Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 21 вересня 2016 року, [PERSON], керуючи службовим автомобілем «КАМАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності КП «Дніпроводоканал» ДМР, під час руху по пр.Дмитра Яворницького біля буд.100 в м. Дніпрі, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER], після чого місце ДТП залишив та поліцію не повідомив. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було спричинено матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] По даному факту Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було розглянуто справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4, ст.124 КУпАП України, внаслідок чого 14.12.2016 року було винесено постанову, в якій суд прийшов до висновку про наявність ознак провини [PERSON], у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. У звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] підприємства «Дніпроводоканал» ДМР на його користь відшкодування матеріальної шкоди 16430,00 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1280,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. В наданих до суду запереченнях КП «Дніпроводоканал» ДМР посилається на те, що в матеріалах справи відсутні як докази спричинення майнової шкоди позивачу, тобто, відсутні як докази того, що в результаті ДТП, про яке йдеться у позові, було взагалі завдано шкоду майну, так і докази того, що це майно належить позивачу. Також, позивачем не надано доказів того, що саме протиправна поведінка відповідача [PERSON] призвела до заподіяння тієї шкоди, яку позивач вимагає відшкодувати, тобто, відсутні докази причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача [PERSON] та шкодою, про яку зазначено у позові. На підставі вказаних в запереченнях, просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог до КП «Дніпроводоканал» ДМР про відшкодування шкоди в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ У відповідності до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 та 2\~ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено судом, що 21 вересня 2016 року, [PERSON], працюючи у КП «Дніпроводоканал» ДМР керуючи службовим автомобілем «КАМАЗ», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по пр.Д.Яворницького в м. Дніпрі, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER], після чого місце ДТП залишив та поліцію не повідомив. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було спричинено матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] По даному факту Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було розглянуто справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП України, ст. 124 КУпАП України, внаслідок чого 14.12.2016 року було винесено постанову, в якій суд прийшов до висновку про наявність ознак провини [PERSON] в скоєнні ДТП, про що останній і не заперечував під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Фактичні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER] склали 16 430,00 грн. та підтверджуються Актом № ОУ-0000088 здачі-прийняття робіт від 28.12.2016 року на суму 14\~250,00 грн. та товарним чеком №17 від 25.10.2016 року на суму 2180 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, яка сталася 21.09.2016 року та який на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем КП «Дніпроводоканал» ДМР, є доведеною та встановленою судом. З огляду на це з КП «Дніпроводоканал» ДМР слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальних збитків 16\~430,00 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача КП «Дніпроводоканал» ДМР грошової суми у розмірі 4\~000 грн. за оплату послуг адвоката задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, відшкодування позивачу спричиненої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., суд вважає, завищеною та з відповідача слід стягнути суму моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., оскільки позивачу була завдана певна моральна шкода, яка виразилась у хвилюваннях за значне пошкодження автомобіля, змушення звертатись до суду за захистом свого порушеного права. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~280 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial