Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на ту обставину, що 13 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси і Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 256-КТ . У відповідності до п. 2.1. Кредитного договору, банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок з оплатою по процентній ставці 15 (п`ятнадцять) процентів річних. Пунктом 2.2. Кредитного договору встановлено, що для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 3.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до «12» грудня 2026 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику кредит в розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується заявою на отримання кредиту виданою від 13 грудня 2006 року, квитанцією від 13.12.2006 року № 212590. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 13 грудня 2006 року між банком, позичальником та [PERSON] був укладений договір поруки № 256-КТ. 11 лютого 2015 року між банком та позивачем був укладений договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 616. На даний час позичальником порушено умови п.п. 3.2., 4.3 Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Станом на 25.04.2019 року сума заборгованості позичальника перед позивачем складає 177 409 (сто сімдесят сім тисяч чотириста дев`ять) гривень 92 копійки, з яких: становить 95 227 (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 02 копійки - заборгованість по сумі основного боргу; 35 488 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривен 27 копійок - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом; 33 279 (тридцять три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 07 копійок - інфляційні втрати; 13 415 (тринадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 57 копійок - сума пені (Довідка про стан заборгованості додається). Позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.10.2019 року позов Державної іпотечної установи до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] ( [ADDRESS] , Ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] , Ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на користь Державної іпотечної установи (бул. Лесі Українки, б. 34, м. Київ, 01133, Ідентифікаційний код: 33304730) заборгованість за Кредитним договором № 256-КТ від «13» грудня 2006 року в сумі 177 409 (сто сімдесят сім тисяч чотириста дев`ять) гривень 92 копійки, з яких: становить 95 227 (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 02 копійки - заборгованість по сумі основного боргу; 35 488 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривен 27 копійок - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом; 33 279 (тридцять три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 07 копійок - інфляційні витрати; 13 415 (тринадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 57 копійок - сума пені. Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] , Ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), на користь Державної іпотечної установи (бул. Лесі Українки, б. 34, м. Київ, 01133, Ідентифікаційний код: 33304730) 2661 (дві тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 15 копійок. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від вищевказане заочне рішення скасоване. Представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення вказував, що в обґрунтування позовних вимог, щодо наявного розміру заборгованості позивач надав лише розрахунок заборгованості та лист від 23.11.2015 року від уповноваженої особи ФНВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк Фінанси та Кредит». Жодного належного та допустимого доказу наявності заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом позивач не надав. Розрахунок заборгованості та відповідно Лист від 23.11.2015 року від уповноваженої особи ФНВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк Фінанси та Кредит» з витягом з додатку №2 про наявність заборгованості у розмірі 95227грн. 02 коп. самі по собі не можуть вважатись доказом видачі кредитних коштів та погашення заборгованості, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами. Крім того, відсутність первинної бухгалтерської документації позбавляє можливості перевірити правильність зроблених розрахунків, зарахування сплачених [PERSON] коштів в рахунок погашення заборгованості. Ухвалюючи заочне рішення від 03.10.2019 року Октябрський районний суд м. Полтави встановив, що відповідно до пунктів 3.2 та 4.3 Кредитного договору. Погашення заборгованості по кредиту та відсоткам здійснюється щомісячно у термін до 10 числа місяця згідно із Графіком зниження заборгованості (додаток 1 до кредитного договору.) Таким чином, строк позовної давності обчислюється окремо по кожному платежу в рамках Графіку щомісячного погашення заборгованості. Державна іпотечна установа звернулась до суду із позовом 25.06.2019 року, таким чином, [PERSON] прохає суд застосувати загальний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а саме до чергових платежів по погашенню кредитної заборгованості, обов`язок погасити які виник до25.06.2016 року. Однак, враховуючи той факт, що позивач не надав належних доказів погашення заборгованості по спірному кредитному договору, неможливо встановити, яка сума грошових коштів заявлена до стягнення Державною іпотечною установою з порушенням строків позовної давності. Додатково [PERSON] звертав увагу суду, що з нього було стягнуто пеню у розмірі 13415 грн. 57 коп. за період з 11.04.2018 по 11.04.2019 року. При розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (від 32% до 36 %), що порушує умови п. 6.1 Кредитного договору (1%). 19.05.2021 року від представника позивача надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення суду, де останній вказував, що відповідачем [PERSON] не подано жодного належного письмового доказу на підтвердження власних заперечень проти позовних вимог, заява [PERSON] є вочевидь безпідставною. Позичальник в період дії цього договору порушував будь-які умови цього договору, у тому числі несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або на сплату процентів і комісійної винагороди, відповідно до пунктів 3.2., 4.З., 4.4., 4.., 4.8. Отже, умовами кредитного договору, передбачено право кредитора на власний розсуд змінити умови виконання основного зобов`язання, шляхом звернення до Боржника з вимогою дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, власне чим і скористалася Державна іпотечна установа, звернувшись в червні 2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави і з позовною заявою до боржника та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, Державною іпотечною установою вимоги до боржника та поручителя були заявлені в межах строків встановлених кредитним договором, з урахуванням зміни умов виконання основного зобов`язання боржника, шляхом пред`явлення позову. 26.05.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшла заява про застосування строку позовної давності де останній вказував, що відповідно до пунктів 3.2 та 4.3 Кредитного договору погашення заборгованості по кредиту та відсоткам здійснюється щомісячно у термін до 10 числа місяця згідно із графіком зниження заборгованості . Таким чином, строк позовної давності обчислюється окремо по кожному платежу в рамках графіку щомісячного погашення заборгованості. Державна іпотечна установа звернулась до суду із позовом 25.06.2019 року, таким чином, відповідач [PERSON] прохає суд застосувати загальний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а саме до чергових платежів по погашенню кредитної заборгованості, обов`язок погасити які виник до 25.06.2016 року. Однак, враховуючи той факт, що позивач не надав належних доказів погашення заборгованості по спірному кредитному договору, неможливо встановити, яка сума грошових коштів заявлена до стягнення Державною іпотечною установою з порушенням строків позовної давності. Додатково відповідач [PERSON] звертав увагу суду, що з нього було стягнуто пеню у розмірі 13415 грн. 57 коп. за період з 11.04.2018 по 11.04.2019 року. При розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (від 32% до 36 %), що порушує умови п. 6.1 Кредитного договору (1%). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, відповідач [PERSON] прохав суд застосувати спеціальний строк позовної давності у 1 рік до вимог Державної іпотечної установи про стягнення пені. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву, та письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 13 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси і Кредит», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 256-КТ. У відповідності до п. 2.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок з оплатою по процентній ставці 15 (п`ятнадцять) процентів річних. Пунктом 2.2. Кредитного договору встановлено, що для обліку наданих Кредитних ресурсів Банк відкриває Позичальнику Позичковий рахунок № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1. Кредитного договору видача Кредитних ресурсів за цим Договором проводиться на підставі письмової заяви Позичальника, за погодженням з Банком. Пунктом 3.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до «12» грудня 2026 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Позичальник зобов`язується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у розмірі 625,00 (шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, згідно Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за користування Кредитними ресурсами щомісяця у термін до 10 числа кожного місяця, згідно Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). У строк до 10 числа кожного місяця сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць. Проценти сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів № [NUMBER]. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику кредит в розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується заявою на отримання кредиту виданою від 13 грудня 2006 року, квитанцією від 13.12.2006 року № 212590. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором 13 грудня 2006 року між Банком, Позичальником та [PERSON] був укладений договір поруки № 256-КТ. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, на виконання п. 5.1. Кредитного договору, 13 грудня 2006 року між Банком та [PERSON] були укладені наступні іпотечні договори: № 256/1 -КТ, предметом якого є будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 73,3 кв.м. і житловою площею 37,8 кв.м. з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами; № 256/2-КТ, предметом якого є земельна ділянка площею 430 (чотириста тридцять) га, що знаходиться в [ADDRESS] . 11 лютого 2015 року між Банком та Позивачем був укладений договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 616 . Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення Первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (Позивач) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними в додатках до цього Договору (далі - Права вимоги). Пунктом 2.1. Договору відступлення встановлено, що пункт 1.2. цього Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після настання сукупності обставин, визначених п.п. 2.1.1. Договору, та однієї з обставин, визначеної п.п. 2.1.2. цього Договору або 2.1.3. цього договору або 2.1.4 цього договору. 17.09.2015 року постановою Правління Національного банку України № 612 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» було віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до банку. Вказана інформація була розміщена 17.09.2015 року на офіційному сайті Національного банку України. Таким чином, згідно із п. 2.1. Договору відступлення, вказана вище обставина призвела до набрання 17 вересня 2015 року чинності Договору відступлення в частині відступлення Банком та набуття Позивачем всіх прав вимоги за Кредитним договором та Договорами поруки. Позивач листом від 31.10.2016 року № 5376/11/3 повідомив Позичальника про факт набуття Позивачем прав вимоги за Кредитним договором, Іпотечним договором та Договором поруки. Надсилання вищевказаного листа Позивача підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів), поданих 31.10.2016 року, списком № 5461 згрупованих відправлень листів рекомендованих, фіскальним чеком. Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, Позивач набув всі права за Кредитним договором та Договором поруки, що належали первісному кредиторові, зокрема й право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Листом від 23.11.2015 року № 3-242100/22658 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. надала довідку про залишки заборгованості по іпотечним кредитам станом на 17. 09.2015 року. Так, згідно із п. 566 Додатку 2 до вказаного листа, залишок основних зобов`язань Позичальника за Кредитним договором станом на 17.09.2015 року становить 95 227 (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 02 копійки. Позичальником порушено умови п.п. 3.2., 4.3 Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Станом на 25.04.2019 року сума заборгованості позичальника перед позивачем складає 177 409 (сто сімдесят сім тисяч чотириста дев`ять) гривень 92 копійки, з яких: становить 95 227 (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 02 копійки - заборгованість по сумі основного боргу; 35 488 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривен 27 копійок - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом; 33 279 (тридцять три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 07 копійок - інфляційні втрати; 13 415 (тринадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 57 копійок - сума пені. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору банк має право припинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити Позичальнику у продовженні строку дії даного Договору, а також вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих відсотків по них, неустойки відповідно до умов даного договору, зокрема, у випадку, якщо Позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або на сплату процентів і комісійної винагороди, відповідно до пунктів 3.2., 4.3., 4.4., 4.7., 4.8. Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено у статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Частиною першою статті 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Приписами статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 256-КТ від «13» грудня 2006 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок зі сплатою 15 (п`ятнадцять) % річних. Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Таким чином, Відповідач-1 та Відповідач-2 несуть солідарну відповідальність перед Позивачем за невиконання Відповідачем-1 умов Кредитного договору. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 9 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Таким чином останнім відомим зареєстрованим місцем проживання Відповідача - 1 є адреса: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються належним чином. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, станом на 25.04.2019 року сума заборгованості позичальника перед позивачем складає 177 409 (сто сімдесят сім тисяч чотириста дев`ять) гривень 92 копійки, з яких: становить 95 227 (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 02 копійки - заборгованість по сумі основного боргу; 35 488 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривен 27 копійок - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом; 33 279 (тридцять три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 07 копійок - інфляційні втрати; 13 415 (тринадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 57 копійок - сума пені. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги Державної іпотечної установи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] , та [PERSON] умови кредитного договору виконують неналежним чином, в результаті чого виникла заборгованість яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Щодо застосування загальних строків позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту про які наголошує відповідач [PERSON] , слід зазначити, що у відповідності до умов Кредитного договору (п. 3.2. Кредитного договору) позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до «12» грудня 2026 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Пунктом 3.4. Кредитного Договору, визначено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього Договору, у випадку, якщо: Позичальник в період дії цього Договору порушував будь-які умови цього Договору, у тому числі несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або на сплату процентів і комісійної винагороди, відповідно до пунктів 3.2., 4.3., 4.4., 4.., 4.8. Отже, умовами Кредитного договору, передбачено право кредитора на власний розсуд змінити умови виконання основного зобов`язання, шляхом звернення до Боржника з вимогою дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилося несплаченою, чим і скористалася Державна іпотечна установа, звернувшись в червні 2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави і з позовною заявою до Боржника та Поручителя про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2661,15 грн. На підставі викладеного, ст. ст.526, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved