Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат у сумі 33 236,00 грн. Позов мотивований тим, що позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 83 236,00 грн. потерпілому у ДТП, вчиненому з вини відповідача, а відтак до позивача на підставі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України перейшло право вимоги до відповідача у порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2015р. у справі № 199/8233/15-п, встановлено, що 07.10.2015р. близько 08:30 [PERSON], управляючи автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], в районі електроопори № 213 по вул. Н. Заводська в м. Дніпропетровську не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Фіат» д.н.з.\~[NUMBER], під керуванням [PERSON], від удару автомобіль «Фіат» скоїв наїзд на автомобіль «Деу», д.н.з.\~[NUMBER]. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № DNF0CPS-149N1PK від 23.10.2014р., автомобіль «Фіат» д.н.з.\~[NUMBER], на момент ДТП був застрахованим транспортним засобом (а.с.2). Відповідно до висновку експертного дослідження про оцінку пошкодженого колісного транспортного засобу № 9101511-А від 15.10.2015р. загальний розмір збитків, завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Фіат» д.н.з. [NUMBER], складає 83 237,96 грн. (а.с.16). Згідно з страховим актом № Э.ENSTRAX/3-10345791 від 19.10.2015р. та платіжним дорученням № 3463 від 19.10.2015р. позивачем виплачено суму страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля у розмірі 83 236,00 грн. З позовної заяви вбачається, що транспортний засіб відповідача на момент заподіяння зазначеної шкоди був забезпеченим транспортним засобом, у зв'язку з чим 26.12.2016р. на користь позивача ПрАТ СК «Інгосстрах» було виплачено 50 000,00 грн. Таким чином, розмір невідшкодованих витрат позивачу складає 33 237,96 грн. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що витрати позивача, як страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не відшкодовані в повному обсязі, суд доходить висновку, що до нього на підставі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України перейшло право вимоги до відповідача у порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за змістом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивач довів правомірність заявлених вимог, тоді як відповідач не надав жодних доказів на спростування відповідних позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ «СК «Інгострах» понесених витрат у зв'язку з виплатою страхового відшкодування у розмірі 33 236,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved