Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 21.10.2014 року з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ( АТ Укрексімбанк) в особі філії в м.Кривий Ріг, який надалі був перейменований в Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір 5707С114 від 08.10.07 року, та внаслідок якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5950,00 швейцарських франків зі строком погашення 07.10.2014 року . Однак відповідач зобов'язання не виконав, тому станом на 09.10.2014 року заборгованість складає (основний борг 1258,99 швейцарських франків *13,4776 курс швейцарського банку) + (проценти 221,38 швейцарських франків * 13,4776 курс швейцарського банку) + (2154,52 грн. пеня за прострочення основного боргу) + (388,21 грн. пеня за прострочення процентів) = 16968,16 грн. + 2983,67 грн. + 2154,52 грн. + 388,21 = 22494,56 грн. В судовому засіданні представник позивача надав уточнену позовну заяву, вказавши, що станом на 23.02.2015 року остаточна заборгованість складається з основного боргу 1258, 99 швейцарських франків + проценти 274,86 швейцарських франків + 8787,90 грн. пеня за прострочення основного боргу + 1612,60 грн. пеня за прострочення процентів) = 1533,85 швейцарських франків + 10400,50 грн.. В судовому засіданні представник позивача Кругловенко О.М. уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі, надав пояснення відповідно змісту позову, та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.56,57,68), в зв'язку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ( АТ Укрексімбанк) в особі філії в м.Кривий Ріг, який надалі був перейменований в Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір 5707С114 від 08.10.07 року, та внаслідок якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5950,00 швейцарських франків зі строком погашення 07.10.2014 року (а.с.14-18- копія кредитного договору). Відповідно до п.2.4.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний погасити Кредит, погашення повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту за договором. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором є обов'язковими. Графіком погашення кредиту, що наведений в додатку №1 до кредитного договору № 5707С114 від 08.10.2007 року передбачено здійснення погашення кредиту з наступного місяця рівними частинами в розмірі 70,83 швейцарських франків. Однак, відповідач зобов'язання не виконав, заборгованість станом на 23.02.2015 року складається з основного боргу 1258, 99 швейцарських франків + проценти 274,86 швейцарських франків + 8787,90 грн. пеня за прострочення основного боргу + 1612,60 грн. пеня за прострочення процентів) = 1533,85 швейцарських франків + 10400,50 грн. (а.с.43-48 - розрахунок заборгованості). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Поняття неустойки надане в частині 1 статті 549 ЦК України, відповідно до якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved