Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] відділу Державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про усунення перешкод шляхом звільнення майна з-під арешту. В позові зазначав, що в серпні 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 26.01.2006 року брата [PERSON], а саме: на 2/3 частки квартири [ADDRESS] з урахуванням 1/3 частки квартири, що належала її батьку [PERSON], який помер 13 лютого 2002 року (свідоцтво про смерть І-КЕ № 208017, вид. 13.02.2002 року Кременчуцьким міським відділом РАГС, а/з № 419), прийнявши спадщину як особа, що постійно проживала з 1996 року за адресою: [ADDRESS], але не оформив своїх спадкових справ. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки вищезазначеної квартири постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 12.08.2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з арештом майна боржника та оголошенням заборони на його відчуження. 26.08.2016 року вона звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з заявою про зняття арешту з належного позивачу майна, але їй повідомлено, що у відділі відсутні підстави для зняття арешту з майна, оскільки згідно відомостей Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень виконавчі провадження щодо [PERSON] (батька) та [PERSON] (брата) відсутні. Жодних доказів та інформації про накладення арешту на вищевказане майно державна виконавча служба [PERSON] відділу Державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надати не може. Посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві, позивач просила суд скасувати арешт, накладений на квартиру [ADDRESS], зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 8515067 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ № 568429 від 03.03.2009 р. головним державним виконавцем Автозаводського Відділу Державної Виконавчої Служби Кременчуцького міського управління юстиції [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] відділу Державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] в судовому засіданні при вирішення питання покладалась на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~- ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору міни квартир від 25.07.1996 року, посвідченому державним реєстратором Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], квартира в цілому належить трьом особам:, а саме: -[PERSON] (спадкодавець, батько Позивача); -[PERSON] (спадкодавець, брат Позивача); - [PERSON] ( Позивач, а саме : [PERSON].). Родинні відносини між позивачем та померлими батьком [PERSON] та братом [PERSON] підтверджуються наступними документами: - свідоцтвом про народження [PERSON] (серія І-КЕ № 356161 від 16.12.1974 р., в якому зазначено прізвище, імя по батькові його батька (російською мовою «Квитка Иван Андреевич»; - свідоцтвом про народження [PERSON] (серія І-КЕ № 356162 від 16.12.1974 р.н.), в якому зазначено прізвище, імя по батькові батька (російською мовою «Квитка Иван Андреевич»; - рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.04.2014 про розірвання шлюбу, в якому зазначено, що шлюб, взятий [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Квітка) [PERSON], зареєстрований 10.11.2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції розірваний. 13.02.2002 року у віці 66 років помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 лютого 2002 року зроблено запис за № 419. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частка в спільній сумісній власності на квартиру. 26.01.2006 року у віці 31 рік, помер її брат [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 27.01.2006 р. зроблено відповідний актовий запис за № 254. В порядку встановленому чинним законодавством України, [PERSON] прийняв спадщину по факту спільного проживання з померлим [PERSON], що відповідає ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2016 року встановлений також факт постійного проживання [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON], який помер 26.01.2006 року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 26.01.2006 року брата [PERSON], а саме: на 2/3 частки квартири [ADDRESS] з урахуванням 1/3 частки квартири, що належала її батьку [PERSON], який помер 13 лютого 2002 року (свідоцтво про смерть І-КЕ № 208017, вид. 13.02.2002 року Кременчуцьким міським відділом РАГС , а/з № 419), прийнявши спадщину як особа, що постійно проживала з 1996 року за адресою: [ADDRESS] , але не оформив своїх спадкових справ. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки вищезазначеної квартири постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 12.08.2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з арештом майна боржника та оголошенням заборони на його відчуження. 26.08.2016 року вона звернулась до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з заявою про зняття арешту з належного позивачу майна, але їй повідомлено, що у відділі підстави для зняття арешту з майна, оскільки згідно відомостей Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень виконавчі провадження щодо [PERSON] (батька) та [PERSON] (брата) відсутні. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.09.2016 року було встановлено, що арешт було накладено постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 03 березня 2009 року. Згідно інформаційної довідки (номер довідки : 67359122) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна в графі «обєкт обтяження» зазначено: «квартира, 1/3 частина, адреса: [ADDRESS].» З листа ВАТ «Полтаваобленерго» стало відомо, що в [PERSON] відділі ДВС знаходився в провадженні виконавчий лист № 2-3763/2005, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука для примусового стягнення з [PERSON], що мешкає [ADDRESS] на користь ВАТ «Полтаваобленерго» заборгованість за спожите тепло та гарячу воду в сумі 1241 грн. 55 коп. В звязку з тим, що [PERSON] помер 26 січня 2006 року, тому позивачем особисто був сплачений борг в сумі 1241 грн. 55 коп. та судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. повністю 30.12.2010 р. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не надано жодного доказу законності накладення вищевказаного арешту.

Outcome: approved