Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що 25.11.2020 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір, шляхом підписання Заяви про приєднання № 4990603/251120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно умов договору, відповідачу було надано кредит в сумі 29 400,00 грн. Разом з тим, відповідач покладені на неї обов`язки не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.10.2021 складає 30 402,92 грн., з яких: 27 590,54 грн. - заборгованість за кредитом; 2 496,84 грн. - проценти та комісія; 249,45 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 45,16 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 20,93 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту). За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про проведення судового розгляду без його участі. Відповідач подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 25.11.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір, шляхом підписання Заяви про приєднання № 4990603/251120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с.5,6). Згідно заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії банк зобов`язався надати позичальнику кредит в загальному розмірі 29 400,00 грн. із встановлення процентної ставки за користування кредитом в розмірі 60,00% річних (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного вище кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 12.10.2021 складає 30 402,92 грн., з яких: 27 590,54 грн. - заборгованість за кредитом; 2 496,84 грн. - проценти та комісія; 249,45 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 45,16 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 20,93 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)(а.с.53). Отже, суд встановив, що відповідач на підставі Договору про споживчий кредит отримала кредит у розмірі 29 400,00 грн., але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Позивач вказує, що його вимогу повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатила. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решту судових витрат слід стягнути з відповідача на користь позивача, в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved