Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 329/0034 від 02.09.2020 у розмірі 52 825,72 грн та стягнути судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 вересня 2020 між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит. Відповідач отримав грошові кошти у сумі 50 000 грн на строк 24 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.09.2022, із сплатою 56% за користування кредитом. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 52 825,72 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими. В подальшому, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду, однак останній в судові засідання на вказані в оголошенні дати не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 02 вересня 2020 року між позивачем АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 329/0034, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000,00 грн на строк 24 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.09.2022, зі сплатою 56 % за користування кредитом. Відповідно до п. 3.3.3. договору про споживчий кредит позичальник зобов`язується повернути кредит рівними частинами в розмірі 2 083,33 грн та сплатити суму процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяці наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Пунктом 3.9.3 кредитного договору встановлено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у разі, якщо, зокрема, мало місце прострочення виконання позичальником зобов`язання за цим договором щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних дні (п.3.9.3.2 договору). Також пунктом 3.10.2 договору встановлено, що термін остаточного повернення кредиту є таким, що настав, у разі, якщо позичальник допустив прострочення виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних дні. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення. Згідно розрахунку банку прострочення позичальника щодо повернення кредитної заборгованості на час звернення з позовом до суду складало понад 58 днів, що обумовило виставлення вимог про повне дострокове виконання позичальником його договірних зобов`язань по погашенню кредитного боргу. Позивач зазначає, що з боку відповідача має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим, у останнього виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору. Позивач звертався до відповідача із повідомленням про заборгованість за № 112.20-12-908 від 18.05.2021, яким останнього повідомлено про необхідність повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, однак даний лист повернувся на адресу банку не врученим за закінченням терміну зберігання. Позивач вказує, що за договором про споживчий кредит № 329/0034 від 02.09.2020 заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 26.05.2021 становить 52 825,72 грн та складається з: - загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу) -43 750,01 грн; - загальної суми заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом - 7 999,08 грн; - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 242,61 грн; - З3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 74,07 грн; - Втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 495,23 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 264,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статтею 612 ЦПК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Згідно з п. 3.9.2. договору про споживчий кредит виконання позичальником вимоги банку щодо повернення кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк яких не настав, відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Позивач звертався до відповідача із повідомленням про заборгованість за № 112.20-12-908 від 18.05.2021, яким останнього повідомлено про необхідність повернення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, однак даний лист повернувся на адресу банку не врученим за закінченням терміну зберігання. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором про споживчий кредит № 329/0034 від 02.09.2020, таблицею визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 02.09.2020, розрахунком заборгованості станом на 26.05.2021, випискою по картковому рахунку, повідомленням про заборгованість від 18.05.2021. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved