Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду в липні 2016 року з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю. [PERSON] приходилася позивачу рідною тіткою. 07 грудня 1989 року [PERSON] склала заповіт, за яким належний їх на праві власності будинок №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області на випадок її смерті в рівних частках (по 1/2 частці) успадковує [PERSON] та позивач [PERSON]. [PERSON] приходився [PERSON] рідним сином, і проживав у вищевказаному домоволодінні. 31 січня 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку №10 з господарчими будівлями по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області. Спадкоємцями за заповітом були її син, [PERSON] та позивач. 11 лютого 2010 року в будинку №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області був зареєстрований рідний брат позивача, [PERSON], але фактично за вказаною адресою не проживав. 28 березня 2011 року помер [PERSON]. 27 травня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON]. В звязку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини нотаріус спадкову справу не завів та розяснив право на звернення до суду з цього питання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, який повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердила факт проживання [INFO] [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] з 2006 року до дня їх смерті. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] приходилася позивачу рідною тіткою. 07 грудня 1989 року [PERSON] склала заповіт, за яким належний їх на праві власності будинок №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області на випадок її смерті в рівних частках (по 1/2 частці) успадковує [PERSON] та позивач [PERSON]. [PERSON] приходився [PERSON] рідним сином, і проживав у вищевказаному домоволодінні. 31 січня 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку №10 з господарчими будівлями по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області. Спадкоємцями за заповітом були її син, [PERSON] та позивач, племінник. 11 лютого 2010 року в будинку №10 по вул. Фабричній в м. Марганці Дніпропетровської області був зареєстрований рідний брат позивача, [PERSON], але фактично за вказаною адресою не проживав. 28 березня 2011 року помер [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч.1 ст. 1223 ЦК України: «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті». Згідно з ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Домоволодіння по вул. Фабричній, 10 та Фабричній 10а в м. Марганці Дніпропетровської області є одним домоволодінням, паркану між будинками немає. [PERSON] дуже хворіла, перебувала на диспансерному обліку в Марганецькій ЦМЛ з діагнозом «Ішемічна хвороба серця». ЇЇ син, [PERSON], також був дуже хворим, перебував на обліку в Марганецькій ЦМЛ з діагнозом «Ішемічна хвороба серця. Гіпертонічна хвороба». Крім цього, [PERSON] з 15 вересня 1971 року безстроково був визнаний інвалідом другої групи з дитинства, та був визнаний непрацездатним. В звязку з хворобами [PERSON] та [PERSON], позивач здійснював за ними догляд, готував їжу, і тому постійно проживав разом з ними, починаючи з 2006 року. Слід зазначити, що в звязку з психічним захворюванням не можна було залишати без нагляду [PERSON] самим, а його мати, [PERSON] не могла за станом свого здоров'я не те, щоб доглянути за сином, а й сама потребувала догляду. За два роки до смерті [PERSON] вже була лежачою та не підіймалася з ліжка. У 2008 році у [PERSON] стався інсульт і з того часу він також був прикутий до ліжка. Коли померла [PERSON], позивач особисто займався її похованням, ніс всі витрати, повязані з похованням. Після смерті [PERSON], її син, [PERSON], проживав разом з позивачем, він його доглядав. Похованням [PERSON] також займався позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому суд вважає заяву задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved