Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23 лютого 2016 року укладеного від його імені за довіреністю відповідачем [PERSON] з іншим співвідповідачем по цій справі [PERSON] нежитлового приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові Київської області, через грубі порушення істотних умов правочину, а саме, щодо відсутності його волевиявлення щодо продажу зазначеної нерухомості, її фактичної вартості у порівнянні з той, що зазначена у договорі, та не отримання будь-яких від продажу коштів. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. При цьому, позивач наполягав на тому, що довіреність на імя співвідповідача [PERSON] він надав за проханням свого батька третьої особи [PERSON], через існування його грошових зобовязань перед [PERSON], як своєрідну запоруку їх виконання у майбутньому. Разом з тим, ніякого наміру продавати спірне нежитлове приміщення він не мав, про що свідчить початок ним в липні 2015 року здійснення його перебудови в житлове. З покупцем він не зустрічався та гроші від продажу приміщення він не отримував, йому також невідомо про погашення цими коштів грошової заборгованості батька. Представник відповідачів та відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнали, наполягаючи на тому, що підстави для визнання спірного правочину недійсним відсутні, оскільки його укладення відповідає вимогам законодавства та позивач отримав кошти від продажу нерухомості, визначену договором, безпосередньо від [PERSON] Разом з тим, вимога суду щодо явки відповідача [PERSON] в судове засідання для надання нею безпосередньо в судовому засіданні пояснень з приводу обставин справи, а саме укладення спірного правочину та передачі нею коштів позивачеві, не виконана та забезпечена її представником не була. Представник третьої особи підтримав вимоги позову. Суд, заслухавши пояснення\~\~сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень,\~ вважає, що позовні вимоги не\~\~підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] ст.215 ЦК України визначені підстави для визнання правочину недійсним, а саме, які встановлені ч.ч.1-3 (волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі), 5 і 6 ст.203 ЦК України. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до положень ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з положень ст.ст.632 і 691 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. [PERSON] 17 Розділу ІУ Книги І ЦК України визначені поняття та умови здійснення представництва у цивільному процесі. У відповідності до договору купівлі-продажу від 23 лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 199, відповідач [PERSON] від імені позивача на підставі його довіреності від 27 липня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 667, продав відповідачеві [PERSON] нежитлове приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові, згідно з положеннями п.п.3 і 4 Договору, при оцінці спірного майна за звітом ТОВ ІКФ «Реноме» від 2.02.2016 року в сумі 161851 грн., фактично за 149000 грн., які вона сплатила саме продавцеві, а [PERSON] підтверджує такий розрахунок. Як вбачається з довіреності позивача від 27 липня 2015 року (зі строком дії до 27.07.2017 року), посвідченої приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 667, він уповноважив [PERSON] представляти його інтереси у відповідних органах та установах з питань повязаних з підготовкою необхідних документів, в тому числі стосовно оцінки ринкової вартості нерухомого майна) та відчуження нежитлового приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові. Зазначеним правочином відповідач [PERSON] також був уповноважений заявником на отримання грошей за договором купівлі-продажу. За рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 403 від 25.11.2014 року, позивач отримав дозвіл на переобладнання нежитлового приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові в житлове. Згідно з декларацією Департаменту ДАБІ у Київській області від 9 липня 2015 року, позивач почав виконувати будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові в житлове. Як вбачається зі звіту про оцінку майна від 26 травня 2016 року, оціночна вартість нежитлового приміщення № 64 у будинку № 20 у військовому містечку № 11 в м. Василькові складає 547829 грн., яка перевищує продажну майже в 3,6 разів. З огляду на наведене, з урахуванням зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що при укладенні 23 лютого 2016 року відповідачем [PERSON] були грубо порушенні права та цивільні інтереси позивача, а саме, через відсутність доказів щодо його волевиявлення на вільність здійснення правочину та його відповідність його внутрішній волі, суттєва невідповідність ціни проданої нерухомості її фактичній вартості, крім того, дотримання ним вимог цивільного законодавства при здійснені відчуження спірної нерухомості відповідачами та їх представником в судовому засіданні також залишилися не доведеними, а тому, спірний правочин підлягає визнанню недійсним. Така вимога позову, як визнання за позивачем права власності за позивачем є зайвим, оскільки його майнові права щодо спірної нерухомості захищені шляхом задоволення первісної вимоги позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial