Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що на виконанні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу №2-3279 від 17.01.2012 про стягнення з його померлого батька [PERSON] на користь АТ «ПРИВАТБАНК» заборгованості. В межах виконання вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. На теперішній час виконавче провадження з виконання виконавчого напису було закінчено, а виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». З метою скасування безпідставного арешту майна позивач звернувся до ДВС з вимогою про зняття арешту з майна, проте йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що строк зберігання виконавчого провадження закінчився і вказане виконавче провадження було знищено. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд: зняти арешт зі всього майна, що був накладений у зв`язку зі здійсненням виконавчого провадження №34932881 з примусового виконання виконавчого документа №2-3279 від 17.01.2012, що був накладений постановою державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області, а саме: з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та вилучити запис з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13177434. У судове засідання позивач та його представник - адвокат Іоаніді Д.С. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ЗУ «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, а такої підстави як судова відмова у повторному стягненні боргу у зв`язку з пропуском позовної давності, перелік не містить, у зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13) на підставі постанови Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.10.2012, накладено арешт на все нерухоме майно, власником якого зазначено [PERSON] . Як вбачається з листа Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.02.2020 №19650 (а.с. 12), згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру виконавчих проваджень, на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби м. Кривого Рогу перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3279 від 17.01.2012, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 74743,74 грн. В межах виконання вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. На теперішній час виконавче провадження з виконання виконавчого листа було закінчено, а виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та передано на зберігання до архіву. З листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. вбачається, що позивач успадкував все майно після смерті [PERSON] . Також встановлено, що 18 грудня 2017 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшов позов про стягнення заборгованості в розмірі 50388,06 грн з [PERSON] . 06 вересня 2018 року суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. постановила ухвалу, якою замінила відповідача в справі [PERSON] , який помер [INFO] на його правонаступника - [PERSON] , [INFO] . Зі змісту рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2019 вбачається, що у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено повністю. За вказаних обставин, враховуючи відсутність підстав для подальшого арешту майна, позивач просив зняти арешт з успадкованого ним після смерті [PERSON] майна. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, арешт накладений на майно порушує спадкові та майнові права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості законно володіти та розпоряджатися нерухомим майном, враховуючи те, що підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved