Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та відповідачем, 17.05.2018 року було укладено кредитний договір №1001038069601, згідно якого відповідачу було видано кредит у сумі 118 416 грн. 87 коп. Відповідно до п.1 ст.1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач, як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту: [ADDRESS], тому позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 23.07.2019 р. становить 128 060 грн. 00 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не направив свого представника, в позовній заяві просить справу розглядати без участі їхнього представника. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, 09.12.2019 року направила суду заяву з проханням відкласти розгляду справи для підготовки відзиву по справі. На розгляд справи 16.01.2020 року відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.6 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 17.05.2018 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] , відповідно до Публічної пропозиції на укладення Договору, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001038069601 ( а. с.28, 29-63). Зі змісту зазначеної Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сума кредиту складала 90470,08 грн., що включає суму страхування і комісії. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язувалася в порядку та у строки, визначені Договором, своєчасно повертати Банку Кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та збитки. Встановлено, що 21.03.2019 року позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця її проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту: [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих документів, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 23.07.2019 р. у неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 128 060 грн.00 коп., яка складається з: 87 116,03 грн.- заборгованість за кредитом; 8 890,92 грн. - заборгованість за процентами; 32 053,05 грн.- заборгваність за комісією; 0 - штрафні санкції. Згідно ст.. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу. Відповідно до п.5.1.6., 5.1.7. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач зобов`язалася своєчасно та в повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі відповідно до умов договору та встановлених тарифів. Сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами , оплачувати комісію та неустойку, а також, виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі, простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором. Відповідно до п.5.9.4. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк набуває право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту або частини заборгованості , а клієнт, відповідно, зобов`язаний виконати таку вимогу банку при настанні, зокрема, порушення зобов`язань з повернення споживчого кредиту та\\або сплати процентів за користування споживчим кредитом\\комісії за обслуговування кредитної заборгованості згідно графіку платежів при недодержанні\\порушенні строків\\термінів більше ніж на 1 місяць. Отже, встановлено, що у відповідача залишилася непогашена сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 128060 грн.00 коп., відповідач не заперечила розміру боргу, не оскаржувала умов договору, достовірно знала про вимоги позивача та про розгляд даної справи, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 128060 грн. Доказів, які б спростовували зазначені висновки, суду не надано. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved