Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24.06.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 014/17-30/1948-85 відповідно до якого [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 25000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.00% річних, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Позичальником було порушено умови кредитного договору. В зв'язку з виникненням заборгованості за кредитним договором тіло кредиту станом на 28.11.2013 р. становить 20108,14 доларів США, що складає в гривневому еквіваленті 160724,36 грн. Також відповідач не виконує обов'язок щодо сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим станом на 28.11.2013 р. у відповідача наявна заборгованість за відсотками в розмірі 11322,77 доларів США, що складає в гривневому еквіваленті 90502,90 грн. Крім того, пунктом 16.3 кредитного договору встановлена відповідальність відповідача за договором, а саме: за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. На підставі вищевикладеного, позивач станом на 28.11.2013 року нарахував пеню за порушення строків виплати відсотків в сумі 1060332,36 грн. Таким чином, станом на 28 листопада 2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем згідно кредитного договору складає 1311559,62 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/17-30/1948-85 від 24.06.2008 р. в сумі 1311559,62 грн. та судові витрати в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не запе речує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від сутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра ви . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Се вастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд спра ви за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвален ня заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра ви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанням встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.06.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір № 014/17-30/1948-85 відповідно до умов якого [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 25000,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.00% річних, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується копією кредитного договору./а.с.6-14/ Згідно Статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» являється правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується копією цього статуту./а.с. 29-31/ Позичальником було порушено умови кредитного договору. Станом на 28 листопада 2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем згідно умов кредитного договору складає 1311559,62 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості від 28.11.2013 року./а.с.25-28/ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки витрати позивача по сплаті судового збору були належним чином підтверджені наданим платіжним дорученням (а.с.1-2 ), згідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, а саме судовий збір у сумі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved