Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 04.05.2016 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2014 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх доньок - [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Як зазначив позивач у своєму позові, після погіршення їх стосунків з відповідачем він перестав надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, на кожну дитину відповідної вікової категорії, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 30.07.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області 30.07.2014 року(а.с.9). Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], батьком яких є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей, виданих повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 09.10.2014року (а.с. 7,8). Діти постійно мешкають з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Погоджуючись з вимогами позивачки про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того,що в даному випадку істотною обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те, що відповідачка не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров»я,сплачує аліменти на утримання двох дітей від іншого шлюбу; позивач ж не працює,отже не в змозі самостійно забезпечувати належне матеріальне становище дітей, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 400 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved