Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «ДельтаБанк» було укладено кредитний договір № 355/ФКВ-07 від 03.12.2007 року за яким позивач отримав кредит в розмірі 28028 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 10,4% річних за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки до 01.12.2014 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Вказаний кредитний договір повинен бути розірваний у зв»язку з істотними змінами обставин у відповідності до ч.2 ст. 652 ЦК України, оскільки в кінці 2008 року відбулась істотна зміна обставин, якою сторони керувались, укладаючи кредитний договір, а саме значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу, зменшення прибутків, що під час укладення договору позичальник не міг передбачити, сподіваючись на стабільну ситуацію на валютному ринку. Під час укладення кредитного договору позивач не міг запобігти виникненню світової кризи, зміна обставин вносить істотний дисбаланс в договірні відносини між позичальником та Банком, а п.4 ч.2 ст. 652 ЦК України в кредитних договорах така умова відсутня. Також, банком не виконано вимоги ст.ст. 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 щодо обов»язку банків у разі настання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов»язань за цим договором несе споживач. Крім цього, кредит незаконно надано в іноземній валюті, хоча єдиним засобом платежу в Україні є гривня і умови договору є несправедливими. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просить також розірвати договір застави від 03.12.2007 року № 355/ZФКВ-07 з тих же підстав, що і кредитний договір. В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заві, просить позов задовольнити. Пояснив, що також є сумніви щодо підписання позивачем договору кредиту. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивачу було надано кредит, а тому вимоги останнього є безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Так, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 355/ФКВ-07 від 03.12.2007 року за яким позивач отримав кредит в розмірі 28028 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 10,4% річних за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки до 01.12.2014 року та договір застави від 03.12.2007 року № 355/ZФКВ-0730. 06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Вказані обставини сторонами визнаються та не оспорюються. Ч.2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи з аналізу ч.2 ст. 652 ЦК України, то ця норма закону пов»язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявність істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених цією статтею, а саме по собі коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України і позивач міг передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. У відповідності до п. 7.1 кредитного договору № 355/ФКВ-07 - шляхом підписання цього договору позичальник підтверджує факт письмового ознайомлення з умовами кредитування Банку та отримання копії відповідного листа - повідомлення про умови кредитування Банку, за якими надається цей Кредит, також підтверджує те, що уважно ознайомився із змістом цього Договору, всі умови цього Договору зрозумів, повністю з ним згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов»язується їх дотримуватись та виконувати. Згідно листа - повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по банківському продукту «Авто в кредит» (п.29) від 26.11.2007 року, який позивачем отриманий, про що свідчить підпис останнього, то позивача повідомлено Банком, що валютні ризики, що притаманні кредитам, отриманим в іноземній валюті, збитки від настання яких відшкодовуються за рахунок позичальника є зміна курсу обміну валюти протягом дії кредитного договору, тобто банком виконані вимоги ст.ст. 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 щодо обов»язку банків у разі настання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов»язань за цим договором несе споживач. Також, посилання позивача на незаконність надання кредиту в іноземній валюті судом не приймається до уваги, оскільки на час укладення спірного кредитного договору чинним законодавством України не встановлено обмеження щодо заборони видачі кредитів в іноземній валюті, а тому видача позивачу кредитних коштів в іноземній валюті на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операції не суперечить вимогам ст.ст. 19,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п.2 ст. 5 Декрету про валютне регулювання. Позовні вимоги в частині розірвання договору застави від 03.12.2007 року № 355/ZФКВ-07 також задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги в даному випадку є похідними від вимоги щодо розірвання кредитного договору. Враховуючи викладене, на підставі ч.2 ст. 652 ЦК України,

Outcome: dismissed