отримувала безпідставно. В зв'язку з цим, оскільки [PERSON] знала, що не є власником домоволодіння та тривалий час необґрунтовано отримувала від нього аванс та не має наміру повертати отримані суми, позивач на підставі ст.1212 ЦК України просив стягнути з останньої на його користь кошти в сумі 49751 грн. 68 коп., набуті без достатньої правової підстави. В судове засідання позивач не з'явився, в своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка та представник останньої в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених в письмових запереченнях. Зокрема посилаючись на те, що сплачені позивачем кошти в сумі 49751 грн. 68 коп. не є авансом та були отримані в якості оплати за користування домоволодінням. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в квітні 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної домовленості про купівлю-продаж будинку [ADDRESS], який було отримано останньою у спадщину після смерті батьків, за ціною 45000 доларів США. 19.04.2008 року [PERSON], передав [PERSON] в якості авансу кошти в сумі 19500 доларів США, а решту суми в розмірі 25000 доларів США зобов'язався виплатити у день оформлення договору купівлі-продажу будинку, про що між останніми було оформлено відповідний письмовий договір у формі розписки. 29.08.2008 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на будинок в порядку спадкування та 04.12.2008 року державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Згідно розписки від 12.01.2008 року [PERSON] прийняв на зберігання будинок [ADDRESS] строком на шість місяців з зобов'язанням оплати комунальних послуг та з наступним викупом за обумовлену суму без права внесення змін в добудови на земельній ділянці. Протягом 2009-2011 років за домовленістю з [PERSON] та [PERSON] позивач проживав у спірному будинку та сплачував на картковий рахунок [PERSON] кошти в оплату комунальних послуг за користування будинком, всього ним було перераховано 49751 грн. 68 коп. Після оформлення права власності на будинок [PERSON] неодноразово пропонувала усно та направляла на адресу [PERSON], листи з пропозицією про сплату решти коштів за будинок та оформлення договору купівлі-продажу, але [PERSON] не погодився і звільнив будинок 01.07.2011 року. [PERSON] після оформлення права власності 15.07.2011 року продала будинок іншій особі, про що оформила нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. Вказані обставини було встановлено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.01.2014 року та в силу ч.3 ст.61 ЦПК України є такими, що не потребують доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої коштів в сумі 49751 грн. 68 коп., позивач в обґрунтування правових підстав позову посилався на ст.1212 ЦК України. При цьому, зазначав, що вказані кошти є авансом, сплаченим [PERSON] у рахунок оплати за будинок. Разом з тим, будь-яких доказів відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України щодо наявності між ним та [PERSON] домовленостей про купівлю-продаж будинку та сплату цих коштів в якості авансу позивачем суду надано не було. Згідно письмової розписки від 19.04.2008 року вбачається, що домовленість про купівлю-продаж будинку було досягнуто саме між [PERSON] та [PERSON] Саме на користь останньої позивачем сплачено аванс в сумі 19500 доларів США. Також вказаною розпискою визначено, що решту суми в розмірі 25500 доларів США [PERSON] зобов'язується виплатити в день оформлення договору купівлі-продажу будинку. Також судовим рішенням від 30.01.2014 року було встановлено, що згідно розписки від 12.01.2008 року позивач, проживаючи в будинку протягом 2009-2011 року сплачував кошти в сумі 49751 грн. 68 коп. на картковий рахунок [PERSON] в якості оплати комунальних послуг та за користування будинком. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] зазначила, що перерахування коштів на її картковий рахунок проводилась за згоди [PERSON], як власника будинку. Вказані доводи відповідачки позивачем не спростовано, а відсутність будь-яких заперечень з боку [PERSON], зокрема під час розгляду справи Ленінським районним судом м.Кіровограда за позовом [PERSON], щодо перерахування коштів останнім на картковий рахунок [PERSON] в оплату комунальних послуг та за користування належним [PERSON] будинком, свідчить про її згоду з таким порядком оплати в межах наданих їй ст.ст.319,383 ЦПК України прав. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 49751 грн. 68 коп., як авансу за продажу будинку та на підставі ст.121 ЦК України, є безпідставними, не підтверджені належними доказами та не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. В зв'язку з відмовою в позові, сплачений позивачем при його подачі судовий збір слід віднести на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed