Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. 03.07.2015 року та 06.07.2015 року у вищевказаній квартирі було затоплено комору для речей. 08.07.2015 року комісією ТОВ «ЖЕК-ПМ» було перевірено факт залиття квартири позивача та складено акт. В акті комісії зазначено, що залиття квартири [NUMBER] відбулося з вини мешканця квартири [NUMBER] внаслідок несправності крану холодної води. Відповідно до відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири [ADDRESS] є відповідачка. Внаслідок залиття квартири були пошкоджені: стеля площею 1,5 кв.м, на якій є жовто-коричневі плями, та стіни, а саме пошкоджено шпалери площею 5 кв.м. Позивач в позові зазначає, що внаслідок залиття його квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Вартість проведення ремонту становить 26 696 гривень. [PERSON] добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення [PERSON] . Позивач вважає, що неправомірними діями відповідачки йому також завдана моральна шкода, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. У зв`язку з тим, що залиття квартири та проведення ремонту припало на літні місяці, позивач був позбавлений можливості покинути квартиру на період відпустки. Моральну шкоду позивач оцінює у 2 000 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду в розмірі 26 696 гривень, моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень та судові витрати в розмірі 487 гривень 20 копійок. В судовому засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1 і 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4 - копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності). Відповідачка, як зазначає її представник в запереченнях на позов, є власником квартири [ADDRESS] і проживає в цій квартирі. Її квартира розтащована на два поверхи вище квартири позивача. 03.07.2015 року та 06.07.2015 року в квартирі позивача сталося залиття. 08.07.2015 року комісією ТОВ «ЖЕК-ПМ» у складі інженера [PERSON] , майстра [PERSON] , головного інженера [PERSON] та слюсара-сантехніка [PERSON] було складено акт про залиття квартири [ADDRESS] (а.с.5), в якому зазначено, що залиття сталося в санвузлі (за проектом), що на даний час використовується як комора для речей. Було залито водою стелю площею 1,5 кв.м, на якій є виражені жовто-коричневі плями, а також стіни, а саме пошкоджено шпалери площею приблизно 5 кв.м. Причиною залиття вказано несправність крану холодної води в квартирі [NUMBER] . Акт було підписано лише членами комісії. Представник відповідачки фактично заперечує вину [PERSON] у залитті квартири, зазначаючи, що з актом від 08.07.2015 року вона не знайома, її квартира знаходиться на два поверхи вище, а мешканці квартири, що розташована над квартирою позивача жодних претензій до неї не висловлювали з приводу залиття їх квартири, яка розташована безпосередньо під її квартирою. Суд не може прийняти до уваги вищезазначений акт від 08.07.2015 року, оскільки в ньому не відображено які саме квартири були обстежені комісією, чи була обстежена квартира [NUMBER] , а також розташована під нею квартира, хто з мешканців квартир був присутній під час обстеження і яким чином була встановлена причина залиття квартири [PERSON] . Крім того, в акті площа залиття вказана приблизно. Жодних інших доказів на підтвердження того, що залиття сталося з вини відповідачки, позивач суду не надав. На підтвердження своїх вимог щодо розміру шкоди позивач надав кошторис та договір підряду №1 на ремонт приміщення від 12.07.2015 року, укладений між ним та ФОП [PERSON] , згідно з якими вартість ремонту квартири [NUMBER] складає 26 696 гривень. Однак, суд вважає, що наведені документи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в них вартість ремонтних робіт зазначена за домовленістю (розділ 4 договору), позивачем кошти за договором не сплачені, а також не надано жодних доказів, що ФОП [PERSON] має відповідний дозвіл на проведення оціночних робіт та/або Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, видані у відповідності до чинного законодавства України. Отже, в судовому засіданні позивачем не доведено, що шкода внаслідок залиття його квартири завдана з вини відповідачки. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed