Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2015 року між [PERSON] та відповідачем по справі в особі керівника відділення №74 в м. Івано-Франківську було укладено договір-заяву №300131/151743/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті. Строк дії даного договору закінчився 06 серпня 2015 року. 11 серпня 2015 року позивач звернувся із заявою про дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу та повернення коштів. У відділенні №74 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву позивача прийняли, проте пояснили, що повертати кошти не будуть та письмову відповідь на заяву не нададуть. Станом на 01.10.2015 року відповідач не повернув позивачу кошти та не надав письмової відповіді щодо строку виконання зобовязання. Діями відповідача порушено права позивача, як вкладника. Пунктом 5 договору-заяви, який укладений між позивачем та відповідачем, передбачено, що вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного самим договором в порядку та на умовах, які викладені в п.5.3 Основних умов. Проте в порушення вказаних умов договору та вимог закону відповідач свої зобовязання відмовляється виконувати. Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 02.09.2015 року, на депозитному рахунку позивача залишок коштів становить 32635,39 євро. Станом на 01.10.2015 року дана сума в гривневому еквіваленті становить 778\~354,05 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 778\~354,05 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав (а.с. 30,31). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір-заяву №300131/151743/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті (а.с.4). Відповідно до п.1 даного договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.4.345249.001 в сумі 22141 євро 23 центи, на строк з 06 січня 2015 року по 06 серпня 2015 року, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». П.6 договору-заяви передбачено, що після закінчення строку, визначеного в п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Крім того, згідно з п.5 договору вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви (або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу) у порядку та на умовах, викладених у п.5.3 Основних умов. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою\~статті 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до\~ст. 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Ч.3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058\~ЦК України\~зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Судом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про повернення банківського вкладу 11.08.2015 року (а.с.5), тобто після закінчення строку дії договору, встановленого п.1 договору, чим засвідчив свій намір припинити дію договору. Відповідач, відповідно до п.6 договору-заяви та положень ч.3 ст.1060 ЦК України, був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти після закінчення строку дії договору, тобто після 07 серпня 2015 року, проте банк кошти не повернув, чим порушив свої грошові зобов'язання. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~встановлює, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1\~ст. 530 ЦК\~\~України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частин першої, другої\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із\~статтею 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 02.09.2015 року (а.с.6) вбачається, що станом на 02.09.2015 року залишок коштів на депозитному рахунку [PERSON] №2630.4.345249.001 становить 32 635,39 євро, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленого Національним Банком України на час подання позову, складає 778\~354,05 грн. Отже, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.653, 1054 ЦК України та

Outcome: approved