Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що він з 01.03.1984 року і по даний час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 71 від 17.07.2009 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ ст. пилової етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І-ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. у формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та частими ангіоспазмами пальців рук, міофіброзом м'язів передпліч і плечового пояса, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, Деформуючий остероартроз ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції в/кінцівок. Захворювання професійне (від довготривалої дії локальної вібрації і фізичного перенапруження). Хронічна радикулопатія рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з 2-х стороннім коришковим синдромом L5-S1, деформуючий спондильоз L4-L5-S1, функціональна нестабільність в сегменті L5-S1 з вираженими мязово-тонічним алогічним синдромами, з порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне (від довготривалого фізичного перенапруження, вимушеної робочої пози та частих нахилів). Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху - ІІІ ст. Захворювання професійне. Основний діагноз. Ревматизм, активність І ст. Рецедивуючий ендоміокардит, аортно-мітральний порок серця, стан після протезування АК і МК СН ІІ А-Б, 3 ф.кл. ДЕП (атеросклеротична+гіпертонічна+ревмат ична) І-ІІ ст. переважно в вертебро-базилярному басейні, вестебуло-атактичним і антено-невротичним синдромом. РОХП з алогічним синдромом. Викривлення носової перетинки в ліво з забрудненням носового дихання. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний коньюктивіт. Супутній діагноз. Згідно довідки МСЕК від 16.09.2013 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та 70 % втрати працездатності. Отримана позивачем виробнича травма потягла за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Стан здоров'я позивача такий, що йому протипоказана важка фізична праця, за своєю посадою. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 21 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. У судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 01.03.1984 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем (а.с.6-8) Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 71 від 17.07.2009 року позивачу встановлено діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ ст. пилової етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І-ІІ ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації ІІ ст. у формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та частими ангіоспазмами пальців рук, міофіброзом м'язів передпліч і плечового пояса, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, Деформуючий остероартроз ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції в/кінцівок. Захворювання професійне (від довготривалої дії локальної вібрації і фізичного перенапруження). Хронічна радикулопатія рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з 2-х стороннім коришковим синдромом L5-S1, деформуючий спондильоз L4-L5-S1, функціональна нестабільність в сегменті L5-S1 з вираженими мязово-тонічним алогічним синдромами, з порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне (від довготривалого фізичного перенапруження, вимушеної робочої пози та частих нахилів). Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем зниження слуху - ІІІ ст. Захворювання професійне. Основний діагноз. Ревматизм, активність І ст. Рецедивуючий ендоміокардит, аортно-мітральний порок серця, стан після протезування АК і МК СН ІІ А-Б, 3 ф.кл. ДЕП (атеросклеротична+гіпертонічна+ревмат ична) І-ІІ ст. переважно в вертебро-базилярному басейні, вестебуло-атактичним і антено-невротичним синдромом. РОХП з алогічним синдромом. Викривлення носової перетинки в ліво з забрудненням носового дихання. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний коньюктивіт. Супутній діагноз (а.с.9) Позивачу згідно довідки МСЕК від 16.09.2013 року встановлено сімдесят відсотків ступеню втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності (а.с.14) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10500 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial