Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що між підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» (орендодавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди № 207 від 31.12.2013. Згідно п.1.1 договору оренди предметом є торгівельні майданчики № 178,186, 189, 179 загальною площею 4,5; 5,8; 9,5; 6 кв.м. (обєкт оренди). Пунктом 1.2 Договору зазначено, що обєкт оренди належить орендодавцеві на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий комплекс серії ЯЯЯ № 264684 від 02.06.2006 виданого на підставі рішення виконкому Коростишівської міської ради від 25.05.2006 № 209. Пунктом 1.1 та 3.1 Статуту ПР «Кооперативний ринок» підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, яка є його засновником та власником всього майна і майно підприємства складається з основних засобів, переданих власником підприємства райспоживспілкою як внесок до Статутного капіталу, а також інших цінностей, набутих у процесі господарської діяльності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Згідно інвентаризаційного опису № 3 від 31.12.2003 райспоживспілка передала ПР «Кооперативний ринок» основні засоби, торгівельні майданчики для забезпечення діяльності підприємства. На орендованих торгівельних майданчиках відповідач встановив металеві кіоски, в яких здійснював торгівельну діяльність. Орендна плата, згідно п.3.1 договору оренди складає 259грн. 65 коп. за торгівельне місце № 178, 334 грн. 66 коп. за торгівельне місце № 186, 548 грн. 15 коп. за торгівельне місце № 189, 346 грн. 20 коп. за торгівельне місце № 179, а всього 1488грн. 66 коп. на місяць та вноситься на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата. Відповідно п. 4.3.3 договору орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. В порушення зобовязань відповідач не сплачував орендну плату протягом трьох місяців підряд з 01.04.2014 по 30.06.2014. Листом від 27.06.2014 позивачем було направлено відповідачу претензію за № 207 щодо сплати заборгованості та повідомлено про відмову від договору і повернення предметів оренди відповідно до п. 4.2.4 договору та ч.1 ст. 782 ЦК України, однак відповідач не повернув предмети оренди та використовує їх. Листом відповідача від 21.08.2014 останній заперечив вимоги претензії. Згідно ч.2 ст. 782 ЦК України договір є розірваним з моменту одержання повідомлення, а саме 03.07.2014. Таким чином відповідач має сплатити заборгованість з орендної плати за квітень 2014 року 1488грн. 66 коп., за травень 2014 року 1488грн. 66 коп., за червень 2014 року 1488грн. 66 коп., з 01.07.2014 по 03.07.2014 144грн. 06 коп., а всього 4610грн. 04 коп. Також, відповідач має сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування обєктом оренди за час прострочення, яка складає з врахуванням збільшених позовних вимог в цій частині, за період з 04.07.2014 по 31.07.2014 (31 день 3 дні = 28 днів; 1488,66 : 31 день = 48,02 х 28 днів = 1344,56х2 = 2689,12грн.) 2689,12грн.; за період з 01.08.2014 по 01.04.2017 ( 1488,66х32= 47637,12х2 = 95274,24грн.) 95274,24грн., а всього неустойка становить 102573,40грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, яка прийнята судом до розгляду з первісним позовом, до Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» про визнання недійсним договору оренди № 207 від 31.12.2013 з моменту укладення, в обґрунтування якого зазначив, що право власності на предмети оренди не підтверджується свідоцтвом про право власності серії ЯЯЯ № 264684 від 02.06.2006, оскільки відсутній їх перелік в цьому свідоцтві. Рішенням Коростишівської міської ради № 762 від 03.04.2014 затверджені Правила торгівлі на ПКР «Кооперативний ринок» пункт 2 та 6, яких передбачає обовязковість відведення земельної ділянки для функціонування ринку, однак земельна ділянка по вул. Шевченка,40 в м. Коростишеві ПКР «Кооперативний ринок» у встановленому законом порядку у власність чи користування не надавалась і вказана земельна ділянка є комунальною власністю. Поняття торговельного місця визначено у вказаних Правилах торгівлі на ринку, як площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків, тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках, тощо. Ключовим у поняттях «ринок» та «торговельне місце» є поняття площа і з контексту наведених визначень вбачається, що ця площа має знаходитись в межах обєкта нерухомості, чи то приміщення, чи то земельної ділянки, право на яку повинне мати підприємство, яке займається ринковою діяльністю, тобто первісним є набуття прав на певну площу, звідти набуття права на здійснення ринкової діяльності, і лише потім набуття цією площею статусу торговельного майданчику. Орендовані торговельні майданчики знаходяться на асфальтованій, тобто поліпшеній земельній ділянці, права на яку відповідач-позивач не має і відповідно останні не набули статусу ринку, предмет оренди не має статусу торговельного майданчику, а тому відповідач-позивач без достатніх правових підстав розпорядився торговельними майданчиками і відповідно вказаний договір оренди виходячи з положень ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 761 ЦК України підлягає визнанню недійсним. В ході розгляду справи залучено в якості третіх осіб Коростишівську міську раду та Коростишівську районну спілку споживчих товариств. Представник позивача-відповідача вимоги за первісним позовом підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що відповідач-позивач [PERSON] не виконував зобовязання за договором оренди щодо сплати орендної плати, утворилась заборгованість, яку останній відмовляється сплатити, а тому просить суд стягнути заборгованість з орендної плати, а також неустойку у розмірі подвійної плати за користування обєктом оренди за час прострочення. Також пояснив, що обставини оренди саме торгівельних майданчиків неодноразово досліджувались та встановлювались рішеннями судів в господарських справах та в порядку цивільного судочинства і відповідно не потребують доказування та крім того в оренду були передані торгівельні місця, а не земельна ділянка та асфальто-бетонне покриття на що посилається відповідач-позивач, а тому просить вимоги за первісним позовом задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач-позивач та його представник вимоги первісного позову не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що фактично предметом оренди були земельна ділянка та асфальто-бетонне покриття, які не належали на праві власності орендодавцю позивачу-відповідачу по справі, а перебувають в комунальній власності і відповідно останні не мали право розпоряджатись обєктами оренди, а тому договір підлягає визнанню недійсним з моменту укладення. Також пояснили, що свідоцтво про право власності на майновий комплекс не підтверджує право власності на торгівельні майданчики, оскільки такі не зазначені в свідоцтві. Просять в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити. Представник третьої особи Коростишівської міськради позовні вимоги за первіснім позовом не підтримала, зустрічні позовні вимоги підтримує та суду пояснила, що предметом договору оренди є асфальтобетонне покриття, яке було облаштоване як благоустрій території ринку ще в 1980 роках за рахунок ринкового збору і відповідно перебуває в комунальній власності, позивачу-відповідачу міською радою не передавалось. Допитані свідки [PERSON]та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] працювала директором ринку в період з 1997 по 2002 роки, а [PERSON] працювала юристом з 1999 року по 2002 роки і в цей період територія ринку вже була облаштована асфальто-бетонним покриттям міською радою, яке не було предметом передачі під час ліквідації підприємства. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази, в межах заявлених позовних вимог, вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, зустрічний позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав. Так, судом встановлено, що 31.12.2013 між підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» (орендодавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (орендар) (на час розгляду справи не є фізичною особою - підприємцем) було укладено договір оренди № 207. Згідно п.1.1 вказаного договору оренди предметом договору є торгівельні майданчики № 178,186, 189, 179 загальною площею відповідно 4,5; 5,8; 9,5; 6 кв.м. (обєкт оренди). Пунктом 1.2 Договору зазначено, що обєкт оренди належить орендодавцеві на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий комплекс серії ЯЯЯ № 264684 від 02.06.2006 виданого на підставі рішення виконкому Коростишівської міської ради від 25.05.2006 № 209. Пунктом 1.1 та 3.1 Статуту ПР «Кооперативний ринок» підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, яка є його засновником та власником всього майна і майно підприємства складається з основних засобів, переданих власником підприємства райспоживспілкою як внесок до Статутного капіталу, а також інших цінностей, набутих у процесі господарської діяльності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Згідно інвентаризаційного опису № 3 від 31.12.2003 райспоживспілка передала ПР «Кооперативний ринок» основні засоби, торгівельні майданчики для забезпечення діяльності підприємства. На орендованих торгівельних майданчиках відповідач встановив металеві кіоски, в яких здійснював торгівельну діяльність. Орендна плата, згідно п.3.1 договору оренди складає 259грн. 65 коп. за торгівельне місце № 178, 334 грн. 66 коп. за торгівельне місце № 186, 548 грн. 15 коп. за торгівельне місце № 189, 346 грн. 20 коп. за торгівельне місце № 179, а всього 1488грн. 66 коп. на місяць та вноситься на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата. Відповідно п. 4.3.3 договору орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. В порушення зобовязань відповідач не сплачував орендну плату протягом трьох місяців підряд з 01.04.2014 по 30.06.2014. Листом від 27.06.2014 позивачем-відповідачем було направлено відповідачу позивачу претензію за № 207 щодо сплати заборгованості та повідомлено про відмову від договору і повернення предметів оренди відповідно до п. 4.2.4 договору та ч.1 ст. 782 ЦК України, однак відповідач не повернув предмети оренди. Листом відповідача від 21.08.2014 останній заперечив вимоги претензії. Згідно ч.2 ст. 782 ЦК України договір є розірваним з моменту одержання повідомлення, а саме 03.07.2014. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Таким чином, виходячи з викладеного до стягнення з відповідача-позивача підлягає заборгованість з орендної плати за квітень 2014 року 1488грн. 66 коп., за травень 2014 року 1488грн. 66 коп., за червень 2014 року 1488грн. 66 коп., з 01.07.2014 по 03.07.2014 144грн. 06 коп., а всього 4610грн. 04 коп. Пунктом 5.5 вказаного договору оренди передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів орендодавець має право нарахувати, а орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а тому відповідач має сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування обєктом оренди за час прострочення, яка складає за період з 04.07.2014 по 31.07.2014 (31 день 3 дні = 28 днів; 1488,66 : 31 день = 48,02 х 28 днів = 1344,56х2 = 2689,12грн.) 2689,12грн.; за період з 01.08.2014 по 01.04.2017 ( 1488,66х32= 47637,12х2 = 95274,24грн.) 95274,24грн., а всього неустойка становить 102573,40грн. Зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищевказаних підстав, а також в даному випадку предметом оскаржуваного договору оренди є торгівельні майданчики, а не земельна ділянка чи асфальтобетонне покриття і ці поняття не є тотожними. Торгівельні майданчики обліковуються на балансі підприємства і є майном, яке передане до ПР «Кооперативний ринок» від власника Коростишівської райспоживспілки згідно інвентаризаційного опису №3 від 31.12.2003. Торгівельні місця надаються продавцям за окрему плату, що передбачено п.18 Правил торгівлі на ПР «Кооперативний ринок». У разі використання торгівельного місця на умовах оренди між продавцем та адміністрацією ринку укладається договір оренди, який є обовязковим відповідно до п.20 Правил торгівлі на ринках. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача підлягає до стягнення судові витрати в сумі 1600 грн. На підставі ст.ст. 509,526,759,762,785 ЦК України,

Outcome: approved