Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] перебуває в управлінні Подільської районної в м. Києві державної адміністрації. Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] та [PERSON], є неприватизованою. [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. На даний час квартира ніким не зайнята, заборгованість по оплаті за комунальні послуги становить 11 791 гривня 68 копійок. Відповідачі не користуються квартирою з серпня 2013 року, щодо бронювання жилого приміщення або його збереження на час відсутності у встановленому законом порядку не звертались. Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки не проживають в квартирі більше шести місяців. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності і ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами. Як встановлено в судовому засіданні, будинок [ADDRESS] перебуває в управлінні Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до п.629 таблиці 6 додатку №7 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» (а.с.5-9). Спірне жиле приміщення являє собою двокімнатну ізольовану квартиру житловою площею 27,31 кв. м., яка знаходиться за адресою - [ADDRESS], є неприватизованою. Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] на сім'ю з двох осіб - неї та [PERSON], що підтверджується копією ордеру №052951 серії Б від 26.04.1985 року виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів м. Києва (а.с.16). [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. В спірній квартирі зареєстровано три особи - відповідачі [PERSON] і [PERSON], а також померла [PERSON], що підтверджується довідкою по формі 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» ЖЕД 708 «Синьоозерне» від 03.06.2015 року за №673 (а.с.17). Представник позивача в суді стверджував, що на даний час спірна квартира ніким не зайнята, відповідачі з серпня 2013 року жилим приміщенням не користуються, щодо бронювання жилого приміщення або його збереження на час відсутності у встановленому законом порядку не звертались. Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх позовних вимог представник позивача надав акт від 02.06.2015 року та довідку від 29.05.2015 року про заборгованість. В акті від 02.06.2015 року, затвердженому начальником ЖЕД 708 «Синьоозерне», зазначено, що комісія працівників ЖЕД 708 на запит прокуратури Подільського району м. Києва від 28.05.2015 року перевірила фактичне проживання в квартирі [ADDRESS]. На момент перевірки двері в квартиру ніхто не відкрив. Зі слів сусідки поруч розташованої квартири №57 [PERSON] з'ясовано, що після смерті [PERSON] з серпня 2013 року ніхто в квартирі не мешкав та не з'являвся. На минулому тижні приблизно о 01 годині приходив в квартиру син померлої [PERSON], який цікавився хто на даний час мешкає в їх квартирі. Через декілька днів приходила жінка, яка назвалась тіткою [PERSON], при розмові з'ясувалось, що вона та [PERSON] не знали, що [PERSON] померла, оскільки не підтримували родинних відносин, бо покійна вела аморальний спосіб життя (а.с.21). З довідки КП «Синьоозерне» від 29.05.2015 року за №12 вбачається, що по квартирі [ADDRESS] станом на 01.05.2015 року заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги становить 11 791 гривня 68 копійок (а.с.20). Суд вважає, що наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги не свідчить про не проживання відповідачів в спірній квартирі, а лише говорить по те, що такі послуги не оплачуються мешканцями квартири. Щодо відомостей про не проживання відповідачів у спірній квартирі, викладених у вказаному вище акті від 02.06.2015 року, складеному комісією працівників ЖЕД 708 «Синьоозерне», то вони спростовуються даними, викладеними в акті від 31.12.2015 року та листі від 15.01.2016 року, які складені КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», про те, що судова повістка вручена [PERSON] за адресою спірного житлового приміщення, й при спілкуванні з [PERSON] з'ясовано, що його сестра [PERSON] на даний час знаходиться за кордоном в Італії (а.с.62,64). Пояснення сусідки з квартири №57 [PERSON], про які йдеться у акті від 02.06.2015 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки про допит [PERSON] в якості свідка представник позивача клопотання не заявляв, а отже вона в якості свідка не допитувалась, а також вона не надавала письмових пояснень. Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог позивач суду не надав. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позивачем не доведений факт відсутності відповідачів у спірному жилому приміщенні понад встановлені строки без поважних причин. З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: dismissed