Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02.08.2006 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 р. має заборгованість у розмірі 19263,36 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 7409,28 грн.; сума заборгованості за відсотками - 10460,59 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 893,49 грн. Позивач просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором у вказаній сумі та понесені судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремій заяві, поданій до суду просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено в судовому засіданні, 02.08.2006 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору, визначених в Умовах та правилах надання банківських послуг та в пам'ятці клієнта, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом внесення коштів на карту або списанням банком коштів з дебетної карти. У разі порушення позичальником зобов'язань по кредиту, строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконав, в зв'язку з чим сума заборгованості за кредитом станом на 30.09.2013 р. має заборгованість у розмірі 19 263,36 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 7409,28 грн.; сума заборгованості за відсотками - 10460,59 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 893,49 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 19263,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved