Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), який згодом неодноразово уточнював (а.с. 10-11, а.с. 21, а.с. 32-33), остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з травмою в розмірі 4 766,17 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що у серпні 2016 року він придбав у відповідача трилітрову банку травневого меду. Після покупки з`ясувалася невідповідність якості товару травневого меду, про що ним було повідомлено відповідачу. Документи на мед йому пред`явлені не були, однак була досягнута домовленість з відповідачем про повернення частин коштів за товар. 16 вересня 2016 року він з`явився до відповідача для повернення товару, однак відповідач відмовився повертати гроші. У результаті виниклого між ними конфлікту він отримав від відповідача травму, тому звернувся в поліцію, де отримав направлення на медичний огляд. Згодом він пройшов обстеження і відповідне лікування, однак 25.05.2017 року у нього були викрадені усі документи, у тому числі і медичні. За фактом крадіжки заведена відповідна кримінальна справа, особу причетну до крадіжки встановлено. Враховуючи викладені обставини він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою про відкриття провадження від 28 лютого 2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с. 42). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо відшкодування матеріальної шкоди. Позивач в обґрунтування позову посилається, що внаслідок конфлікту з відповідачем через продажу останнім неякісного меду він отримав травму, проходив обстеження та медичне лікування на загальну суму 4 766, 17 грн., яку вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь у примусовому порядку. На підтвердження викладених обставин додав до позову копію направлення № 17 на предмет встановлення характеру та тяжкості тілесних пошкоджень, копію направлення на КТ головного мозку від 24.09.2016 року (а.с. 3), знімок без опису та квитанцію № 164/16 від 13.10.2016 року на суму 200,00 грн. (а.с. 34). Згідно із ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладені норми законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. ст. 76-82 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів щодо обґрунтування позовних вимог до [PERSON] про відшкодування збитків. Матеріали справи не містять доказів щодо виниклого конфлікту між сторонами та щодо того, що з вини відповідача чи самим відповідачем позивачу було нанесено травму. Позивачем також не доведено розмір заподіяної йому шкоди. Крім того, надані позивачем документи не підтверджують факт заподіяння йому шкоди саме відповідачем, та що така шкода взагалі була заподіяна, оскільки висновку про стан здоров`я позивача на час виникнення спору матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення витрат, пов`язаних з травмою в розмірі 4 766,17 грн., є безпідставними, сума визначена позивачем, є недоведеною. В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України не стягується.

Outcome: dismissed