Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.01.2008 року померла його мати [PERSON], а 26.05.2009 року помер його батько [PERSON], позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,9000 га, кадастровий номер 3220481800:01:001:0006, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 4,060 га, кадастровий номер 3220481800:01:009:0023, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Позивач прийняв спадщину після смерті батьків у встановленому законом порядку, але йому відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав на земельні ділянки, оскільки не було здійснено реєстрації державних актів на право власності на дані земельні ділянки на імя спадкодавців. Позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,9000 га, кадастровий номер 3220481800:01:001:0006, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після померлої 19.01.2008 року [PERSON]; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,060 га, кадастровий номер 3220481800:01:009:0023, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після померлого 26.05.2009 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника Йосипівської сільської ради Білоцерківського району та про визнання позову. Представник 3-ї особи - Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання також не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 19.01.2008 року померла [PERSON] мати позивача [PERSON], 26.05.2009 року помер батько позивача [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про смерть, а родинні стосунки підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] заведено 11.07.2008 року спадкову справу № 276/2008 Узинською міською державною нотаріальною конторою, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 15443844 від 11.07.2008 року. Згідно матеріалів вказаної спадкової справи, копію якої надано на запит суду, спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняв позивач, подавши 11.07.2008 року до Узинської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні також встановлено, що 11.03.2011 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області на імя позивача оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], яке складається з майнового паю в розмірі 1887,89 грн. в загальному пайовому фонді КСП «Надія», розташованого в с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області, що слідує з копії цього свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1634. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] 17.11.2009 року заведено спадкову справу № 248/2009 Узинською міською державною нотаріальною конторою, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22132955 від 17.11.2009 року. А з копії цієї спадкової справи вбачається, що спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняв позивач, подавши 17.11.2009 року до Узинської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; 13.05.2010 року на імя позивача державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області оформлено свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з майнового паю в розмірі 2741,94 грн. в загальному пайовому фонді КСП «Надія», розташованого в с. Йосипівка Білоцерківського району Київської області; житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами під № 10 по вулиці Садовій в селі Павлівка Білоцерківського району Київської області, що стверджується копіями свідоцтв, зареєстрованих в реєстрі за № 1893 та № 1891. Згідно матеріалів справи, на імя [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 801006, відповідно до якого їй у власність було передано земельну ділянку площею 1,9000 га, кадастровий номер 3220481800:01:001:0006, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; також на імя [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 701881, відповідно до якого йому у власність було передано земельну ділянку площею 4,060 га, кадастровий номер 3220481800:01:009:0023, яка розташована в межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, але дані державні акти не було зареєстровано у встановленому законом порядку, що слідує з копій цих державних актів. 11.03.2011 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори надано позивачу листами за № 103/02-14 та № 102/02-14 розяснення стосовно того, що спадщину на зазначені вище земельні ділянки неможливо оформити у нотаріальній конторі, оскільки спадкодавці не зареєстрували за життя державні акти на право власності на земельні ділянки. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Положеннями ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказано вище, позивачу нотаріусом фактично відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки після смерті батьків. Представником позивача, крім наведених вище державних актів на право власності на земельні ділянки, надано до суду копії реєстраційних карток земельної ділянки на кожну земельну ділянку Центру державного земельного кадастру, до яких внесено відомості про кадастровий номер кожної земельної ділянки, її площу, зазначено кількісну характеристику земель, власниками вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Як вказано вище, відомості про спірні земельні ділянки занесено до Державного земельного кадастру, де їх зареєстровано на імя спадкодавців. Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. А тому проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті обох батьків, оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

Outcome: approved