Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що перебуваючи членом колишнього колгоспу «Більшовик» Чернігівського району Запорізької області, він отримав житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул.Східна, 11. Вказане господарство за рахунок власних капіталовкладень побудувало житловий будинок, в якому позивач проживає, що підтверджується випискою з протоколу від 03.01.1992 року. Відповідно до договору про передачу у власність житлового будинку № б\\н від 03.06.1991 року позивачу фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 12610 грн. В подальшому колгосп «Більшовик» було визнано банкрутом. На теперішній час позивач сплатив за житловий будинок . В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє на протязі понад 10 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач прохає суд визнати за ним, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: житловий будинок - літера «А», житловою площею 40,5 м.кв., літньої кухні літера «Б» площею 35,2 м.кв, прибудови літера «б» площею 8,7 м.кв., сараю літера «В» площею 24,0 м.кв., підвалу літера «Г» площею 12,0 м.кв., убиральні літера «Д», свердловини літера «Е», басейну літера «Ж », огорожі під № 1, хвіртки під № 2, воріт під № 3. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі і без проведення фіксації процесу, на позові наполягав. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що перебуваючи членом колишнього колгоспу «Більшовик» Чернігівського району Запорізької області, позивач отримав житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул.Східна, 11. Відповідно до договору про передачу у власність житлового будинку № б\\н від 03.06.1991 року позивачу фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 12610 грн. В подальшому колгосп «Більшовик» було визнано банкрутом. На теперішній час позивач сплатив за житловий будинок . В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє більше 10 років, ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved