Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач , як колишній член сім»ї попереднього власника квартири був зареєстрований в спірному житлі на момент укладання договору купівлі-продажу , однак, після відчуження квартири, до теперішнього часу не знявся з реєстрації в ній . Оскільки реєстрація відповідача в належній йому квартирі порушує його права на користування та розпорядження нею, вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв»язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2017 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач був зареєстрований в квартирі до моменту набуття позивачем права власності на спірне житло, в порушення умов п. 13 договору купівлі-продажу від 24.11.2017 провавець житла [PERSON] не виконав обов»язок щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] у строк до 24.11.2017 року . Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак , положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї,. Таким чином, оскільки судом було встановлено, що відповідач не є членом сім»ї позивача, між сторонами договору найму житла не укладалося , реєстрація відповідача в квартирі створює [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, позов щодо позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню з підстав визначених статтями 383 та 391 ЦК України. На підставі ст. ст. 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved