Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в судовому засіданні уточнив та обгрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS] (далі - Квартира). 01.01.2013 року, внаслідок пориву згону, діаметром 25 на трубі гарячої води, яка проходить по технічному поверху будинку, виникло протікання гарячої води, що, в свою чергу, призвело до затоплення належної йому Квартири. 03.01.2013 року, працівниками КП «ЖЕО № 20» був складений Акт обстеження житлового приміщення Квартири, в якому зазначено, що затоплення сталося внаслідок пориву згону, діаметром 25 на трубі гарячої води, яка проходить по технічному поверху будинку, ремонтні роботи були виконані аварійною бригадою КП «ЖЕО № 20». Таким чином, відповідач визначив причину затоплення Квартири внаслідок технічного пошкодження інженерного обладнання гарячого водопостачання та після затоплення вжив заходи щодо усунення цього пошкодження. Вина КП «ЖЕО № 20» у заподіянні шкоди внаслідок затоплення Квартири також повністю підтверджена висновками судової будівельно-технічної експертизи № 164. Таким чином, норми матеріального права та висновки щодо причини технічних пошкоджень інженерного обладнання, що призвели до затоплення Квартири доводять, що саме КП «ЖЕО № 20» відповідає за технічне обслуговування будинків, що перебувають на його утриманні, забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, але недобросовісно виконало покладені на нього обов'язки. Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради, в свою чергу, не виконало вимоги закону по забезпеченню належної експлуатації і утримання майна, що перебуває на його балансі, безпосередньо квартири [ADDRESS]. Крім майнової, позивачу було заподіяно також і моральну шкоду. Внаслідок затоплення квартири у нього та членів його сім'ї виникли довготриваючі незручності у користуванні житловим приміщенням, оскільки воно забруднене, має неприглядний вигляд, перебуває у неналежному санітарному стані. Це завдало йому незручності у повсякденному житті, порушило його нормальні життєві умови, призвело до додаткового емоційного навантаження, душевних страждань. Він змушений займатися ліквідуванням наслідків затоплення. Для відновлення попереднього стану Квартири потрібен тривалий час. У нього виникли додаткові і непердачені клопоти, пов'язані з проведенням ремонту, а також вимушені суттєві зміни у звичайному укладі життя його сім'ї, оскільки необхідно витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків. У висновку судової будівельно-технічної експертизи розмір матеріальної шкоди - 10677, 88 грн. визначений з урахуванням поправки на вартість фізичного зносу матеріалів, виробів та конструкцій, що складає 1071,12 грн. Але проведення відновлення ремонту потребує придбання нових матеріалів, тому при визначенні загального розміру матеріальної шкоди, підлягає врахуванню вартість фізичного зносу тих матеріалів, які пошкоджені внаслідок затоплення квартири, що буде відповідати реальній вартості втраченого майна на момент розгляду справи, а загалом підлягає стягненню 11749 грн. Тому, позивач просить стягнути солідарно з КП «ЖЕО № 20» та Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради на його користь майнову шкоду в сумі 11749 грн., яка завдана йому внаслідок пошкодження майна, моральну шкоду в сумі 5000 грн, судові витрати у розмірі 277,93 грн. та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 1300 грн. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги зміненої позовної заяви підтримали повністю. Представник відповідача КП «Житлово-експлуатаційна організація № 20» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що передбачити аварійну ситуацію та затоплення Квартири було не можливо, так як трубопровід був ізольований від зовнішнього впливу (корозії), що не дозволяло візуально побачити пошкодження труби, тобто труби гарячої води на технічному поверсі знаходяться в термоізоляції. Труби зовнішньо захищені від конденсату. Відповідно до Правил та інструкції при плановому профілактичному огляді не передбачено оглядати труби (знімати термоізоляцію), корозію труби в такому вигляді не можливо побачити, а обстеження внутрішніх інженерних мереж проводиться методом візуального обстеження. При підготовці будинку до роботи у опалювальний період 2012-2013 років виконувалось випробування системи гарячого водопостачання та центрального опалення, при цьому, трубопроводи витримали тиск 6 атмосфер. Також, встановлено, що труби з оцинкованого матеріалу і відповідно до Наказу № 76 від 17.05.2005 року, термін експлуатації трубопроводу гарячого (холодного) водопостачання з оцинкованих труб складає 30 років. Стан придатності трубопроводів перевірявся під час перевірки готовності будинку до зимового періоду та при включенні теплопостачання. До аварії труби гарячого водопостачаннязнаходились у задовільному стані. Послуги КП «Житлово-експлуатаційна організація № 20» надавались належної якості, що підтверджується актами виконаних робіт та картками фактичної собівартості за останні 2 роки, акти та паспорти готовності будинку за 2012-2013 рік. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач на праві приватної спільної сумісної власності володіє двокімнатною квартирою [ADDRESS] та однокімнатною квартирою [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.08.2002, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ», та згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло № Ц-86 від 20.01.1999. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2012 року зафіксовано смерть [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається з постанови від 02.08.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не визначений обсяг спадкового майна, розмір часток спадкодавців (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Outcome: approved