Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2016 року він домовився з відповідачкою про придбання у неї садиби, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43 та складається з деревяного житлового будинку 1919 року побудови, під літ. «А», житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м. з надвірними спорудами: літньою кухнею деревяною під літ. «Б», верандою дощатою під літ «б», сараєм дощатим під літ. «В», сараєм деревяним під літ «Г», сараєм цегляним під літ «Д», погребом цегляним під літ «п/г», огорожею дощатою під № 1-2 та земельних ділянок кадастровий номер 5922987800:01:001:1262 площею 0,0580 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5922987800:01:001:0262 площею 0,0838 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5922987800:01:001:0263 площею 0,2870 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5922987800:01:001:0264 площею 0,0892 га для ведення особистого селянського господарства. Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну садиби - 20000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна та порядок нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На виконання умов даного договору купівлі-продажу 19 лютого 2016 року позивач передав відповідачці кошти в сумі 20000 грн., а вона у свою чергу передала йому нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок та правовстановлюючі документи, державні акти на право приватної власності на землю, а також склали розписку про отримання коштів. В обумовлений строк нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу садиби не вдалося, оскільки відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення. Тому позивач прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби укладений між ним та відповідачкою 19 лютого 2016 року та визнати за ним право власності на вказану садибу. В попереднє судове засідання позивач та відповідачка не зявилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглядати без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, а відповідачка позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно мав місце факт продажу відповідачкою позивачу садиби, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, що стверджується розпискою від 19 лютого 2016 року, яка фактично є письмовим договором купівлі продажу (а.с. 6). Право власності на вказану садибу зареєстровано за відповідачкою, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав та державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 9, 14-17). З технічного паспорта на садибу, яка розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, вбачається, що на земельній ділянці розташовано: деревяний житловий будинок 1919 року побудови, під літ. «А», житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., а також надвірні споруди: літня кухня деревяна під літ. «Б», веранда дощата під літ «б», сарай дощатий під літ. «В», сарай деревяний під літ «Г», сарай цегляний під літ «Д», погреб цегляний під літ «п/г», огорожа дощата під № 1-2 (а.с.10-13). З державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №436138, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, кадастровий номер 5922987800:01:001:1262 площею 0,0580 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 14). З державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №436139, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, кадастровий номер 5922987800:01:001:0262 площею 0,0838 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15). З державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №436140, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, кадастровий номер 5922987800:01:001:0263 площею 0,2870 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 16). З державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №436141, вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована в с. Пристайлове Лебединського району Сумської області по вул. Берегова, 43, кадастровий номер 5922987800:01:001:0264 площею 0,0892 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона\~\~( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачкою та відповідачами фактично був укладений договір купівлі-продажу садиби, так як позивачка оплатила її вартість, а відповідачі прийняли кошти. У свою чергу відповідачі передали правовстановлюючі документи на садибу, а позивачка прийняла їх. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на садибу позивач набув на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за ним цього права. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, визнані відповідачкою і тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved