Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 118. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 12 березня 2005 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони відрізнялися характерами, у них не співпадали погляди по багатьом питанням сімейного життя, в тому числі і вихованню дитини. На цьому підґрунті поміж ними відбувались часті конфліктні ситуації, які переросли у сварки, з часом між ними зникли почуття взаємоповаги та взаємопорозуміння. З 2015 року вони стали проживати окремо один від одного, таким чином шлюбні стосунки припинились 1,5 року тому назад і відтворити їх вони не мають наміру. Матеріальну допомогу відповідач надає самостійно в добровільному порядку. Спору про поділ майна не має. В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий курєр» причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що, починаючи з 12.03.2005, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 004832, виданим 12 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №118. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЕД №011046, виданим 11 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. Спір про майно подружжя відсутній. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надала, суд дійшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved