Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 10.10.2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав, проте надав заяву в якій просить звільнити його від сплати судового збору на користь позивача, оскільки він є інвалідом першої групи. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 10.10.2017 сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідність І та ІІ групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Враховуючи наведені вищи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, а також звільнення відповідача від сплати судового збору, повернення позивачу сплаченого нею судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved