Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.03.2016 року між ним та [PERSON]\~ був укладений договір позики грошових коштів в простій письмовій формі у вигляді договору позики, який не було нотаріально посвідчено, в присутності двох свідків. Відповідно до даного договору відповідач отримала у позику 4000 дол.США (за офіційним курсом продажу долара станом на 03.12.2018 р. позика\~ становила 112 891 грн. 05 коп.),\~ строком до 31.12.2017року. Станом на 03.12.2018 року відповідач свої зобовязання не виконала, позивачем в порядку досудового врегулювання спору\~ була надіслана\~ відповідачу досудова вимога, яка залишилася без задоволення. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 112 891 грн. 05 коп.,\~ а також 3% річних у розмірі 3126 грн.92 коп. і судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належно, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але була повідомлена\~ за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.03.2016 року\~ між сторонами був укладений договір позики на суму 4000 дол.США,\~ за умовами якого відповідач зобов'язувалася повернути позивачу вказану суму боргу до 31.12.2017 року, що стверджується договором позики підписаним відповідачем. Оригінал договору\~ приєднаний до матеріалів справи. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. Згідно п.2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Суду надано позивачем [PERSON] позики, який не було нотаріально посвідчено. Зі змісту договору слідує, що відповідач взяла у позивача в борг кошти в сумі 4000 дол.США, в присутності двох свідків.\~ Хоча зазначений вище договір позики і не є належною письмовою формою Договору, як вважає суд, але згідно законодавства може прийматися до уваги і приймається судом для підтвердження укладення договору позики між сторонами. Суд, також, виходить з того, що у наданому суду договорі позики зазначені: сторони зобов'язання, грошова сума, яку заборгувала відповідач, строк виконання зобов'язання та особистий підпис боржника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й цей договір вважається таким, що укладено відповідно до вимог ст.1046 ЦК України. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 31.12.2017 року відповідач\~ не повернула борг. 27.09.2018 року позивачем в порядку досудового врегулювання спору, була надіслана\~ відповідачу досудова вимога, яка залишилася без задоволення, про що свідчить зворотнє повідомлення до цінного листа. Дану вимогу відповідач отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом\~ встановлено, що відповідач [PERSON]\~ на даний час борг не повернула. Так, за\~ ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що між [PERSON]\~ та відповідачем\~ по справі, дійсно, був укладений\~ договір\~ позики,\~\~ та [PERSON]\~ не виконала умови укладеного договору щодо своєчасного повернення суми боргу, в установлений строк борг не повернуто. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, згідно розрахунку, що наданий позивачем, за офіційним курсом НБУ станом на 03.12.2018 року\~ основна сума боргу за розпискою від 24.03.2018 р.\~ становить 112 891 грн. 05 коп., що еквівалентно 4000 доларів США, а\~ сума 3% річних за період з 01.01.2018 р. по 03.12.2018 р. становить 3126 грн. 92 коп. Жодних заперечень відповідачем [PERSON] щодо предявленого розрахунку заборгованості суду не надано. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі,\~ які складаються з судового збору в сумі 1160 грн. 18 коп.

Outcome: approved