Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який на теперішній час розірвано. Після припинення шлюбних відносин неповнолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв'язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON] - відповідач по справі , а матір'ю є позивачка [PERSON]. На теперішній час неповнолітня дитина проживає з матір'ю . За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Тобто, встановлені судом обставини дають підстави дійти до висновку про встановлення судом обов»язку відповідача утримувати неповнолітню доньку. При вирішенні вказаної справи, суд виходить з вимог ч 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» не може бути меншим ніж 746,00 гривень. Враховуючи вищенаведене , з урахуванням вимог ч.1 ст. 182 СК України , матеріального стану сторін, стану здоров'я дитини , відсутності у відповідача інших утриманців , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , стягнувши з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому , суд зазначає, що присуджені аліменти забезпечать належне утримання неповнолітньої дитини, а також зазначений розмір є таким, що відповідатиме можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Питання про судові витрати слід вирішити згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112, 180-182, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved