Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати право власності на земельну ділянку за державним актом серії ЯП № 478533 від 06.07.2011 року. Представник позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та що підтримує заявлені вимоги. /а.с. 35/ Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 33/. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити на наступних підставах. На підставі державного акту на право приватної власності на землю від 28.10.1994 року /а.с. 14/, реєстровий №551 батькові позивачки [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0558 Га, що розташована за адресою [ADDRESS] Після смерті батька позивачки, якій помер 13.06.2005 року, у порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку перейшло до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2010 року /а.с. 13/, реєстровий №712, посвідчене державним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Володіною О.С. в межах визначених державним актом на право приватної власності на землю від 28.10.1994р. реєстровий №551. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2010 року реєстровий №712 позивачка звернулася до Костянтинівської сільської ради з заявою про надання дозволу щодо об'єднання двох земельних ділянок - ділянки площею 0,0638 Га, що розташований за адресою: [ADDRESS] та ділянки площею 0,0558 Га, що розташована за адресою: [ADDRESS] 16.06.2010р. Костянтинівська сільська рада рішенням №8 надала позивачці вищевказану згоду, але пояснили що для виконання рішення необхідно замовити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0558 Га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та отримати відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку. ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам» на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2010р. реєстровий №712 та державного акту на право приватної власності на землю від 28.10.1994р. реєстровий №551 підготувало технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку. Після чого було видано відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку. У липні 2011 року представник відповідача видав позивачці державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯП №478533 від 6.07.2011 року Однак під час процедури об'єднання вказаної земельної ділянки та земельної ділянки, яка примикає до неї та також належить позивачці на праві власності стало відомо, що межі успадкованої позивачкою після смерті батька земельної ділянки змінено, хоча площа ділянки залишена та сама - 0,058 Га. У жовтні 2014 року позивачці було видано копію технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку за запитом від 22.09.2014р. адвоката [PERSON], про що свідчить копія технічної документації від 10.11.2010 р. /а.с. 7-11/ Таким чином судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯП №478533 від 6.07.2011 року виготовлений з порушеннями права власності позивачки на земельну ділянку площею 0,0558 Га, що розташована за адресою [ADDRESS], оскільки розміри зовнішніх меж ділянки відповідно до плану меж земельної ділянки (кадастровий №2323081200:03:001:0057) не відповідають розмірам зовнішніх меж за попередніми правовими документами на неї. Так, межа «А-Б» (державний акт від 6.07.2011р.) що повинна відповідати межі «Г- А» (державний акт від 28.10.1994р.) зменшена урозмірі на 0,49 м. (11,63 м. - 11,14 м.). Межа «А-Г» (державний акт від 6.07.2011р.) що повинна відповідати межі «Г-В» (державний акт від 28.10.1994р.) збільшено у розмірі на 0,41 м. (59.55 м. - 59,14 м.). Межа «В-Б» (державний акт від 6.07.2011р.) що повинна відповідати межі «Б-А» (державний акт від 28.10.1994р.) також має зміну розмірів, а саме в державному акті від 6.07.2011р.- 42,16 м. + 10,08 м. +5,77 м. + 6,34 м. + 11,13 м.. а в державному акті від 28.10.1994р.- 42,00 м. + 11,06 м. + 5,70 м. +7,15 м. + 11,14 м. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Таке право набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, на підставі вищенаведеного суд вважає необхідним скасувати право власності на земельну ділянку за державним актом серії ЯП № 478533 від 06.07.2011 року, оскільки вищевказаний державний акт виготовлений з порушенням права власності позивачки на земельну делянку.

Outcome: approved