Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить виключити запис про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON], 16.02.17 р. н.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем, однак, у вересні 2016 р. за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області, що набрало чинності 03.10.16 р., шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного вище шлюбу є двоє дітей: [PERSON], 03 р. н., [PERSON], 07 р. н.. Він приймає участь у вихованні, утриманні дітей. Відповідач попросила його прийти до Ковельського міськвідділу ДРАЦСу і підписати заяву щодо її новонародженої дитини сина [PERSON], до якого він жодного стосунку не має. Відповідач посилалась на те, що дитина народилась до спливу 9 - ти місячного строку з моменту набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу між сторонами, а вагітність настала ще в період шлюбу, тому його буде записано батьком дитини. Він, будучи шокованим, але маючи хороші стосунки з відповідачем, допоміг останній оформити документи на дитину. 24.02.17 р. Ковельським міськвідділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області було складено актовий запис № 128 про народження дитини [PERSON], батьком якого записано його. Посадові особи Ковельського міськвідділу ДРАЦСу заспокоїли його і рекомендували звернутись з розглядуваним позовом до суду. Сторони з літа 2015 р. подружніх стосунків не підтримували, а тому, покликаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 122, ч. ч. 1, 2 ст. 136, ст. ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, зазначивши, що просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 09.06.17 р. проти позову не заперечила, суду пояснила, що вона перебувала з позивачем у шлюбі, що був розірваний. До спливу 10 міс. після розірвання шлюбу вона народила дитину - сина [PERSON] від іншого чоловіка. Останній не виявив бажання визнавати свого батьківства щодо цієї дитини. При реєстрації народження її дитини її матір»ю в органах ацс виявилось, що за об»єктивних обставин за законом дитину належить реєструвати на її колишнього чоловіка позивача у справі. Тому дитина була зареєстрована її матір»ю та бабусею дитини без узгодження з позивачем як його дитина, хоча позивач не є її біологічним батьком. Про це вона згодом спілкувалась і з позивачем, останньому в органах ацс роз»яснили, що було дотримано порядку реєстрації дитини та право на оспорювання батьківства. Крім того, вона сама бажає, щоб дитина не була зареєстрована дитиною позивача. Тому просить позов позивача задовольнити. Надалі відповідач подала до суду заяву про подальший розгляд справи у її відсутності. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності позивача з огляду на положення ч. 4 ст. 174, ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Суд, за слухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За містом ч. ч. 2, 3 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Як вбачається з копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 20.09.16 р. у цивільній справі № 159/3 200/16 ц провадження № 2/159/1 207/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 03.10.16 р., шлюб, що був зареєстрований між сторонами 21.02.03 р., розірвано. Тобто, дитина була зачата під час шлюбу сторін, народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ними. Тому, виходячи з приписів ст. 122 СК України, суд вважає, що реєстрація запису про батька дитини здійснена відповідно до чинного законодавства. Як слідує із змісту ст. 136 ЦК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Невизнання особою реєстрації себе як батька дитини полягає у тому, що особа, яка записана батьком дитини згідно з положеннями СК України, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини (ч. 1 ст. 136 СК України). Особа, яка була записана батьком дитини на законних підставах, повинна довести відсутність кровного споріднення між собою й дитиною, батьком якої вона записана. При цьому суд має встановити, що на момент вчинення запису про народження дитини позивач не знав, що не є батьком дитини. Як слідує з копії актового запису про народження № 128 від 24.02.17 р., що вчинений Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, зареєстровано народження дитини - [PERSON], 16.02.17 р. н., який народився у м. Ковелі Волинської області та батьками якого є сторони у справі. Реєстрація народження дитини проведена не позивачем, а третьою особою [PERSON] з відмітками, що певні відомості про батька дитини документально не підтверджено; шлюб між особами, які вказані батьками дитини розірвано у судовому порядку 03.10.16 р.. Тобто, на час реєстрації народження дитини позивач не вважав себе батьком дитини, не заявляв про це, заяви про реєстрацію його батьком дитини не подавав. В момент реєстрації його батьком дитини своєї згоди на таку реєстрацію він не надавав, особисто з приводу реєстрації дитини як своєї не звертався. Та обставина, що реєстрація дитини із зазначенням позивача її батьком проведена, дійсно, третьою особою матір»ю відповідача та бабусею дитини з врахуванням положень ст. 122 СК України, стверджується даними копії актового запису і це повністю співвідноситься з поясненнями відповідача. Як слідує з копії свідоцтва про народження серії I ЕГ № 252279, виданого 24.02.17 р. Ковельським міськвідділом держреєстрації ацс ГТУЮ у Волинській області, за актовим записом № 128 зареєстровано народження [PERSON], 16.02.17 р. н., який народився у м. Ковелі Волинської області та батьками якого є сторони у справі. Посилання позивача у тій їх частині, що батьком дитини за кровним спорідненням він не є, підтверджено належними та допустимими доказами. На підставі наявних у розпорядженні суду наданих позивачем доказів, з врахуванням пояснення відповідача як матері дитини, суд прийшов до твердого переконання про підставність вимог позивача. А тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved