Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 11.09.2010 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 457. До реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. 07 липня 2007 року у них народилася дочка, [PERSON]. Також разом з ними проживає [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] від першого шлюбу. Протягом останніх двох років сімейне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння між позивачем та відповідачем, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Відповідач постійно пред'являє позивачу необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, постійно провокує позивача, принижує його честь та гідність. Шлюбні відносини між ними припинились давно, позивач пішов з сімї, проживає окремо, вважає збереження сім'ї неможливим, що буде суперечити його інтересам. Просить суд не надавати строку для примирення, оскільки таке неможливе, а окреме проживання ще раз підтверджує неможливість налагодження шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з відповідачем. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать їх заяви, мешкають в різних населених пунктах. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved