Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить 7/8 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/8 частина вищезазначеного будинку належить на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідачка [PERSON] будучи співвласником спірного будинку, не бере ніякої участі в його утриманні. Крім того, остання вже понад 30 років не проживає в ньому. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не займається утримання майна що їй належить, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати, утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці, тому позивач посилаючись на ст.ст. 183, 365 ЦК України, просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/8 частку в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належні їй 1/8 частку вищезазначеного будинку в розмірі ринкової вартості частки, яка належить [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] тай його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , до суду не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1990 року, який посвідчений державним нотаріусом Кун И. П. позивачу [PERSON] належить 7/8 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину від 23.09.1958 року 1/8 частина вищезазначеного будинку, належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.10). Також встановлено, що відповідач [PERSON] не займається утримання майна, що їй належить, оскільки понад 30 років не проживає в ньому, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці. Спільне користування сторонами спірним будинком неможливе, так як остання не проживає у будинку тривалий час та не утримує його взагалі. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:частка є незначною і не може бути виділена в натурі;річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи №6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок є річчю неподільною (стаття 183 ЦК України), в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо. Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах технічного паспорту на будинок. Також обґрунтованими та підтвердженими є посилання позивача, про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим. Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об`єкту нерухомості, згідно експертної оцінки. Згідно висновку про вартість оцінки майна від 22.10.2019 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на день проведення експертизи становить 76938,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Враховуючи все вищевикладене, а також те, що відповідачка [PERSON] не бере ніякої участі в його утриманні, вже понад 30 років не проживає в ньому, а тому право власності останньої на 1/8 частку спірного будинку слід припинити, визнавши в цій частині право власності на будинок за позивачем, стягнувши з останнього на користь відповідачки [PERSON] вартість 1/8 частки вказаного будинку. Оцінивши, надані позивачем докази у сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved