overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив\~стягнути з\~них заборгованість\~за спожиту електричну енергію в сумі 1997,65 гривень, та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 грн.. Представник позивача надав заяву, в якій наполягає на позовних вимогах, не заперечує проти винесення судом заочного рішення та просить розглядати справу за їх відсутністю. Відповідачі в судові засідання двічі не зявились, причину неявки суду не повідомили, заперечень до позову не надали. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, [PERSON], [PERSON], користуються електроенергією і є її споживачами на підставі укладеного договору про користування електричною енергією № 84400705 від 02.03.2013 р. за адресою: [ADDRESS], але обовязків по сплаті за використану електроенергію в повному обсязі не виконують, в звязку з чим у відповідачів перед позивачем виник борг у розмірі 2170,90 грн. за спожиту електричну енергію, що виник з причини несплати виставлених рахунків, починаючи з 21.04.2016р. по 01.01.2017 р. (період нарахування між 29.06.2015 р. та 09.12.2016р.), з урахуванням отриманих від УПСЗН Хортицького району м. Запоріжжя грошових коштів у сумі 173,25 грн. в рахунок оплати за спожиту електричну енергію [PERSON], станом на 28.04.2017р. сума боргу складає 1997,65 грн.. На теперішній час в добровільному порядку відповідачі борг не сплатили. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі,оскільки згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона зобовязується надавати другій стороні енергетичні та інші ресурси, передбачені договором , а споживач зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів варто стягнути на користь позивача вартість сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 15 жовтня 2013 року [PERSON], з тих підстав, що вказаний строк був пропущений з поважних причин , про смерть чоловіка позивач дізнався лише\~ навесні 2015 року. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] надали суду заяви , в яких позов визнали в повному обсязі, на навівши будь-яких заперечень на доводи позивача. Просили справу розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для надання ним заяви про прийняття спадщини . Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] Д,В. є спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України , як дружина та діти померлого 15 жовтня 2013 року [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження, та свідоцтвом про смерть, наявними в матеріалах справи (а.с.12,14,15, 17). Свідоцтвом про право власності на житло від 16 червня 1994 року № 1036 , встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира 28 в будинку 14 а по вул. Анголенко в м. Запоріжжя (а.с.13). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, після смерті 15 жовтня 2013 року [PERSON] спадкова справа не відкривалася (а.с.24). Відповідачами не спростовано доводи позивача [PERSON] про те, що на час смерті чоловіка , вона з ним не проживала, і про його смерть дізналася лише на весні 2015 року , що було пов»язано з тим, що відповідачі по справі не бажали хвилювати позивача такою звісткою . Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] пропустила строк для надання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернувся\~ до суду з вказаним позовом до відповідачів\~ , в якому просив\~ вселити його до кімнати 8 площею 20,3 кв.м., яка знаходиться в квартирі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 2/18; усунути перешкоди у користуванні спірною кімнатою\~ та користуванні\~ підсобними приміщеннями, які залишаються в спільному користуванні в квартирі; зобов»язати відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні\~ кімнатою 8 площею 20,30 кв.м. та підсобними приміщеннями , розташованими за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 2/18. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником спірної кімнати, однак відповідачі без відповідних правових підстав в ній проживають, перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися належним йому майном . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив суду, що ним була приватизована кімната в гуртожитку, однак відповідачі , які проживали в іншій кімнаті, самовільно зайняли належну йому квартиру, перешкоджають йому в ній проживати, створюючи нестерпні умови. Через зазначене він неодноразово був вимушений викликати поліцію. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з»явилися, в зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло № 98 від 14.04.2016 року [PERSON] на праві власності належить 61/100 частина квартири спільного заселення, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 2 буд. 18 (а.с.4). В його приватній власності перебуває кімната № 8 площею 20,30 кв. м . Підсобні приміщення коридор № 1 площею 6,60 кв.м., туалет № 2 площею 1,10 кв.м., душова № 3 площею 1,20 кв.м., кухня № 4 площею 5,80 кв.м., балкон площею 0,51 кв.м., знаходяться в спільному користуванні. Відповідно до відомостей наданих позивачем, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які проживають в сусідній кімнаті, перешкоджають йому користуватися спірною квартирою та підсобними приміщеннями . За змістом ст. ст. 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, і він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права власності і розпорядженні своїм майном. Статтею 155 ЖК України передбачено, що жилі квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилою квартирою. Враховуючи, що в ході розгляду справи було встановлено порушення прав позивача щодо користування належною йому часткою житлового приміщення, позов слід задовольнити . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів в якому просив поновити пропущений з поважної причини строк звернення до суду для подання позову, стягнути з [PERSON], [PERSON], як співвласників квартири [ADDRESS] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 3900,32 гривень за період з серпня 2011 року по квітень 2015 року , судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи , шляхом надання оголошення в пресі, до судового засідання не з»явилися, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як вбачається з матеріалів справи позивачем надавалися послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS] . За період з серпня 2011 року по квітень 2015 року згідно особового рахунку виникла заборгованість в розмірі 3900,32 гривень (а.с.5). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по ? частині згідно свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2009 року належить [PERSON], [PERSON] (а.с.10-12). Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки в праві спільної часткової власності зобовязаний приймати участь в витратах на управління, утримання та зберігання спільного майна, в сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями , повязаними зі спільним майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, і з врахуванням того, що позивач вживав заходи щодо з»ясування власників квартири, що встановлено наявною в матеріалах справи заявою про забезпечення доказів, йому відповідно до вимог ч.5 ст. 267 ЦК України слід поновити пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права , та стягнути з відповідачів з урахуванням їх частки в праві спільної часткової власності заборгованість з серпня 2011 року по квітень 2015 року в сумі по 1950,16 гривень з кожного. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просив\~ стягнути з [PERSON] на його користь\~ аліменти у розмірі 500 гривень, та з [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно до зміни\~ його матеріального становища . Позовні вимоги [PERSON] обгрунтував тим, що він є непрацездатним, а відовідачі є його рідними дітьми. Оскільки на теперішній час внаслідок скрутного матерального становища він потребує матеріальної допомоги, вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, вказавши, що вказана ним сума аліментів відповідає матеріальному становищу відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України мправу розглянуто у відсутність відповідачів , на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, оглянувши оригінали квитанцій ро оплату комунальних послуг, риходить до наступних висновків. За змістом ч.1 ст. 202 Сімейного Кодексу України, повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездтними і потребують матеріальної допомоги. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] має двох повнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також, [PERSON] надані докази того, що він є непрацнздатним, оскільки досяг пенсійного віку (а.с.2). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання він повноілтініх сина та доньки, і при цьому їх обов»язок по утриманню батька не залежить він їхнього матерільного стану. При визначенні розміру аліментів , що підлягають стягненню з відповідачів , суд враховує приписи ст. 205 Сімейного Кодексу України, і бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред»явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Беруги до уваги, що [PERSON] не має інших повнолітніх дітей, згідно його поясненнь з дружиною не проживає, отримує пенсію в сумі 1389,76 гривень , доказів того, що відповідачі є непрацездатними суду не надано, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання батька в розмірі 500 гривень щомісячно з індексацією відовідно до закону, а з [PERSON] аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно з індексацією відповідно закону, до зміни матеріального становища позивача. На підставі ст.ст. 202, 205 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 286/08А, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 86690,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 23,7 % річних, з кінцевим терміном повернення 22.09.2015 року. [PERSON] порушив прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання, станом на 11.09.2014 року загальна сума заборгованості, включаючи непогашену суму кредиту, відсотки за користування кредитом, пеню, склала 20450,41 грн., із яких, заборгованість за кредитом - 18004,30 грн.; непогашені відсотки - 2352,50 грн.; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором - 93,61 грн.. Відповідач у добровільному порядку відмовляється погасити заборгованість за кредитним договором. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 20450,41 грн., сплачений при зверненні до суду судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Судом винесено ухвалу про заочний розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 286/08А, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 86690,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 23,7 % річних, з кінцевим терміном повернення 22.09.2015 року (а.с. 8-11). У порушення вимог вказаного кредитного договору, вимог ст. ст. 526, 549-554, 610-612, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання перед ПАТ «Перший український міжнародний банк» не виконав, на звернення позивача у добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість за кредитним договором, і тому згідно поданих суду розрахунків (а.с. 4-6) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, включаючи непогашену суму кредиту, відсотки за користування кредитом, пеню, в розмірі 20450,41 грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 549-554, 610-612, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про зменшення розміру стягнутих аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за рішеннями суду на двох дітей позивач має сплачувати 50 % від доходу щомісячно. При цьому зазначає, що на теперішній час значно погіршилось його матеріальне становище і він не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 50%. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали до суду заяву про розгляду цивільної справи за їх відсутності, позов підтримали. Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. За наявності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали цивільної встановив наступні обставини: Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст.\~180,\~183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матерями, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача: - у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; - у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів та свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2008 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 22.57/08-СК, згідно якого [PERSON] отримано кредит у сумі 29000 доларів США з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних. ВАТ «ВТБ Банк» перейменоване в ПАТ «ВТБ Банк» відповідно до рішення позачергових загальних зборів учасників (акціонерів) Банку від 16 липня 2010 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 11 лютого 2015 року, сплачуючи Банку кредит та проценти за користування кредитними коштами в порядку та строки згідно Графіку повернення кредиту і сплати процентів, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та відповідачем 12 лютого 2008 року був укладений Іпотечний договір № 22.57/08-ДІ, згідно п. 1,3. якого, відповідач - [PERSON] передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 17,0 кв. м., загальною площею - 33,01 кв. м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі - продажу квартири (серія ВВ № 498140), від 11 грудня 2003 pоку. 16 квітня 2010 року Зарічним районним судом м. Суми винесено рішення по справі № 2-752/2010 р., яким позовні вимоги ВАТ ВТБ Банк до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено в повному обсязі, а саме: звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором для задоволення грошових вимог ВАТ ВТБ Банк в особі Полтавської філії за Кредитним договором № 22.57/08-СК від 12 лютого 2008 року в сумі 224947 грн. 32 коп. Дане рішення суду набрало законної сили 27 квітня 2010 року. 01 червня 2010 року ВАТ ВТБ Банк звернулося до ВДВС Зарічного управління юстиції м. Суми та пред'явило до виконання виконавчий лист № 2-752/2010 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 21 вересня 2011 року державним виконавцем проведено опис квартири за адресою: [ADDRESS], про що складено акт опису й арешту майна. 21 вересня 2011 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно звіту вартість однокімнатної квартири складає 166630,00 грн. 29 листопада 2011 року ПАТ «ВТБ БАНК» звернулось до відповідача [PERSON] з вимогою про добровільно звільнення житлової квартири у строк , що не перевищує 30 днів з моменту отримання цієї вимоги на підставі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки. В обґрунтування позову, покликається на те, що між ним та відповідачкою 22.11.2008 року було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Під час шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON], [INFO] року - син [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. Діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Йому самому важко утримувати дітей, добровільно допомагати дітям відповідачка не бажає, а тому просить стягувати з неї аліменти на дітей в примусовому порядку в розмірі ? частини її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не повідомивши причин, хоча повістки їй були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved