Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003р. та рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 12.04.2007р. Окрім нього в квартирі зареєстровані: донька позивача - [PERSON] та його брат [PERSON], який протягом тривалого часу, з жовтня 2013 року, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідач квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та просила вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003р., посвідченого нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3-689, спадкоємцем майна [PERSON] є в ? частці син - [PERSON]. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. На підставі цього свідоцтва 04.12.2003р. Маріупольським БТІ видано витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2182310. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 12.04.2007 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої 02.04.2003р. [PERSON]. На підставі цього рішення 03.05.2007р. Маріупольським БТІ видано витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14431233. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (Позивач), [PERSON] (донька) та [PERSON] (Відповідач), що підтверджується актом особовим рахунком № 191102. Наявним у справі актом, складеним представниками ТОВ «Житло-Гарант» 24.12.2015 року, підтверджується відсутність відповідача у спірній квартирі з жовтня 2013 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що вони є сусідами позивача, який постійно мешкає в спірній квартирі з сімєю, а відповідача останній раз бачили весною 2013 року, після чого за місцем реєстрації він не зявлявся. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірній квартирі без поважних причин. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved