Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до Мар'їнського районного суду із позовною заявою , в якій просив суд визнати договір купівлі-продажу укладений між ним, [PERSON] та [PERSON] - дійсним; визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 з тамбуром а1, ганком ак (загальна площа будинку - 59,1 кв.м, жила площа - 34,2 кв.м) та господарсько-побутовими спорудами: сарай Б1, літня кухня Е1, сарай К1, погріб П1, вбиральня Т1, басейн для збирання води р, ворота,огорожа, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує нижче викладеним. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 з тамбуром а1, ганком ак (загальна площа будинку - 59,1 кв.м, жила площа - 34,2 кв.м) та господарсько-побутовими спорудами: сарай Б1, літня кухня Е1, сарай К1, погріб П1, вбиральня Т1, басейн для збирання води р, ворота,огорожа розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України були Відповідач1 та [PERSON], померлий [INFO] (син покійного). З довідки наданої Олександрівською селищною радою вбачається, що на момент відкриття спадщини з ним був зареєстрований Відповідач 1, який фактично прийняв спадщину, але до нотаріальної контори він не звертався з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] його право на спадкування перейшло до Відповідача 2 та Відповідача 3. В теперішній час спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак жоден з них до нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмову від спадщини не зверталися, але як йшлося раніше, [PERSON] не лише проживав разом зі спадкодавцем на день смерті, а й після того володів спадковим майном. Частиною 3 ст.1268 передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 08 квітня 2013 року Відповідач 1 отримав від Позивача 60000 (шістдесят тисяч) гривень за домоволодіння, розташоване за адресою: за адресою: [ADDRESS] про, що свідчить розписка 08 квітня 2013 року. Однак до теперішнього часу ні нотаріального посвідчення, ані державної реєстрації договору - не відбулося. Тобто договір купівлі - продажу належним чином не оформлений до сьогодення. Відповідач 1 пояснює неможливість оформлення права власності на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] є внаслідок того, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], він фактично прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право власності, а Відповідачі 2 і 3 в свою чергу також не виконали вимоги Цивільного кодексу України, що виразилося в не зверненні до нотаріальної контори з заявами про відмову або прийняття спадщини в шестимісячний строк встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Ще однією обставиною, яка в теперішній час перешкоджає оформленню договору купівлі-продажу належним чином є відсутність відомостей про реєстрацію права власності в органах державної реєстрації на день смерті спадкодавця. Від Позивача до суду надійшла заява, у якій вона вказує, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Від Відповідачів надійшли заява в яких зазначено, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують та просять розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши надані позивачем докази, матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими , що підлягають задоволенню. У той же час Відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, про що свідчать заяви. На підставі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно до ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. На підставі ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Підсумовуючи викладе суд вважає, що невиконання вимог Цивільного кодексу України та зобов'язань, зараз унеможливлює оформлення належним чином [PERSON] права власності на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 з тамбуром а1, ганком ак (загальна площа будинку - 59,1 кв.м, жила площа - 34,2 кв.м) та господарсько-побутовими спорудами: сарай Б1, літня кухня Е1, сарай К1, погріб П1, вбиральня Т1, басейн для збирання води р, ворота,огорожа розташованого за адресою: [ADDRESS]. Аналізуючи викладене, беручи до уваги надані докази, та викладені обставини суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно обґрунтованим, та таким , який підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та надані докази, на підставі ст.ст. ст. ст. 16, 220, 526, 655, 656, 662, 1261,1270,1297,1299 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved