Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.03.2008 року між ТОВ « КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-09001-030308. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 1699, 00 грн. на придбання певного майна, а відповідно до п.2.3 Договору відповідач зобов'язався сплачувати за користування кредитом проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує плату в розмірі 3,25 % в місяць, п.2.5.Договору. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахуноквий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших виплат, передбачених договором. Станом на 20.02.2014 року заборгованість відповідача [PERSON]за кредитним договором становить 1124,30 грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту - 799,09 грн.; заборгованість за відсотками - 16,01 грн.; заборгованість за комісіями - 309,20 грн.; Просить, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1124,30 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 03.03.2008 року між ТОВ « КБ «Дельта», (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-09001-030308. (а.с. 5). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 1699, 00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №9271852 від 04.03.2008 року (а.с.12). Відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується актом перевірки наявності, стану, умов використання предмету застави від 03.03.2008 року (а.с.11). Відповідно до п. 2.3 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти, за користування кредитом у розмірі 12% в річних. Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено, що за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,25 % в місяць. Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов'язання за кредитим договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунками, наданими позивачем (а.с. 13,14) заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає: 1124 грн. 30 коп. заборгованість за сумою кредиту - 799,09 грн., заборгованість за відсотками - 16,01 грн., заборгованість за комісіями - 309,20 грн.. Будь - яких доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором, відповідачем суду не надано. Оскільки заборгованість за кредитним договором не була погашена в добровільному порядку, вона підлягає стягненню за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд, вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Стягненню з відповідачів підлягає також судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved