Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 27 травня 2011\~року вона на підставі розписки від 27.05.2011 року надала в борг відповідачу [PERSON] 96\~000 грн., що складало на момент передачі в борг коштів 12\~000 доларів США з терміном повернення до 31.12.2015 року. Позивачка свої зобовязання виконала в повному обсязі та надала кошти [PERSON], натомість відповідач не виконав свої обов'язки та не повернув борг у встановлений термін. Позивачка з урахуванням позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за розпискою від 27.05.2011 року в сумі 314160 грн. та моральну шкоду в сумі 4000,00 грн., а також позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору в сумі 3141,60 грн. В судове\~засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобовязальних правовідносинах. 27 травня 2011 року між [PERSON], та [PERSON] було укладено договір позики на суму 96000 грн., що на момент передачі коштів складало 12\~000 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с. 8). Відповідно до умов договору [PERSON] зобовязався повернути кошти до 31.12.2015 року включно. При цьому відповідач зобов`язувався повернути суму позики у розмірі не менше суми еквівалентної позиченій в доларах США на момент отримання позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 314160 грн. (12000 Доларів США заборгованість за розпискою x 26,18 (курс долара США до гривні)). Враховуючи те, що між сторонами було укладено договір позики та розписка на час звернення до суду знаходиться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідач не повернув грошові кошти та сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Стосовно вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відтак положення\~ст.1167 ЦК України на спірні правовідносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Нормами ж матеріального права, на підставі яких суд вирішує спір, право на відшкодування моральної шкоди не передбачено. Таким чином, хоча відповідач і визнав позов, суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити, оскільки таке визнання суперечить закону. Враховуючи наведене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3181 грн. 60 коп., а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені ним судові витрати за сплату судового збору в сумі 3140,23 грн. На підставі ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України та

Outcome: partial