Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03.10.2008 року у розмірі 21284,31 грн., яка складається з: 9933,03 грн. заборгованість за кредитом, 9799,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафи 250 грн. (фіксована частина), 1001,63 грн. (процентна складова)та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем [PERSON] 03.10.2008 року було укладено договір б/н (далі Договір). Зазначений Договір у чинність ст. 1054 ЦК України є кредитним та складається з Заяви позичальника (далі Заява) та Умов і правил надання банківських послуг (далі Умови). Згідно умов Договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідно до приписів п.п. 3.2, 3.3 Умов клієнт (відповідач) дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт; підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. За умовами п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році. Пунктом 5.3 Умов передбачено право банку односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Відповідно до п. 6.4 Умов, у разі незгоди зі зміною Правил та/або «тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Згідно п. 6.5 Умов відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 4.6 Умов передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу позивача відповідач повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди позивачу. Згідно п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.7 Правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком частині в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.10.2008 року, укладеним між Приват Банком та клієнтом [PERSON], вбачається, що станом на 31.07.2015 року сума боргу відповідача перед позивачем за Договором склала 21284,31 грн., яка складається з: 9933,03 грн. заборгованість за кредитом, 9799,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафи 250 грн. (фіксована частина), 1001,63 грн. (процентна складова). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка. У чинність ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, суд вважає, що заборгованість за пенею та комісією у сумі 300 грн.,штрафи 250 грн. (фіксована частина), 1001,63 грн. (процентна складова) не підлягає стягненню з відповідача, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Красний Луч Луганської області, де проживає відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається з розрахунку заборгованості (колонка сальдо простроченої заборгованості за кредитом), починаючи з 31 липня 2014 року відповідач почав порушувати умови кредитного договору, таким чином заборгованість за пенею та комісією та сума штрафів була нарахована в період дії мораторію на стягнення цих сум, тому суд у чинність ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вважає що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 300 грн. та штрафи: 250 грн. (фіксована частина), 1001,63 грн. (процентна складова) є необґрунтованими. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у чинність ст.ст. 526, 530, 610-612, 614, 1054 ЦК України, згідно яких відповідач, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки. У чинність ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1277,41 грн., та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 389,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial