overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 27.08.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стали постійні конфлікти, протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе. В зв'язку з викладеним просив розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає позов в повному обсязі. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №252. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що подружні стосунки між сторонами припинено та вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам сторін. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 27.12.2002р. Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №464. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина - син [PERSON], [INFO] Але подружнє життя не склалося, в зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно, спільного бюджету не має, спільне господарство не ведеться, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримуємо з серпня 2013 року. Посилаючись на ці обставини позивач просив розірвати його шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В своїй заяві позивач зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, зазначивши що спору про місце проживання дитини немає, дитина буде проживати з матір'ю. У судове засідання відповідач не прибула з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно й належним чином , заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України та без фіксування без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2002р. Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №464. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач та відповідач мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2014р., Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.7). Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, спільного бюджету не має, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з серпня 2013 року. Суд стягує судовий збір з відповідачки на користь позивача, а інші витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, суд покладає на сторони порівну. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.07.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Проте в подальшому сімейне життя не склалося, почалися сварки, скандали, постійні непорозуміння та було втрачено почуття кохання. Фактично шлюбні відносини припинені з травня 2015 року та носять суто формальний характер. Дітей від спільного шлюбу подружжя не має. Посилаючись на ці обставини позивач просив розірвати його шлюб з відповідачем, поклавши на нього судові витрати. Від представника позивача та позивача, кожного окремо, надійшли заяви, якою вони підтримали вказану позовну заяву та просили проводити судове засідання за їх відсутності. Представник відповідача та відповідач, кожен окремо, подали заяви, якими визнали вищевказаний позов та просили проводити судове засідання за їх відсутності. За таких обставин суд розглядає справу без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.07.2012 р. позивач, [PERSON], уклав шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 802. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з травня 2015 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.08.1998 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - сина [PERSON] Однак подружнє життя не склалося, в зв'язку з чим фактичні шлюбно-сімейних відносин припинені з травня 2015 року. Посилаючись на ці обставини позивач просив розірвати його шлюб з відповідачем. Належним чином повідомлені по час та місце слухання справи сторони в судове засідання не з'явились, подавши при цьому заяви, якими підтримали позовну заяву та просили проводити судове засідання за їх відсутності. За таких обставин суд розглядає справу без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.08.1998р. позивач, [PERSON], уклав шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 322. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Позивач та відповідач мають від шлюбу дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з травня 2015 року. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, дитина проживатиме разом з позивачем [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.09.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини з відповідачкою були припинені з лютого 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майнових спорів щодо поділу майна, а також щодо місця проживання дитини не має. В зв'язку з викладеним, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1093. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи визнання позову відповідачкою, той факт, що сторони з лютого-березня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, з цього часу примирення між ними не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 28.12.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №546. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народились діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Але подружнє життя не склалося, в зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно, спільного бюджету не має, спільне господарство не ведеться, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримуємо з січня 2012 року. Посилаючись на ці обставини позивач просив розірвати його шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В своїй заяві позивач зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не прибула, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 546. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народились діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, спільного бюджету не має, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з січня 2012 року. Судові витрати, пов'язані із розірванням шлюбу, суд покладає на відповідача. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою склалось некращим чином через різні погляди на життя. Це вплинуло на шлюбні відносини, призвело до відчуження та втрати почуття любові. З 2012 року вони припинили спільне проживання, спільного бюджету не мають, сумісне господарство не ведуть. Шлюб носить умовний характер. Сім'я розпалась остаточно та відновленню не підлягає. В зв'язку з цим, просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2007 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №127. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначив позивач з 2012 року вони з відповідачкою припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони фактично припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, суд вважає, що подальше життя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам позивача, а тому позовна заява підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, на грунті чого між ними виникали сварки та непорозуміння, яки привели до розпаду сім'ї. З травня 2012 року вони припинили спільне життя, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. В зв'язку з викладеним позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. В наданому позові позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві також просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає позов. В разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року Кіровським РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №718. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що сторони з травня 2012 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до заяви відповідачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити [PERSON]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляду на виховання дитини, ведення спільного господарства, внаслідок чого постійно виникали сварки. З травня 2012 року вони припинили спільне проживання. В зв'язку з цим, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві також просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає позов. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №447. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що сторони з травня 2012 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved