Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суд із позовом, в якому просив, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 22-06/п укладеним 14.09.2006 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» та відповідачем, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації через проведення прилюдних торгів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно умов Кредитного договору № 22-06/п від 14.09.2006 року [PERSON] був наданий кредит в розмірі 944 000,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних шляхом щоквартального перерахування грошових коштів в сумі не меншій ніж 16670,00 доларів США строком сплати не пізніше 30/31 числа останнього місяця звітного кварталу. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань позивач 14.09.20006 року уклав з відповідачем договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав позивачу в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, до складу якого належать земельні ділянки. В порушення умов договору відповідач не сплачував щоквартальні платежі та відсотки за користування кредитом, в зв»язку із чим виникла необхідність у стягненні заборгованості, що утворилася за кредитним договором за рахунок заставленого майна. При цьому, загальний розмір заборгованості відповідача по кредиту складає 7 828 680,28 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належно повідомленим, до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення та/чи розгляду справи за його відсутності не надіслав. У зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З огляду положень ч.1 ст.33, ч.5 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно до положень ст. ст. 34, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, предмет іпотеки може бути переданий Іпотекодержателю в управління на період його реалізації у порядку, встановленому законодавством та умовами, передбаченими договором чи рішенням суду. У разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порущення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем ПАТ ««Акціонерний Банк «Експрес-Банк»»» та відповідачем, 14.09.2006 року укладено договір кредиту за № 22-06/п (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач надав останньому у тимчасове користування кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання. Кредит надано на умовах, визначених договором, в сумі 944 000 доларів США зі сплатою 13 % річних, шляхом щоквартального перерахування грошових коштів в сумі не меншій ніж 16670,00 доларів США строком сплати не пізніше 30/31 числа останнього місяця звітного кварталу, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14.09.2012 року на умовах, визначених цим договором та додатками до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 2.5, п. 4.1, п. 4.2 цього договору сплата відсотків здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа кожного календарного місяця, починаючи з 15.09.2009 року. Стаття 6 Договору містить виключний перелік випадків за умови настання яких Кредитор має право дострокової вимоги погашення кредиту, в тому числі за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов»язань. 14.09.2006 року, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, між позивачем та відповідачем укладений іпотечний договір, за умовами якого останні передав позивачу в іпотеку нерухоме майно у вигляді земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221484003:04:012:0009, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,65 га, кадастровий номер 3221484003:04:012:0013, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в [ADDRESS]. Таким чином, судом на підставі досліджених у справі доказів, достовірно встановлено, що відповідач, будучи стороною по договору кредиту від 14.09.2006 року, укладеного між ним та ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк», порушив умови договору в частині повернення кредиту та відсотків за користування ним. Загальний розмір заборгованості відповідача по кредиту складає 7 828 680, 28 грн. Крім того, на забезпечення виконання умов договору кредиту від 14.09.2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, 14.09.2006 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» та відповідачем укладений іпотечний договір, предметом якого є іпотека у вигляді земельних ділянок, розташованих у [ADDRESS]. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачами за рахунок звернення стягнення на належне заставлене відповідачем майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved