overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить вселити його в житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить йому на праві власності та зобов'язати відповідачів не перешкоджати у володінні та розпорядженні зазначеним житловим будинком. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог і пояснив, що відповідачі самовільно вселилася у житловий будинок, і перешкоджають [PERSON] вселитись в житловий будинок та володіти, користуватися, розпоряджатися ним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2015 року, витягу про реєстрацію права власності від 28.04.2015 року у спадковому реєстрі та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 28.04.2015 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. На думку суду, права позивача порушені відповідачами, оскільки вони самовільно вселилася у житловий будинок, без будь-якого дозволу, порушили його права володіти, користуватися, розпоряджатися будинком, внаслідок чого він не має можливості проживати в будинку, і підлягають судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1452. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини між нею та чоловіком припинено з квітня 2019 року, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально. Зазначає, що спору щодо розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини між ними немає. Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1452. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, з квітня 2019 року подружні стосунки припинено, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка зазначає, що збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з повним задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією про його сплату. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, і просить стягнути з [PERSON] на його користь 22000 грн. за договором позики, та стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору 244 грн. та стягнути з [PERSON] 1% за користування позикою, що складає грошову суму коштів у розмірі 190 грн. за кожен день прострочення до повернення суми позику. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.03.2014р. між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір позики та була надана позивачем позика відповідачу - 22000 грн., терміном до 17.07.2014року. Відповідно до договору позики у випадку якщо відповідач не поверне належну суму коштів в строк, відповідач сплачує йому пеню у розмірі 1% облікової ставки НБУ від залишку боргу за кожен день прострочення платежу. А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання з'явився, наполягав на позовних вимогах в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, був двічі повідомлений про час та місце слухання справи. Раніше надав до суду заперечення на позов від 10.09.2014року в якому просив у позові відмовити. Крім того відповідач ініціював проведення по справі почеркознавчої експертизи, але справа повернулась до суду без виконання експертизи, оскільки [PERSON] не надав додаткового порівнянного матеріалу та не провів оплату експертизи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно договору позики від 02.03.2014р. [PERSON] отримав від [PERSON] 22000 грн., (а.с.5). Судом досліджено письмові докази в справі: оригінал договору позики, копія надана до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] 02.03.2014 року за простим договором позики передав [PERSON] у позику 22000 гривень. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником було підписано договір позики від 02.03.2014 року. До теперішнього часу [PERSON] борг не повернув. У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо стягнення пені з відповідача, суд не задовольняє цю вимогу, оскільки позивачем не надано розрахунку на обґрунтування розміру пені та порядку ії нарахування. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 244 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.02.2010 року у розмірі 15283,21 грн., яка виникла внаслідок порушення зобов»язання за вказаним договором та судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.02.2010 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 6700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконала своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15283,21 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України „зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.05.2016 року у розмірі 10747, 50 грн., яка виникла внаслідок порушення зобовязання за вказаним договором та судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.05.2016 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9524 грн. 29 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконала своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.12.2016 року у неї виникла заборгованість в сумі 10747 грн. 50 коп. Тому просили стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10747 грн. 50 коп. за кредитним договором № б/н від 18.05.2016 року Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, просили справу слухати без участі їх представника. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу слухати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України „зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.02.2012 року у розмірі 11303,76 грн., яка виникла внаслідок порушення зобовязання за вказаним договором та судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.02.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконала своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 11303,76 грн. Тому просили стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11303,76 грн. за кредитним договором № б/н від 29.02.2012 року Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, просили справу слухати без участі їх представника. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу слухати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 526 ЦК України „зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Переяслав-Хмельницького КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» 2450 грн. 14 коп. заборгованості по оплаті послуг за обслуговування житла та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом із нею на даній житловій площі зареєстровані : брат [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницького «Виробничого управління житлово-комунального господарства» №47 від 12.01.2015 року. На імя [PERSON] відкритий особовий рахунок №1930-5Г000.0525 для фіксації коштів, що надходять за квартирну плату та плату за обслуговування житла. Нарахування за надання послуг з обслуговування житла за адресою [ADDRESS] здійснюється щомісяця в розмірі, який встановлене на підставі тарифів, затверджених рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №05-38-VІ від 14.03.2013 року «Про погодження тарифів на утримання будинків та при будинкових територій. Отже між відповідачами та Переяслав-Хмельницьким КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» склалися договірні відносини. За період з травня 2013 року по 01.01.2015 року відповідачі квартирну плату сплачували не регулярно та не в повній мірі, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 2450 грн. 14 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку №1930-5Г000.0525. Строк давності звернення в суд позивачем не пропущений. Положення ч.1 ст. 64, ст. ст. 67, 68, ч.3 ст.157, ст.162 ЖК України визнають, що власник(наймач) квартири зобовязаний щомісячно протягом року вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Повнолітні члени сімї власника (наймача), які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Так як відповідачі за обслуговування житла не вносять щомісячні платежі у визначеному позивачем розмірі, своїми діями порушують зобовязання щодо сплати вказаних послуг, суд дійшов висновку, що з них слід стягнути солідарно заборгованість по оплаті цих послуг. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., який підлягає стягненню з відповідачів відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Переяслав-Хмельницького КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» 4251 грн. 80 коп. заборгованості по оплаті послуг за обслуговування житла та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом із нею на даній житловій площі зареєстровані : син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], 11.007.1992 року народження, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницького «Виробничого управління житлово-комунального господарства» №296 від 12.02.2015 року. На імя [PERSON] відкритий особовий рахунок №3637-8 для фіксації коштів, що надходять за квартирну плату та плату за обслуговування житла. Нарахування за надання послуг з обслуговування житла за адресою [ADDRESS] здійснюється щомісяця в розмірі, який встановлене на підставі тарифів, затверджених рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №05-38-VІ від 14.03.2013 року «Про погодження тарифів на утримання будинків та при будинкових територій. Отже між відповідачами та Переяслав-Хмельницьким КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» склалися договірні відносини. За період з травня 2013 року по 01.02.2015 року відповідачі квартирну плату сплачували не регулярно та не в повній мірі, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 4251 грн. 80 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку №3637-8. Строк давності звернення в суд позивачем не пропущений. Положення ч.1 ст. 64, ст. ст. 67, 68, ч.3 ст.157, ст.162 ЖК України визнають, що власник(наймач) квартири зобовязаний щомісячно протягом року вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Повнолітні члени сімї власника (наймача), які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязаннями по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Так як відповідачі за обслуговування житла не вносять щомісячні платежі у визначеному позивачем розмірі, своїми діями порушують зобовязання щодо сплати вказаних послуг, суд дійшов висновку, що з них слід стягнути солідарно заборгованість по оплаті цих послуг. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., який підлягає стягненню з відповідачів відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Терешкової буд. №16. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18 липня 2013 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий №589, він є власником житлового будинку що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Терешкової буд. №16. В даному будинку також зареєстрований [PERSON] який в даному будинку не проживає протягом останніх восьми років, але остається бути зареєстрованим. Позивач до судового засідання не зявився, але на адресу суду надіслав клопотання в якому просив слухати справи без його участі, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18 липня 2013 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий №589, [PERSON] є власником житлового будинку що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Терешкової буд. №16. Відповідно до актів обстеження житлового будинку від 03.02.2017 року та від 15.06.2016 року складених депутатом Дачненської сільської ради, про те що, [PERSON], зареєстрований у житловому будинку що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Терешкової буд. №16, але не проживає в вказаному будинку, особистих речей немає. Відповідач не є власником чи співвласником нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утримання житла не здійснює, теперішнє місце знаходження невідоме. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З огляду на вищезазначене, а також на те, що всі обставини підтверджені належними та допустимими доказами, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved