Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2009 року на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини до 16,7% заробітку позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вимог позивач вказує, що починаючи з 20.01.2009 року регулярно сплачував аліменти на утримання [PERSON] , оскільки дбає про його належне матеріальне забезпечення. Проте, з народженням двох дітей у новому шлюбі, які також потребують належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, є неможливою. Так, з народженням дитини [PERSON] , дружина позивача - [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому єдиним джерелом існування родини є заробітна плата [PERSON] . На підставі чого, позивач стверджує, що у зв`язку з народженням двох дітей у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для всіх своїх дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. В судовому засіданні 02.06.2020 року позивач підтримав свої вимоги та просив задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатки отримала, відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20.01.2009 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.05.2010 року (а.с. 10). 08.09.2015 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Від вказаного шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). Згідно довідки, виданої АТ «Житомиробленерго» 20.02.2020 року №04/156, середня заробітна плата [PERSON] за період з серпня 2019 року по січень 2020 року становить 22516,50 грн (а.с. 11). Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши викладене, оцінивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема, рівність кожного з батьків щодо утримання дітей, наявність у платника аліментів двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, розмір доходів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку.

Outcome: partial