Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. Посилався на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ №71 дск від 22.07.2006 року відповідача [PERSON] з 1 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого, відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» є Національна академія внутрішніх справ. 28.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - УМВС України у Чернівецькій області та відповідачем укладено договір №Чр-36 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким, він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010 №465 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Чернівецькій області. 17.03.2011 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п.«ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору про підготовку фахівця №Чр-36 від 28.11.2007 року, просив стягнути з [PERSON] 24 092 грн. 96 коп. витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, а також 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду. Справа слухалась у відсутність сторін по справі, які в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Представник позивача Дідич О.А. подала до суду заяву, в якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином неодноразово був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч.1-3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року №71 дск [PERSON] з 1 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, правонаступником якого, відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» є Національна академія внутрішніх справ (а.с.9). 28.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] укладено договір №Чр-36 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. (а.с.10-12). Наказом Київського національного університету внутрішніх справ від 18.06.2010 №465 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Чернівецькій області (а.с.8,9). Відповідно до ст.56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002, який діяв на момент виникнення правовідносин) випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Частиною 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» передбачено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 рік, у відповідності з підписаним договором, відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до п.2.1.3. Типового договору, затвердженого наказом МВС України №150, виконавець (Київський національний університет внутрішніх справ) зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням відповідно до норм, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.З.3. Типового договору). Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ (п.п.4.1.,4.2 вищезазначеного договору). Частиною 1\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема відшкодування збитків (п.4 ч. 1\~ст. 611 ЦК України) \~Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки (ст. 623 ЦК України).\~\~\~\~\~\~ Разом з тим, відповідно до витягу з наказу УМВС України в Чернівецькій області від 17.03.2011 року № 47 о/с [PERSON] за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання) було звільнено з органів внутрішніх справ (а.с.22, 28). Таким чином, відповідач порушив умови укладеного між ним та Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - УМВС України у Чернівецькій області договору про підготовку фахівця. Більше того, як вбачається із рапорту [PERSON] про звільнення, останній був повідомлений про необхідність відшкодування на користь держави витрат, пов»язаних з навчанням, однак кошти не повернув (а.с.27). Відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, передбачає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. №313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України». Так, відповідно до ст.1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (ст..2 Порядку). Статтею 3 Порядку передбачено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог\~Цивільного кодексу України. Згідно ч.1,2 п.5 вищевказаного Порядку, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Таким чином, із наданих представником позивача розрахунків витрат, вбачається, що [PERSON] навчався в Київському національному університеті внутрішніх справ (правонаступником якого є Національна Академія Внутрішніх Справ) з 01.09.2006р. по 18.06.2010р. і витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, становлять 24 092 грн. 96 коп. (а.с.12-21). У звязку із тим, що відповідач добровільно кошти, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі не повернув, позивач змушений звернутися до суду із відповідним позовом. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ст.6 Порядку та п.п.4.4 Типового договору). Враховуючи вказані вище обставини з посиланням на докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі наведеного та

Outcome: approved