Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 16.08.1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадського стану. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили у травні 2015 року, ні вона, ні він не бажають поновлення сім'ї, з причини розбіжності характерів та втрати почуття один до одного, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які постійно мешкають з нею. Суперечки стосовно спільного майна подружжя на даний час не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк для примирення не потрібен, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти позову, строк для примирення не потрібен, просить справу розглянути за його відсутності. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 015570, виданого 16 серпня 1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадського стану, сторони з 16 серпня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 567. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, його подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, позивач примиритися не бажає, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна на даний час не має. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], залишаться проживати з позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved