Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що прокуратурою Коростишівського району проведено перевірку за заявою [PERSON], в ході якої встановлено, що відповідачі без правовстановлюючих документів займають земельну ділянку, яка належить на праві власності [PERSON], згідно державного акту серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів 29.10.2001 року за [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 125,126 ЗК України право користування на земельну ділянку виникає після одержання документа, що посвідчує право користування чи власності. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. В порушення вказаних вимог закону відповідачами самовільно зайнято вказану земельну ділянку, що розташована по вул. 1 Травня в м. Коростишеві, загальною площею 0,06 га по 0,0015 га кожний, побудувавши гаражі. Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження земельної ділянки № 56/12 від 28.01.2014, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,0116 га та іншими матеріалами перевірки. Таким чином, позивач просить зобов»язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у стан придатний для використання. В ході розгляду справи залучено до участі в справі в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Коростишівську міськраду та Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коростишівський затишок». Прокурор та позивач підтримали заявлені вимоги, суду пояснили, що відповідачі самовільно зайняли земельну ділянку позивача, побудували гаражі та не звільняють її, факт самовільного зайняття підтверджено актом обстеження земельної ділянки, а тому просять задовольнити позовні вимоги. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що ними виготовлялась документація із землеустрою, згідно рішення Коростишівської міськради від 29 серпня 2013 року за № 632 отримано дозвіл на розробку документації із землеустрою для будівництва індивідуального гаража, земельну ділянку позивача вони не займали. Крім того, позивач не зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В подальшому відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, а тому суд продовжив розгляд справи без їх участі. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просять відмовити в задоволенні позову. Представники третіх осіб заперечили проти позовних вимог, суду пояснили, що відповідачі не здійснювали самовільний захват земельної ділянки позивача, а виготовлялись відповідні землевпорядні документи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів 29.10.2001 року за [NUMBER]. Відповідачами на суміжній земельній ділянці з вищевказаною земельною ділянкою побудовано гаражі. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Разом з цим, позивачем суду не надано достатніх доказів на підтвердження самовільного зайняття земельної ділянки саме позивача зі слідуючих підстав. План земельної ділянки позивача, зроблений спеціалістом [PERSON] на час розгляду справи не відповідає встановленим розмірам плану зовнішніх меж земельної ділянки згідно державного акта на право власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів 29.10.2001 року за [NUMBER] і зальна площа складає 0,1257га. В самому державному акті маються розбіжності, а саме передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1373 га, з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель - 0,1000га, ведення особистого підсобного господарства - 0,0372га. Допитаний спеціаліст [PERSON] суду пояснив, що при проведенні обмірів земельної ділянки позивача на місцевості її розміри не відповідають розмірам зазначеним в державному акті і неможливо визначити чи стоять гаражі на земельній ділянці позивача. В план-схемі земельної ділянки позивача яка є додатком до акту обстеження від 28.01.2014 року зазначена площа земельної ділянки 0,1372га, будь які розміри земельної ділянки не вказані, допитаний з цього приводу державний інспектор Ясінський В.В. пояснив, що на схемі він не вказував ніяких розмірів, оскільки це не передбачено, обміри земельної ділянки позивача він проводив метром та заміри проводив від дороги, а тому суд не приймає цей доказ як достатній, оскільки заміри проводились не від межових знаків, розмірів не вказано і відповідно неможливо зробити висновок чи побудовано гаражі на земельній ділянці позивача. Крім цього, з наданих суду фотознімків спірної земельної ділянки вбачається, що між збудованими гаражами та земельної ділянкою позивача стоїть паркан та між парканом і гаражами є прохід, що також не є підтвердженням зайняття земельної ділянки позивача, яка відділена від гаражів парканом та проходом. Також, згідно протоколу № 28 від 26.11.2013 року комісії по земельних спорах Коростишівської міськради встановлено, що межові знаки не відновлені, рекомендовано [PERSON] звернутись до відповідної землевпорядної організації для відновлення меж земельної ділянки, винесення їх в натурі та відновлення межових знаків з північної сторони земельної ділянки. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, однак суду не надано достатніх доказів самовільного зайняття земельної ділянки позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed