Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з цивільним позовом до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Вегера Наталія Богданівна, який в процесі судового розгляду уточнив та в якому просить встановити факт родинних відносин, встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що позивач разом із своїми батьками та сестрою були переселені з Польщі в с. Сокільники. 1945 році, батькові позивача було передано господарство. 20.08.1946 року постановою виконкому Сокільницької сільської ради було вирішено передати в особисту приватну власність [PERSON] будинок. [INFO] померла матір позивача [PERSON], [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок за адресою [ADDRESS]. На момент смерті батька позивач проживав разом з ним, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому у прийнятті спадщини було відмовлено. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак представник подав на адресу суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Третя особа в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Свідок [PERSON] допитана в попередньому судовому засіданні в якості свідка, надала покази, що з позивачем перебуває в дружніх відносинах. Разом з позивачем проживали його матір [PERSON] та батько [PERSON], які померла вже давно. Особисто знала його батьків, [PERSON] та [PERSON] були дійсно батьками позивача. Свідок [PERSON] допитаний в попередньому судовому засіданні в якості свідка, надав покази, що вони з позивачем являються сусідами. Позивач постійно проживає за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою проживав разом з своїми батьками [PERSON] та [PERSON] до дня їх смерті. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно положень п. 1 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] стверджується довідкою виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 16.05.2017 року № 618, погосподарськими книгами Сокільницької сільської ради за 1986-1990 роки та 2016-2020 року, показами свідків [PERSON], [PERSON] даними в судовому засіданні, довідкою Державного архіву Львівської області № Х-4560-01 від 2001 року. За встановлених вище обставин у суду не виникає сумніву, що [PERSON], який помер [INFO] являється батьком [PERSON], [INFO]. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25.06.1988 року. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на будинковолодіння в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області загальною площею 73, 7 кв.м., житловою площею 46, 7 кв.м., допоміжною площею 27, 0 кв.м., яке згідно погосподарських книг значиться за [PERSON], що стверджується довідкою виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.09.1990 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Технічні характеристики будинку стверджується Технічним паспортом виданим ТзОВ «Західний Регіональний Консалтинговий центр» 11.11.2016 року. Згідно погосподарського обліку Сокільницької сільської за 2016 - 2020 рік будинковолодіння [ADDRESS], значиться за [PERSON]. Згідно акту від 19.06.1945 року , [PERSON] переселенцю з Польської території, що посилився на постійне мешкання в с. Сокільники передається господарство. Згідно постанови № 80 виконкому Сокільницької районної ради народних депутатів від 20.08.1946 року «Про закріплення будинків за українськими переселенцями, що прибули із Польщі та проведення взаєморозрахунків», [PERSON] надано в особисту власність будинок в с. Сокільники бувшого поляка. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР до спадкоємців першої черги спадкування за законом [PERSON] належать : Позивач [PERSON], який вступив управління та володіння спадковим майном, який на момент смерті батька проживав з ним, що стверджується довідкою виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1320 від 09.11.2016 року. Дружина спадкодавця [PERSON], померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 23.04.1988 року. Донька спадкодавця [PERSON], померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.1990 року. Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька. Проаналізувавши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами об'єктивно стверджується факт набуття [PERSON] спадкового майна, а саме будинковолодіння по [ADDRESS] та прийняття спадщини [PERSON]. Приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Вегера Н.Б. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутню у спадкоємця необхідних документів та рекомендовано звернутися до суду. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємці за законом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], то в задоволенні такої слід відмовити за наступних підстав. Враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. (Лист ВСС УКРАЇНИ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Outcome: partial