Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області про зняття арешту з майна та заборони відчуження. В серпні 20202 року [PERSON] вирішив продати автомобіль ВАЗ-21011, номерний знак [NUMBER] , який належить йому на праві власності, але в сервісному центрі МВС в Харківській області, йому повідомили, що на вказаний автомобіль накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. 31.08.2020 року він звернувся до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою про скасування арешту з майна та заборони на його відчуження де йому було повідомлено, що станом на 10.09.2020 року у виконавчому відділі документів щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , не перебуває. 31.08.2020 року він звернувся до ГПУ «Шебелинкагазвидобування» з заявою про надання відомостей про наявність (відсутність) заборгованості по виконавчому листу № 1-51, виданому 12.04.2000 року Первомайським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на їх користь боргу в сумі 4099,34 грн., на яку отримав відповідь про відсутність заборгованості по вищевказаному виконавчому листу. Просить суд скасувати арешт та заборону відчуження на майно [PERSON] , [INFO] , накладеного Первомайським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 06 травня 2003 року. 30 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2020 року. 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 02 листопада 2020 року. Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позові вимоги підтримує повністю, покликаючись на викладене у заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву в якому просила суд розглянути справу без її участі, покладається на розсуд суду. Представник третьої особи ГПУ «Шебелинкагазвидобування» надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти скасування арешту. Представник третьої особи регіонального сервісного центру МВС у Харківській області надав суду пояснення на позовну заяву в кому просив суд розглянути справу без їх участі, покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність прозову, виходячи з наступного. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч .3\~ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.05.2003 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Первомайського міського ВДВС накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме ВАЗ - 210111, н/з [NUMBER] , заборонено здійснювати його відчуження (а.с.9). Згідно листа № 19769/19.7-77 від 10.09.2020 року надісланого Первомайським міськрайонним відділом державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) станом на 10.09.2020 року у відділі відсутні відомості про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-51 від 12.04.2000 року про стягнення з [PERSON] на корись ГПУ «Шебелинкагазвидобування» боргу у сумі 4099,34 грн.(а.с.10). Накладений в ході виконавчих дій арешт на майно [PERSON] до цього часу не скасований. Водночас згідно довідок ГПУ «Шебелинкагазвидобування» станом на 01.09.2020 року стосовно боргу на суму 4099,34 грн. у [PERSON] заборгованість відсутня (а.с.11,12). Судом встановлено, що накладений арешт на майно позивача в ході виконавчих дій до цього часу не скасований. В іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні своїм майном позивач не може. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2\~ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3\~ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майно, а правові підстави для збереження арешту на нерухоме майно, відсутні, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved