Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому зазначив, що 23.12.2010 року між ним та відповідачем було укладено договір № 75 щодо надання юридичних послуг. При цьому вказав, що ним було частково виконано умови договору по наданню консультаційно-юридичних послуг та відповідачем особисто була написана розписка про те, що станом на 24.12.2010 року умови договору виконано на 50 % і остання зобов'язувалася сплатити 75000 грн. Натомість кошти не сплатила, умови договору не виконала, а відтак просить стягнути борг в сумі 75000 грн, інфляційні нарахування в сумі 3258 грн. 40 коп, а також 3% річних від простроченої суми платежу в сумі 6750 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена неодноразово, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.12.2010 року між сторонами було укладено договір щодо надання юридичних послуг. Відповідно до п. 3.2 даного договору загальна вартість послуг по наданню юридичної допомоги становить 150000 грн./а.с.4/. Зі змісту доданої розписки вбачається, що станом на 24.12.2010 року послуги виконані на 50%, та відповідач зобов'язується сплатити позивачу 75000 грн./а.с.6/. За умовами пункту 4.2, договір укладений не необмежений термін, а саме до остаточного виконання обома сторонами своїх обов'язків по договору. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом( ст.612 ЦК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а відтак суд стягує на користь позивача борг по договору в сумі 75000 грн, інфляційні нарахування в сумі 3258 грн. 40 коп, а також 3% річних від простроченої суми платежу в сумі 6750 грн, а всього: 85008 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає також стягненню з відповідача сплачений судовий збір в сумі 850 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved