Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 09.10.2009 уклав шлюб з відповідачкою. 15.12.2009 в них народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалось, і з квітня 2010 року відповідачка із сином залишили його місце проживання в [INFO]. Рішенням суду шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] із сином [PERSON] з 2011 року почала мешкати в с. Озерне Скадовського району Херсонської області. Фактично, до літа 2018 року відповідачка перешкоджала його спілкуванню із сином, переховуючись або запобігаючи обманним шляхом зустрічей. Лише тільки влітку 2018 року вона дозволила сину тимчасово мешкати за його (позивача) місцем проживання. Перебуваючи за місцем його проживання та місцем проживання його батьків, він виявив, що [PERSON] взагалі не займається вихованням їх спільного сина, у нього відсутній необхідний одяг, він виявляє потребу в бажанні вживати нормальну їжу, позбавлений у вживанні фруктів, овочів, молочних продуктів, цукерок, солодощів та взагалі будь-якої корисної їжі, він фактично майже не вміє писати та читати, його навчанням мати не займається взагалі та і йому не цікаво ходити до школи, оскільки він нічого на уроках не розуміє. На його пропозицію відповідачці щодо зміни місця проживання дитини з батьком, остання виявляла категоричну заперечну позицію. В лютому 2019 року він отримав матеріали позовної заяви виконкому Антонівської сільради Скадовського району Херсонської області, однією із позовних вимог якої вказано про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання [PERSON] Висловлюючи про своє бажання займатися вихованням сина, позивач просив суд встановити місце проживання його сина разом з ним та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог, просив встановити місце проживання його сина разом із ним. Уточненні позовні вимоги позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в підготовчому засіданні уточнені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти встановлення місця проживання спільної з позивачем дитини за місцем проживання батька. Представник виконкому\~Антонівської сільради\~Скадовського району\~Херсонської області\~[PERSON]\~та представник\~Служби у\~справах дітей\~Скадовської РДА\~Херсонської області\~[PERSON]\~підтримали позовну\~заяву з\~урахуванням її\~уточнень. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачка позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Відповідно до частин 8 та 9 статті 7\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом частини 1 статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини статті 151\~СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частинами 1 та 2 статті 155\~СК України передбачено,\~що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (частини 1 та 2 статті 160 СК України). Згідно з частинами 1 та 2 статті 161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що з 09.10.2009 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 01.06.2012 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON],\~[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.12.2009 серії 1-КГ № 094885, актовий запис № 36 (а.с. 11). З копії акту обстеження соціально-побутових умов проживання [PERSON] в житловому будинку в с. Озерне Скадовського району вул. Тіниста, 5, від 16.05.2018, вбачається, що за результатами обстеження комісія дійшла наступних висновків: 1) визнати соціально-побутові умови проживання в будинку незадовільними; 2) визнати виконання батьківських обовязків [PERSON] незадовільними; 3) з метою попередження фактів насилля та проведення відповідної профілактичної роботи, повідомити про ситуацію, що склалась в сімї [PERSON]: Центр соціальних служб сімї та молоді районної державної адміністрації, Службу у справах дітей районної державної адміністрації (а.с. 32). З копії акту обстеження соціально-побутових умов проживання [PERSON] в житловому будинку в с. Озерне Скадовського району вул. Тіниста, 5, від 15.01.2019, вбачається, що за результатами обстеження комісія дійшла наступних висновків: 1) визнати соціально-побутові умови проживання в будинку незадовільними; 2) визнати виконання батьківських обовязків [PERSON] незадовільними; 3) клопотати перед виконавчим комітетом сільської ради про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] та позбавлення її батьківських прав (а.с. 33). Позивач позитивно характеризується за місцем проживання, має у власності земельну ділянку площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Нововомиколаївської сільради та житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Кооперативна, 22, в якому створені умови для проживання дитини, вирощує у своєму господарстві худобу: корови, свині та кури (а.с. 11-25). З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, виходячи з визнання відповідачкою позовних вимог, засад справедливості,\~добросовісності та\~розумності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При ухваленні такого рішення суд переконаний, що за наведених вище обставин встановлення місця\~проживання [PERSON],\~[INFO]\~разом із\~батьком відповідатиме\~інтересам дитини. Відповідно до вимог статей 141, 142\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 384,20 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (768,40 х 0,5 = 384,20). Інша частина понесених ним витрат зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягуються з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved