overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1999 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області, актовий запис № 1051. Позивач та відповідач не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу є неможливим з причин втрати почуттів та спільних інтересів. В судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1999 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського МУЮ у Житомирській області, актовий запис № 1051. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно положень частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає їх волі, а існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2000 року, шлюб зареєстровано Житомирським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 500. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на непорозуміння з багатьох питань подружнього життя. З березня 2013 року сторони разом не проживають, тож сімейно-шлюбні відносини припинено, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги, а тому позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2000 року, шлюб зареєстровано Житомирським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 500. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно положень частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає їх волі, а існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його батько [PERSON] був власником будинку за адресою: с. Красносілля, вул. Гагаріна, 68 Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. 15.11.2012 року [PERSON] помер. Протягом шести місяців він прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] Однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на даний будинок через те, що батько за життя не зареєстрував своє право власності на вище вказаний будинок. А тому просить визнати за ним право власності на будинок, що належав померлому батькові [PERSON] В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 192/02-26 від 28.08.2017 року, видана Красносільською сільською радою), [PERSON], згідно до погосподарської книги № 12, мав на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Красносілля, вул. Гагаріна, 68 Чигиринського району, але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. 15.11.2012 року власник будинку помер і після його смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння, спадкоємцем першої черги за законом якого відповідно до ст.1261 ЦК України є позивач, як син померлого, що вбачається з свідоцтва про його народження № 076445. Судом також встановлено і підтверджується даними приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 698/02-14 від 06.11.2017 року, що після померлого 15.11.2012 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON], тобто прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Разом з тим, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 26.09.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його батько [PERSON] був власником будинку з надвірними спорудами за адресою: с.Трушівці, вул.Б.Хмельницького,490 Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. 23.11.2010 року [PERSON] помер. Згідно до заповіту від 3 січня 2007 року, посвідченого секретарем Трушівської сільської ради, він є спадкоємцем цього будинку з надвірними спорудами. Протягом шести місяців він прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Чигиринської державної нотаріальної контори, але не може її оформити, оскільки батько при житті не зареєстрував своє право власності на даний будинок. А тому просить визнати за ним право власності на будинок з надвірними спорудами, що належав померлому [PERSON] Представник позивача [PERSON] в своїй заяві підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 839 від 23.10.2017 року, видана Трушівською сільською радою Чигиринського району), [PERSON], згідно до погосподарської книги № 6, мав на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: с.Трушівці, вул. вул.Б.Хмельницького, 490 Чигиринського району, але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. 23 листопада 2010 року власник будинку помер і після його смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння, спадкоємцем якого є позивач відповідно до заповіту від 3 січня 2007 року, посвідченого секретарем Трушівської сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на заповіті. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 244/01-16 від 30.03.2018 року, що позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк і йому було видано свідоцтво про право спадщину за заповітом на земельну ділянку, мотоцикл та майновий пай, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Разом з тим, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 20.02.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказане домоволодіння, що належало померлому [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його батько [PERSON] був власником майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Живун», залишкова вартість якого становить 3820 гривень. 07.09.2015 року [PERSON] помер. До нотаріальної контори він звернувся вчасно та оформив частину спадщини, але оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай батькові не було видано, то йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний майновий пай. У зв`язку з цим просить визнати за ним право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Живун», що належав померлому 07.09.2015 року [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті його батька [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Живун», який батько не отримував. До нотаріальної контори він звернувся вчасно, але в оформленні майнового паю йому було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на цей майновий пай. А тому просить визнати за ним право власності на майновий пай, що належав його померлому батькові [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позовних вимог. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 260892), 7 вересня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Живун». Відповідно до довідки № 62 від 30.01.2017 року, виданої Головківською сільською радою Чигиринського району, залишкова вартість даного майнового паю становить 3820 гривень, при цьому свідоцтво про право власності на вказаний майновий пай на імя [PERSON] не видавалося. Крім того судом встановлено і вбачається з свідоцтва про народження № 0579541, що відповідно до ст.1261 ЦК України позивач, як син померлого, є спадкоємцем першої черги за законом зазначеного спадкового майна. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на майновий пай) на це майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 30.01.2017 року. Судом також встановлено і підтверджується даними приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 68/02-14 від 07.02.2017 року, що позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його мати [PERSON] була власником будинку за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в погосподарській книзі Тіньківської сільської ради, але правовстановлюючого документу на нього не було. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно, єдиним спадкоємцем за законом якого є він, як син померлого. Протягом шести місяців він прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, і спадкова справа знаходиться в приватного нотаріуса Кашицької О.Г. Однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво на успадкування будинку, так як [PERSON] за життя не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. А тому просить визнати за ним право власності на будинок, що належав померлій [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті матері позивача залишився будинок, який вона побудувала за життя, проживала в ньому, але документи на нього не виготовила. Інших спадкоємців немає, оскільки позивач був єдиним сином, а його батько помер давно. До нотаріальної контори позивач звернувся вчасно, але не може оформити спадщину, так як правовстановлюючі документи на будинок відсутні. У зв`язку з цим просить визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння, що належало його померлій матері [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 96 від 30.01.2015 року, видана Тіньківської сільською радою), [PERSON], згідно до погосподарської книги № 15, мала на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. [INFO] власниця будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння, спадкоємцем першої черги за законом якого відповідно до ст.1261 ЦК України є позивач як син померлої, що вбачається з свідоцтва про народження № 235351. Судом також встановлено і підтверджується даними приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Кашицької О.Г. № 265/02-14 від 21.05.2015 року, що позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк та йому було видано 19.03.2015 року свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається із земельної ділянки на території Тіньківської сільської ради, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його мати [PERSON] була власником будинку за адресою: с.Чмирівка, вул.Тичини,8 Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. 10.10.2000 року [PERSON] померла. Згідно до рішення Чигиринського районного суду від 12.06.2014 року, позивач прийняв спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] Однак він не може її оформити у звязку з тим, що мати за життя не зареєструвала своє право власності на даний будинок. А тому просить визнати за ним право власності на будинок, що належав померлій [PERSON] В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися при цьому останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 9902-28 від 06.03.2017 року, видана Новоселицькою сільською радою Чигиринського району), [PERSON], згідно до погосподарської книги №1, мала на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: с.Чмирівка, вул.Тичини,8 Чигиринського району, але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. 10.10.2000 року власниця будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння Також судом встановлено і вбачається з свідоцтва про народження № 441368, що відповідно до ч.2 ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивач, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом зазначеного спадкового майна. Судячи з рішення Чигиринського районного суду від 12.06.2014 року, позивач в ступив в управління та володіння даним спадковим майном,тобто прийняв спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.). Разом з тим, як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 31.03.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Крім того судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 516/01-16 від 23.06.2017 року, що після померлої 10.10.2000 року [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його тітка [PERSON] була власником будинку з надвірними спорудами за адресою: с. Головківка, вул. Різдвяна, 36 Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. 03.09.2013 року [PERSON] померла. Згідно до заповіту від 4 жовтня 2012 року, посвідченого секретарем Головківської сільської ради, він є спадкоємцем цього будинку з надвірними спорудами. Інші спадкоємці відсутні. Протягом шести місяців він прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Чигиринської державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в оформленні спадщини, тому що відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння, а саме відсутня його державна реєстрація в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. А тому просить визнати за ним право власності на даний будинок з надвірними спорудами, що належав його померлій тітці [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що після смерті його тітки [PERSON], яка померла 03.09.2013 року, залишився будинок, який вона заповіла йому. Даний будинок тітка купила в 1984 році, але на себе належним чином не переоформила Інших спадкоємців немає. До нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини він звернувся вчасно, але йому було відмовлено в цьому через відсутність правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим просить визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, що належало його померлій тітці. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 610 від 09.12.2014 року, видана Головківськоюсільською радою Чигиринського району), [PERSON] мала на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Головківка, вул. Різдвяна, 36 Чигиринського району, але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. 3 вересня 2013 року власниця будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на вище вказане домоволодіння, спадкоємцем якого є позивач відповідно до заповіту від 4 жовтня 2012 року, посвідченого секретарем Головківської сільської ради Чигиринського району, який не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний напис на заповіті. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 560/01-16 від 17.06.2015 року, що позивач прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а інших спадкоємців немає. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказане домоволодіння, що належало померлій [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між кредитною спілкою та відповідачкою 02.10.2013 року було укладено кредитний договір № Че-0520, згідно до якого спілкою було надано відповідачці кредит в розмірі 4900,00 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до умов даного кредитного договору відповідачка була зобов'язана повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до графіка, передбаченого договором. Однак відповідачкою умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим станом на 21.07.2014 року утворилась заборгованість по кредитному договору загальною сумою 7372,90 грн., що складається із заборгованості по кредиту в сумі 4689,98 грн., заборгованості за відсотками в сумі 1445,54 грн. та заборгованості по донарахованих відсотках за час прострочення кредиту в сумі 1237,38 грн. А тому просять стягнути з відповідачки борг в сумі 7372,90 грн. та судові витрати в розмірі 243, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача Дяченко Г.М. позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту в сумі 7372,90 грн. і судові витрати в розмірі 243, 60 грн., пояснивши суду, що відповідачка 02.10.2013 року отримала кредит у сумі 4900,00 грн., згідно до кредитного договору № Че-0520, проте свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконувала, у зв'язку з чим і виникла вказана сума боргу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що не сплачувала заборгованість за кредитом через відсутність коштів, необхідних для сплати боргу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між сторонами 02.10.2013 року було укладено кредитний договір № Че-0520, відповідно до умов якого кредитною спілкою було надано відповідачці кредит в розмірі 4900,00 грн. строком на 12 місяців, при цьому відповідачка, як позичальник, зобов`язалася повернути отриманий кредит, сплатити вказані відсотки за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання, передбачені даним договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання перед відповідачкою, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 02.10.2013 року. Відповідачка ж в порушення умов договору кредит не повернула і проценти за його користування не сплатила. В зв'язку з цим на підставі п. 3.2 договору кредиту відповідачці було нараховано відсотки за час прострочення кредиту в сумі 1237,38 грн. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7372,90 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 4689,98 грн., заборгованість за відсотками становить 1445,54 грн., заборгованість по донарахованих відсотках за час прострочення кредиту становить 1237,38 грн. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved