Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 27.11.2014 року уклали кредитний договір № 500965768. Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 45107,43 грн., факт виконання обов'язку позивача підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 28.10.2015 року має заборгованість у розмірі 54053,43 грн. Вказує, що відповідача попереджено про порушення умов зобов'язання вимогою про дострокове повернення кредиту. Однак відповідач своїх обов'язків по кредитному договору не виконала, заборгованість не погасила, тому банк змушений звернутись до суду для захисту своїх прав. Просить позов задовольнити. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач вимоги позову визнала та пояснила, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем не могла вчасно погашати кредитну заборгованість, свої зобов'язання буде виконувати в добровільному порядку. Просить відстрочити виконання рішення суду покликаючись на важкий матеріальний стан. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/ Судом встановлено, що 27.11.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 500965768, відповідно до п.п.2.1-2.3 ч.2 розділу №1 Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 45107,43 грн., процентна ставка - 15,99 % річних, дата остаточного повернення - 28.11.2019 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Факт виконання ПАТ «Альфа Банк» своїх зобов'язань за кредитним договором в частині надання кредитних коштів підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку [PERSON] Відповідно до п.5.1 ч.5 розділу 2 Загальних умов кредитування Кредитного договору, Банк має право вимагати (в тому числі і в судовому порядку) від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Договором, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць (а.с.6 зворот). Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. 19.11.2015 року відповідачу була скерована вимога про дострокове повернення кредиту № -102 б/б, у якій вказано, що станом на 19.11.2015 року прострочення платежу складає 204 дні, загальна сума заборгованості становить 54091,00 грн.. Однак, відповідачем в досудовому порядку не врегульовано спір, заборгованість на вимогу банку не погашена. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом рахунку [PERSON], у зв'язку із порушеннями виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.11.2015 року має заборгованість 54091,00 грн., а саме: за кредитом - 43600,63 грн., по відсотках - 2363,47 грн., по комісії - 6689,33 грн., штраф - 1400,00 грн.. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Альфа Банк» підлягає до задоволення. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1218,00 грн Вирішуючи клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заявником наведено обставини, за яких може бути утрудено виконання судового рішення, а саме, те що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому суд вважає, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Outcome: approved