Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага однин до одного. Спільних неповнолітніх дітей не має. Майновий спір відсутній. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі і просив задовольнити, на розірванні шлюбу наполягав, так як причин для примирення немає та з відповідачем спільно не мешкають з 01 червня 2015 року. Проти заочного рішення він не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлялась у встановленому законом порядку та згідно ст. 74 ЦПК України вважається такою, що сповіщена належним чином, але до суду вона не зявилася, причину своєї неявки не повідомила, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти позову не надала. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного вище, з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 05 березня 1983 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис за № 70, що підтверджується оригіналом повторно виданого свідоцтва про шлюб (а.с.4), спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з 01 червня 2015 року, родина фактично розпалась. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, подружжя [PERSON] не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось, тому причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають спільне бажання примиритися і відновити родину, немає. Майновий спір між сторонами на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 СК України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як було встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. За таких обставин суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Під час розгляду справи позивач не повідомила суду про бажання змінити шлюбне прізвище, тому суд вважає доцільним залишити їй теперішнє прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved