Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.02.2011 року, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], в сумі 104329,39 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6939,60 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 88541,53 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3404,00 грн., а також фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 4944,26 грн., що утворилася станом на 25.09.2017 року, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, в адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. На підставі ст. 280 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором №б/н від 28.02.2011 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданих матеріалів, насамперед розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається те, що станом на 25.09.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 104329,39 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6939,60 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 88541,53 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3404,00 грн., а також фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 4944,26 грн. Враховуючи зазначене та оскільки відповідач протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати.

Outcome: approved