Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04.04.2014 року в сумі 6\~370 грн. основного боргу та 4329,90 грн. пені, інфляційних нарахувань та відсотків. Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2014 року між ним та СТ «Олександрійське РСТ» було укладено договір про поворотну фінансову допомогу, за яким він надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 6\~370 грн. Згідно п.2.3 договору, поворотна фінансова допомогу надавалась шляхом передачі грошових коштів у касу відповідача. В п.8.1 договору, передбачено, що договір діє до 26 червня 2014 року в частині обовязків по розрахунках, у разі їх невиконання боржником - до повного проведення розрахунків з кредитором. Станом на 21.04.2015 року відповідач не здійснив повернення грошових коштів, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з товариства загальну суму фінансової допомоги та суму пені, передбаченої договором, а також згідно ст..625 ЦПК України - інфляційні та три відсотки річних. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача пояснив, що позов визнають в частині стягнення 6370 грн. основного боргу. Враховуючи те, що згідно ч.1 ст. 613 ЦК України, кредитор мав відвідати боржника та отримати з каси належні йому грошові кошти, так як п.3.1 договору передбачено повернення грошових коштів в готівковій формі, але не зробив цього, то вважає, що має місце прострочення кредитора, що звільняє боржника від відповідальності за несвоєчасне повернення грошових коштів. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст.1046 ЦК України ). Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України ).\~\~ Судом встановлено наступне. 04.04.2014 року між [PERSON] «кредитор» та СТ «Олександрійське РСТ» «боржник» в особі голови правління [PERSON], було укладено договір про поворотну фінансову допомогу, за яким позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 6\~370 грн., який діє до 26 червня 2014 року (п., п.2.1, 8.1 договору) (а.с. 4 - 6) Згідно п.2.3 договору, поворотна фінансова допомогу надавалась шляхом передачі грошових коштів у касу відповідача. В п.8.1 договору, передбачено, що договір діє до 26 червня 2014 року в частині обовязків по розрахунках, у разі їх невиконання боржником - до повного проведення розрахунків з кредитором. В п.3.1 передбачено, що повернення грошових коштів кредитору проводиться шляхом готівкових розрахунків рівними частинами, але не менше ніж 2124 грн. протягом трьох місяців до 25 числа, відповідно до графіка 25.04.2014 року, 25.05.2014 року, 25.06.2014 року. Відповідно до п. 4.3 договору у випадку порушення боржником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п.3.1 даного договору, боржник буде зобовязаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми боргу за кожен дань прострочення. Станом на 21.04.2015 року відповідач свої зобовязання не виконав та не здійснив повернення грошових коштів. Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі положень ст., ст. 526, 530, 1049 ЦК України суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку виконати зобов'язання належним чином та стягує з відповідача на користь\~\~позивача основний борг в сумі 6370 грн. Позивач також просить стягнути суму пені, яка нарахована станом на 21.04.2015 року згідно п. 4.3 договору, де зазначено, що у випадку порушення боржником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п.3.1 даного договору, боржник буде зобовязаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення, не як плату за користування коштами, а як неустойку (штрафні санкції) за прострочення виконання зобов'язання. Суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобов'язання пені, оскільки відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, нарахування пені відбувається протягом всього строку порушення/прострочення зобов'язань по поверненню фінансової допомоги та згідно позовних вимог, до стягнення підлягає сума пені в розмірі 1\~785,49 грн., яка підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с. 7). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доведення обставин невиконання відповідачем грошового зобов'язання дає підстави суду для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності, тому суд задовольняє вимоги позивача до відповідача про стягнення основної суми боргу в розмірі 6 370,00 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 172,60 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2371,81 грн., які розраховані позивачем з урахуванням положень ч.2\~ ст. 625 ЦК України. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~\~сторони понесені\~\~\~\~нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача 243,60 грн. у відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved