Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання та стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно яких просить суд розірвати кредитний договір, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 14269,97 грн. та суму сплаченого судового збору. В якості обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 липня 2013 року [PERSON], вступивши до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», на підставі поданої ним заяви-анкети, отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. відповідно до кредитного договору № 997, укладеного між ним та ЗОКС «Довіра». За умовами п.11 вказаного кредитного договору спілка надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит в розмірі 10 000,00 грн. строком на 12 місяців до 22 липня 2014 року, а позичальник повертає кредит протягом зазначеного в договорі строку (або достроково) і сплачує чотири відсотка щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту у відповідності з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування залишком суми кредиту. Відповідно до п.1.5 кредитного договору № 997 від 22 липня 2013 року у випадку несплати позичальником сум відповідно з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом, позичальник сплачує подвійну процентну ставку за користування кредитом до дня фактичної сплати повної суми кредиту. Відповідно до п.1.6 договору при запізненні повернення основної суми кредиту в строк, передбачений п.1.1 договору, позичальник сплачує підвищену процентну ставку в розмірі 0,1 % від залишку суми неповерненого кредиту за кожен день запізнення. З метою забезпечення повернення кредиту 22 липня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та ЗОКС «Довіра» був укладений договір поруки № 997. Згідно п.11 договору поруки, поручителі поручаються перед спілкою за виконання умов кредитного договору. Пунктом 2.3 договору передбачено, що поручителі зобов'язані самостійно стежити за виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач зазначає, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, отриману суму кредиту та встановлені договором відсотки за користування кредитом не сплачує. В зв'язку з порушенням умов договору виникла заборгованість, яка становить 14 269,97 грн. та складається з: 9500,00 грн. - основна заборгованість (неповернута сума кредиту) згідно п.1.1 кредитного договору; 2305,48 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 2464,49 грн. - нараховані та несплачені відсотки за прострочення сплати. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не погасили заборгованість, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач надав суду: - довідка про заборгованість (а.с.4); - розрахунок заборгованості (а.с.5); - світлокопію заяви-анкети на отримання кредиту (а.с.6); - світлокопію кредитного договору № 997 (а.с.7-8); - світлокопію договору поруки № 997 (а.с.9); - документи на підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.10); - підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не сповіщені. За наявності відомостей про отримання відповідачами судових викликів, неявки відповідачів в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, серед яких позовну заяву, докази на обґрунтування позовних вимог, докази на підтвердження судових витрат, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог й потреби їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного: - відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - в судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 997 від 22 липня 2013 року [PERSON] отримав кредит в сумі 10000,00 гривень. За умовами укладеного договору позичальник взяв на себе зобов'язання повертати щомісячно нараховані проценти за користування кредитом та частину основної суми кредиту згідно графіка погашення кредиту; - в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 997 від 22 липня 2013 року; - відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України; - відповідно до положень ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; - відповідно до положень ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; - відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. - статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, враховуючи підтвердження невиконання відповідачами зобов'язань згідно укладених договорів та наявності заборгованості, так як умовами договорів передбачена відповідальність в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення. Питання, щодо судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved