Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22.11.2012 р. внаслідок ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль марки Джилі МК, державний номер [NUMBER]. Винним у ДТП визнано Гаджиєва [PERSON] водія автомобіля марки ВАЗ 21011, державний номер [NUMBER]. Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у Широківському відділенні Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта». Позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних у такому випадку документів. Після подання документів страховику працівником страховика було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля позивача, після чого працівник страховика повідомив про те, що він направив зроблені ним фотографії пошкоджень автомобіля до головного офісу страховика для визначення суми страхової компенсації. Згідно рішенню страхової компанії Оранта від 28.02.2013р страхова компанія повинна виплатити позивачу страхову виплату, яка становить суму 10,070,55 гривень, але до цього часу виплата не була здійснена. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням дати інформацію про стан його справи, але інформацію не отримував. 11.10.2013 р. позивач направив страховику рекомендованою поштовою кореспонденцією претензію про виплату страхового відшкодування та пакет необхідних у такому випадку документів. Лист із документами страховик отримав 17.10.2013р., що підтверджує підпис про вручення на рекомендованому повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. Проте, станом на 29.11.2013 р. ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування позивач не отримав. Вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та його права як споживача та потерпілого внаслідок ДТП. Також позивач вважає, що йому заподіяно моральної шкоди, оскільки в результаті переживань за ушкоджений автомобіль він знаходився і знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, що переросла в моральні страждання. Стан морального дискомфорту гнітить його тривалий період часу, що вплинуло на його відносини і нормальні життєві зв'язки з членами родини, сусідами, знайомими та на виробничі стосунки з начальством. За весь цей час від страхової кампанії він не отримав жодної копійки Також позивач вимушений витрачати свій власний час та кошти на отримання юридичної консультації, звернення до суду щодо відшкодування його збитків, вимушений боротися з негативними емоціями, які були викликані спогадами про те що трапилося. Він постійно відчуває глибокий стрес, який носить тривалий характер. Він кожен день бачив пошкодження свого улюбленого автомобіля це дратувало та змушувало пригадувати всі неприємні моменти повязані із ДТП. Крім того, у звязку з затягуванням процесу виконання своїх обовязків, по виплаті страхового відшкодування, відповідачем позивач був вимушений взяти кредит в сумі 10000 грн. для того щоб відремонтувати свій автомобіль, що також негативно вплинуло на його емоційно-психологічний та фінансовий стан. Зазначені негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди є тривалими й істотними для позивача, тому він вважає, що йому також спричинена моральна шкода. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 11 485.44тис.грн. моральну шкоду, яку він оцінює у 20 000, 00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2012 р. о 14 годині 45 хвилин мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений належний позивачу автомобіль Джилі МК, державний номер [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Центрального-міського районного суду м. Кривого Рогу від 07.02.2013 року, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано Гаджиєва [PERSON] водія автомобіля марки ВАЗ 21011, державний номер [NUMBER] (а.с.8). Відповідальність особи, винної у заподіянні шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ \\5473063 (а.с.27) застраховано у Широківському відділенні Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «Оранта». Позивачем до представництва страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування та інші необхідні у такому випадку документі. Працівником страховика було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля позивача, після чого працівник страховика повідомив про те, що він направив зроблені ним фотографії пошкоджень автомобіля до головного офісу страховика для визначення суми страхової компенсації. Згідно рішення страхової компанії Оранта від 28.02.2013р , страхова компанія повинна виплатити позивачу страхову виплату в сумі 10070, 55 гривень, але виплата не була виконана. 11.10.2013 р. позивач направив страховику претензію про виплату страхового відшкодування та пакет необхідних у такому випадку документів. Лист із документами страховик отримав 17.10.2013р. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків відповідно до п. ст. 1188 Цивільного кодексу України. Вина водія підтверджується постановою Центрального-Міського районного суду м. Кривого Рогу. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталося 22.11.2012 року відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування) та виплатити його. Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана мною страховику 24.11.2012 р., страховик був зобов'язаний не пізніше як до 24.02.2013 р. прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування та виплатити його, приймаючи до уваги те, що цього страховиком зроблено не було, вважаю, що страховик повинен сплатити мені пеню за період прострочення виконання зобовязання з 24.11.2012 р. із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, а саме: 1. Розрахунок пені за період з 24.11.2012 р. по 09.06.2013 р. Сума заборгованості 10 070,55 грн. Прострочення виплати страхового відшкодування - 198 днів. 15 %: 365 = 0,041 % 10070,55 грн. Ч 0, 041 %Ч198днів = 817.52грн., де 15 % - подвійна облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості; 198 днів - час прострочення виплати страхового відшкодування. 2. Розрахунок пені за період з 10.06.2013 р. по 12.08.2013 р. Сума заборгованості 10070.55 грн. Прострочення виплати страхового відшкодування 64 дня. 14 % : 365 = 0,038 % 10070.55грн. Ч 0,038 % Ч 64 дня = 244.91 грн., де 14 % - подвійна облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості; 64 дня - час прострочення платежу. 3. Розрахунок пені за період з 13.08.2013 р. по 20.11.2013 р. Сума заборгованості 10070.55 грн. Прострочення виплати страхового відшкодування 100 днів. 13 % : 365 = 0,035 % 10070.55грн. Ч 0,035 % Ч 100 днів = 352.46 грн. де 13 % - подвійна облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості; 100 днів - час прострочення платежу. Разом сума пені: 817.52 + 244.91 + 352.46 = 1414.89 грн. 10070,55грн +1414,89 грн=11 485.44 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги в повному обсязі, то позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди повинні бути задоволені в повному обсязі. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що ці вимоги не ґрунтуються на законі, тому у задоволенні цих вимог повинно бути відмовлено з наступних підстав. Відповідач не є винною у ДТП особою і не повинен нести відповідальність за моральні страждання, які завдав не він, а інші особи. Укладений відповідачем з винною у ДТП особою договір не передбачає відшкодування страховою організацією моральної шкоди, що виникла внаслідок необережного пошкодження майна потерпілого без завдання шкоди його здоровю.

Outcome: partial