overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.08.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалось через постійні сварки, взаємну неповагу та відсутність порозуміння. Відповідачка бажає створити сім'ю з іншим чоловіком. Сімейні відносини фактично припинені з серпня 2013 року. З відповідачкою мешкають разом, оскільки остання не має свого власного житла. Примирення не можливе. В зв'язку з цим, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві також просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає позов. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №845. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що сторони з серпня 2013 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві відповідачка зазначала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище не змінним. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 20.07.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя та вихованні дітей, що призводило до постійних скандалів, непорозуміння. Шлюбні відносини припинено з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. В зв'язку з викладеним просив розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому, актовий запис №149. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що з травня 2013 року подружні стосунки між сторонами припинено та вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення за цей час не відбулось, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 21.07.2011 року виконкомом Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя не склалося, в зв'язку з чим фактичні шлюбно-сімейних відносин припинені з жовтня 2015 року. Посилаючись на ці обставини позивач просила розірвати її шлюб з відповідачем. Від представника позивача надійшла заява, якою вона підтримала вказану позовну заяву та просила проводити судове засідання за її відсутності. В судове засідання належним чином повідомлена про час та місце слухання справи позивач не з'явилась, подавши при цьому заяву, якою вона підтримала вказану позовну заяву та просила проводити судове засідання за її відсутності. Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально засвідчена заява відповідача, якою він визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. За таких обставин суд розглядає справу без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27.07.2011 р. позивач, [PERSON], уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований виконкомом Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 04. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Позивач та відповідач мають від шлюбу дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують з жовтня 2015 року. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, дитина проживатиме разом з позивачем [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 22.12.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалось з перших років проживання. Вони не знаходили спільної мови та взаємопорозуміння по всіх питаннях подружнього життя. Постійні непорозуміння призводили до сварок та, в решті, до відчуження, втрати поваги та любові. На початку березня 2014 року він пішов проживати до своїх батьків. Сім'я розпалась остаточно та примирення не можливе. В зв'язку з викладеним просив розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в наданій заяві просила провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає позов в повному обсязі. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1386. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що з березня 2014 року подружні стосунки між сторонами припинено та вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення за цей час не відбулось, спорів про поділ спільного майна та щодо місця проживання дитини не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві відповідачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.07.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Майже з перших років сімейні стосунки з дружиною склались непросто. В подальшому відносини тільки ускладнювались. Навіть народження сина не вплинуло позитивно на їх стосунки. Постійні конфлікти призвели до втрати взаємної поваги та любові між ними. З початку березня 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, сім'я розпалась остаточно та примирення не можливе. В зв'язку з викладеним просив розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в наданій заяві просила також провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про визнання позову. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. З урахуванням поданих сторонами заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2004 року Виконавчим комітетом Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи визнання позову відповідачкою, того факту, що сторони з березня 2014 року припинили шлюбні відносини та не бажають їх відновлювати, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Відповідно до заяви відповідачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище відповідачки відновити на дошлюбне - [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.12.1995 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживають разом із матір'ю. З відповідачкою проживали однією сім'єю до вересня 2013 року, після чого шлюбні стосунки між ними було припинено, спільне господарство з цього часу не ведеться. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя та сімейні відносини, із-за чого між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. За період з часу фактичного припинення шлюбних відносин втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а його юридичне збереження суперечить його інтересам. В зв'язку з цим, просив розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити останній. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. З урахуванням зазначеного, думки позивача та положень ст.ст.169,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.12.1995 року Відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №1673. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживають разом із матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначив позивач в своєму позові з вересня 2013 року шлюбні відносини з відповідачкою припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними до теперішнього часу не відбулось та позивач категорично наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення неможливим, суд приходить до висновку, що подальше життя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам сторін, а тому позовна заява підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 24.11.2006р. було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. Під час цього шлюбу у них народились дитина, [PERSON]. Проте сімейне життя між подружжям не склалося через різні погляди на сім'ю, побут. З червня 2013 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде Шлюб існує лише формально. Дитина проживає з позивачем, а відповідачка планує створити іншу сім'ю. Посилаючись на ці обставини позивач просив розірвати його шлюб з відповідачкою. Позивач в судовому засідання підтримав позов, просив його задовольнити, підтвердив фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, у тому числі, щодо проживання дитини, [PERSON], з позивачем; не оспорювала фактичних обставин, викладених у позові; підтвердила, що має намір створити нову сім'ю; та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вислухавши сторони, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.11.2006р. позивач, [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою, [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м.Харкова, про що зроблено актовий запис №532. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.03.2007р. Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ (а.с.5). Відповідачка у судовому засіданні підтвердила, що на цей час дитина проживає з батьком - позивачем у цій справі. Сторони підтвердили суду, що на цей час між ними немає спору про місце проживання дитини. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачкою розпався та існує лише формально, спільного господарства подружжя не веде, спільного бюджету не має. В той же час, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.06.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Сім'я розпалась через поведінку їх обох. Втрачено почуття поваги та любові. Шлюбні відносини припинено з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Спір майнового характеру між ними відсутній. Дитина проживає з матір'ю. В зв'язку з викладеним просила розірвати шлюб з відповідачкою. В наданій заяві позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідачка в наданій заяві також просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що визнає позов в повному обсязі. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.158,197 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №365. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що відповідачка згідно її заяви визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що з травня 2013 року подружні стосунки між сторонами припинено та вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення за цей час не відбулось, спорів про поділ спільного майна та щодо місця проживання дитини не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved