Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.02.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNR0GA00000346, за яким [PERSON], третя особа, отримав кредит у розмірі 44000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.02.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісяця в період сплати. Третя особа за вказаним договором належним чином зобов'язання не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором третя особа станом на 04.07.2013 р. року має заборгованість 98878,33 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04 липня 2013 р. складає 790037 грн. 86 коп., яка складається з наступного: - 37202,65 доларів США - заборгованість за кредитом; - 25876,71 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4236,23 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 31562,74 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 07.02.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № DNK0GA0000000092 (далі договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 55,70 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18, корп.3., кв.60. Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 252500,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та\~третя особа\~в судове\~засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Судом встановлено, що 07.02.2007 року між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № DNR0GA00000346, за яким третій особі надано готівкою через касу банку на строк з 07/02/2007 до 07/02/2017 включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 40000 доларів США на будівництво дому зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором виступає іпотека двокімнатна квартира №60 в житловому будинку 18 на ж/м м Тополя-1 в м.Дніпропетровську, відповідно до договору іпотеки від 07.02.2007 року, укладеного між відповідачами та позивачем. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNR0GA00000346 від 07.02.2007 року за\~третьою особою\~ по вище зазначеному кредитному договору, станом на 04.07.2013 р. року мається заборгованість 98878,33 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04 липня 2013 р. складає 790037,86 грн., яка складається з наступного: - 37202,65 долар США - заборгованість за кредитом; - 25876,71 долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4236,23 долар США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 31562,74 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, оскільки третя особа порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором забезпеченим заставою, то суд вважає за необхідне передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 55,70 кв.м, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18, корп..3, кв.60, яка належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що крім позивача інших обтяжувачів на предмет застави немає, відповідачі та третя особа о суду не зявились, письмових заперечень не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом встановлення способу реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України, а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині виселення відповідачів та всіх інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у спірній квартирі, оскільки право предявити такі вимоги в порядку ст. 3 ЦПК України мають право майбутній власник предмета іпотеки. Відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в сумі 3441 грн.

Outcome: partial