Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким, просить: -визначити розмір ідеальних часток кожного зі співвласників, визначивши за позивачем та за відповідачем право на частку у спільній сумісній власності у розмірі 1 / 2 (однієї другої) частини квартири [ADDRESS], - за кожним, -встановити порядок користування вищевказаною квартирою, виділивши у користування позивача житлову кімнату №3 площею 30,0 кв.м, відповідачу [PERSON] - житлову кімнату №2 площею 25,4 кв.м, залишивши у спільному користуванні співвласників нступні приміщення: кухню №1 площею 10,9 кв.м, вбиральню №5 площею 3,7 кв.м, коридор №4 площею 7,4 кв.м, тамбур №V площею 5,6 кв.м, -зобов'язати співвідповідачів, КП «Жилкомсервіс», АК «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», ПАТ «Харківміськгаз», КП «Комплекс по вивозу побутових відходів», розділити особові рахунки з надання житлово-комунальних послуг у вищевказаній квартирі між позивачем та відповідачем [PERSON], уклавши з позивачем окремі договори про житлово-комунальні послуги. У зв'язку з тим, що позивач подав до суду заяву про залишення його позову без розгляду в частині позовних вимог до КП «Жилкомсервіс», АК «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», ПАТ «Харківміськгаз», КП «Комплекс по вивозу побутових відходів», ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.11.2016 року було задоволено його заяву та залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про зобов'язання співвідповідачів, КП «Жилкомсервіс», АК «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», ПАТ «Харківміськгаз», КП «Комплекс по вивозу побутових відходів», розділити особові рахунки з надання житлово-комунальних послуг у вищевказаній квартирі між позивачем та відповідачем [PERSON], уклавши з позивачем окремі договори про житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2016 р., [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири № 14, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа вказаної квартири становить 83,3 кв.м., житлова площа 55,7 кв.м., в ній є дві житлові кімнати: площею 25,4 кв.м. і площею 30,3 кв.м., а також наступні підсобні приміщення: кухня площею 10,9 кв.м., вбиральня площею 3,7 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., тамбур площею 5,6 кв.м. (копію технічного паспорту на квартиру додано). Житлові кімнати є ізольованими. Спільного господарства сторони не ведуть, практично не спілкуються, родинних стосунків не підтримують. Між співвласниками склалися неприязні стосунки, виникають спори з приводу користування квартирою, зокрема, місцями загального користування, а також непорозуміння та спори стосовно платежів за комунальні послуги. В позасудовому порядку сторонами не вдається врегулювати ці питання. Крім того, позивач не може ні заповісти, ні відчужити свою частку в праві на квартиру, оскільки не визначена ідеальна частка, яка йому належить. Тобто без визнання ідеальної частки позивач не може реалізувати своє конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та доводи, якими він обґрунтований, без урахуванням частини позовних вимог, які були залишені без розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримав позов без урахуванням частини позовних вимог, які були залишені без розгляду, просив його задовольнити та підтвердив фактичні обставини, якими він обґрунтований. Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] знаходиться на праві спільної сумісної власності у [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіює свідоцтва про право власності не нерухоме майно від 18.01.2016 № 9-16-275666 (а.с.8). Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку підтверджується, що за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до технічного паспорту, загальна площа вказаної квартири становить 83,3 кв.м., житлова площа 55,7 кв.м., в ній є дві житлові кімнати: площею 25,4 кв.м. і площею 30,3 кв.м., а також наступні підсобні приміщення: кухня площею 10,9 кв.м., вбиральня площею 3,7 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., тамбур площею 5,6 кв.м. (а.с. 9-10). Відповідно до вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, на які посилався позивач. Тому, з метою забезпечення прав сторін, суд вважає за необхідне встановити порядок користування спірною квартирою, таким чином, як це запропоновано позивачем, з урахуванням позиції представника відповідача, яка не заперечувала проти такого порядку користування квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved