Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по аліментах в сумі 15984,57 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обгрунтування яких зазначив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. У шлюбі сторони мають спільну дитину, на яку за рішенням Краснокутського районного суду Харківської області, [PERSON] мав сплачувати аліменти до досягнення нею 18-річного віку. На момент досягнення [PERSON] повноліття, заборгованість по аліментах [PERSON] складала 15984,57 грн., але виконавчий лист, який перебував на виконанні у ВДВС Коломацького РУЮ Харківської області, був повернутий до Краснокутського районного суду Харківської області. Таким чином, на теперішній час заборгованість по аліментах в сумі 15984,57 грн. відповідачем примусово та добровільно не сплачена, а тому наявні всі підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, повідомив суду, що наявна заборгованість буде ним погашена добровільно. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, а визнання позовних вимог прийняттю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2003 рік. Під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 12.10.1995 року Костянтинівською селищною радою Харківської області, актовий запис № 25 (а.с. 8). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Судом встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про призначення аліментів, позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі; призначено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини заробітку до досягнення [PERSON] 18-річного віку. Примусове виконання рішення Краснокутського районного суду Харківської області провадилось ВДВС Коломацького РУЮ Харківської області. Постановою державного виконавця ВДВС Коломацького РУЮ Харківської області від 30.10.2013 року, виконавчий лист № АЕ-10/96 був повернутий до Краснокутського районного суду Харківської області (а.с. 9). Станом на час здійснення даної дії, заборгованість по аліментах складала 15984,57 грн., що підтверджується копією виконавчого листа з відповідною відміткою (а.с. 10-11). Судом встановлено та підтверджено розрахунком ВДВС Коломацького РУЮ Харківської області, що заборгованість [PERSON] по аліментах на час розгляду даної справи, складає 15984,57 грн. (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З огляду на обов'язковість виконання на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, суд приходить до висновку, що рішення Краснокутського районного суду Харківської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про призначення аліментів, до теперішнього часу у повному обсязі не виконано, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 14 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Враховуючи досліджені судом факти, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову, оскільки таке визнання не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів та не суперечить вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим - до можливості задоволення позову про стягнення заборгованості по аліментах з [PERSON] на користь [PERSON] у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а тому вказані витрати відносяться на рахунок відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved