Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, зазначивши, що матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] Відомості про батька дітей записані у порядку ст.. 135 СК України. У 2010 році було встановлено,що [PERSON] неналежним чином піклується про своїх дітей, внаслідок чого родина взята на профілактичний облік. За ці роки [PERSON] продовжувала вести аморальний спосіб життя, зловживала разом зі своїм співмешканцем спиртними напоями, про дітей не піклувалась. У 2013 року [PERSON] народила сина [PERSON], який мав численні вади здоров»я та потребував медичної допомоги, однак [PERSON], ігноруючи рекомендації лікарів, покинула лікувальний заклад разом із дитиною, чим створила загрозу для його життя. Силами працівників соціальних служб мати погодилась продовжити лікування свого сина. Однак з січня 2014 року ситуація у родині погіршилась, [PERSON] перестала доглядати за дітьми, які ходили по квартирі брудні та голодні. У зимовий період опалення у квартирі було відсутнє, при тому, що молодший [PERSON] був одягнений лише у памперс. Станом на 14.02.2014 року продуктів харчування у квартирі не було, квартира знаходилась в антисанітарних умовах, не опалювалась, мати знаходилась у стані алкогольного сп»яніння, діти були предоставлені самі собі, внаслідок чого відібрані у матері та поміщені до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Оскільки [PERSON] тривалий час неналежно ставиться до виконання своїх батьківських оббов»язків, засобу впливу результатів не дають, вважали доцільним позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти у розмірі 13 частини. У судовому засіданні представник позивача Харченко О.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона надавала своїм дітей усе необхідне для їх належного виховання та розвитку, своєчасно їх годувала та доглядала. Дійсно після засудження її чоловіка до позбавлення волі взимку 2014 року вона почала зловживати спиртними напоями, однак на теперішній час вона привела до ладу квартиру, зробила невеликий ремонт, підтримує у квартирі тепле повітря. З 14.02.2014 року вона постійно провідує своїх дітей, приносить їм фрукти та бажає продовжувати проживати разом з ними. Прокурор Брущенко І.О. у судовому засіданні вважала доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, прокурора, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтв про народження малолітніх дітей [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6, 8, 10). Відомості про батька дітей записані за заявою матері згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Як встановлено у судовому засіданні відповідач разом із трьома неповнолітніми дітьми проживає за адресою: [ADDRESS], що не оспорювали сторони у судовому засіданні, однак зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки ( а.с.12). З грудня 2010 року родина [PERSON] була взята на облік органом опіки та піклування Пролетарської районної у м. Донецьку ради. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов даної квартири від 15.12.2010 року у будинку за адресою: [ADDRESS] брудно, по кімнаті розкидані речі та одяг, продуктів харчування немає, діти брудні (а.с.8). Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON] вона наглядала за родиною [PERSON] близько чотирьох років через те, що у родині проживали троє неповнолітніх дітей, вихованням та доглядом за якими батьки не займалися, при цьому зловживали спиртними напоями, внаслідок чого виникали сварки та скандали, викликалися наряди міліції. На протязі усіх чотирьох років вона періодично бувала у родині [PERSON] та бачила, що у кімнаті завжди брудно та розкидані речі, санвузол не працює та закиданий хламом, квартира не опалюється, холодильник відсутній, діти часто ходять голодні, про що їй повідомляли сусіди, які бачили дітей на вулиці одних, при цьому батьки за ними не наглядали. На її зауваження [PERSON] завжди знаходила собі виправдання та обіцяла змінитися, однак ніяких заході щодо цього не вживала. Як вбачається з довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги № 12 м. Донецька [INFO] [PERSON] народила дитину із уродженою патологією: порок серця, ураження центральної-нервової системи, внутриутробна інфекція. 04.03.2013 року [PERSON] самовільно покинула лікувальний заклад разом з дитиною. Після втручання соціальних органів [PERSON] знову прибула з дитиною на лікування, однак через два дні покину лікувальний заклад (а.с.16). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона наглядала за малолітнім [PERSON] як педіатр, стан здоров»я якого викликав занепокоєння з самого народження, дитина потребувала постійного медичного нагляду, однак мати відмовлялася займатися здоров»ям син та виконувати настанови лікарів, самовільно залишала медичні заклади, тим самим створювала загрозу для життя дитини. Під час відвідування родини було помічено, що мати не слідкує за санітарним станом квартири, у будинку брудно, діти ходять брудні, при тому, що мати зловживає спиртними напоями та у стані сп»яніння часто її бачили у лікарні разом із малолітніми дітьми. При цьому на пропозиції оздоровити дітей у санаторних закладах чи влаштувати їх до дитячого садку мати категорично відмовлялась. 16.01.2014 року до органу опіки та піклування надійшло повідомлення із медичного закладу з приводу неналежного виконання матір»ю своїх батьківських обов»язків щодо малолітнього [PERSON], який на протязі першого року свого життя не був належним чином обстежений, при цьому потребував оперативного втручання, відставав у фізичному розвитку, погано набирав вагу (а.с.24). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] 21.01.2014 року у квартирі брудно, у всіх приміщеннях розкидані побутові відходи та дитячі речі, із продуктів харчування приготовлено лише суп, дитячого харчування для дитини до 1 року немає взагалі, спільні місця для дітей не облаштовані, постільна білизна відсутня (а.с.25). 14.02.2014 року головою комітету мікрорайону «Новостройка» Пензіною Н.Н. повторно були обстежені житлово-побутові умови проживання малолітніх дітей та встановлено, що мати [PERSON] знаходиться у стані алкогольного сп»яніння, у квартирі бруд та сморід, опалення відсутнє взагалі, діти у приміщенні одягнені у шапки та куртки, при цьому молодший [PERSON] був одягнений лише у памперо, продуктів харчування немає (а.с.26). Акт аналогічного змісту було складено у той же день і під час візиту органу опіки та піклування Пролетарської районної у м. Донецьку ради (а.с.28). 14.02.2014 року рішення виконкому Пролетарської районної у м. Донецьку ради № 53 були вирішено відібрати малолітніх дітей у матері [PERSON] у зв»язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров»я дітей (а.с.29). Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] перебувають Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 14.02.2014 року, за час перебування дівчинки стали більш комунікабельні, не бояться спілкуватися із іншими дітьми та дорослими, при цьому емоційного зв»язку із матір»ю не проявляють, а бажають залишитися у центрі або в іншій родині, але тільки у двох. При цьому розповідали, що мати їх не кормила, вживала спиртні напої, вдома вони замерзали. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Пролетарської районної у м. Донецьку ради від 21.02.2014 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав у відношенні малоілтінх [PERSON], 2013 року народження, [PERSON], 2009 року народження та [PERSON], 2008 року народження, оскільки вона неналежним чином здійснює свої батьківські обов»язки, вихованням дітей не займається, материнської турботи та ласки до них не проявляє, створює загрозу для життя та здоров»я свої дітей (а.с.5). У відповідності до ч. 2 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їхнє здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст.. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Доводи відповідача [PERSON], а також пояснення свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] належним чином виконувала свої батьківські обов»язки, суд оцінює критично, оскільки зазначені свідки є родичами відповідача, тому їх пояснення не можуть бути об»єктивними. Більш того, такі пояснення суперечать наданим суду іншим доказам, таким як акти обстеження житлово-побутових умов, проведених компетентними органами, та поясненнями свідків - посадових осіб відповідних соціальних служб. Таким чином, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов»язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, оскільки вона тривалий час утримує дітей в антисанітарних умовах, не надає їх належного харчування, не піклується про стан їх здоров»я, не цікавить їх подальшим розвитком, на зауваження соціальних органів щодо створення належних умов для проживання дітей не реагує, зловживає спиртними напоями, що свідчить про те, що [PERSON] байдуже ставиться до подальшої долі власних дітей, тому її доцільно позбавити батьківських прав щодо них. Крім того, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, який буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 п.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд, враховуючи стан здоров'я і її матеріальне становище, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь органів та установ, куди будуть поміщені діти, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25.02.2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 234,6 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved