Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2006 на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому згідно даних погосподарської книги на реєстраційному обліку з 09.12.1998 значиться [PERSON], [INFO], та з 12.11.2014 - [PERSON], [INFO], які до складу його сім'ї не входять, фактично у будинку не проживають з моменту його придбання. Оскільки відповідачі не користуються вищезазначеним житловим будинком понад один рік та у них відсутні підстави для збереження за ними права користування ним, на підставі ст. 391, ч.2 ст.405 ЦК України позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою від 22.02.2019 провадження у справі відкрито та справу призначено для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Відповідач про час та місце розгляду справи по суті повідомлена своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. У визначений судом строк заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та відзиву не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи по суті повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. У визначений судом строк заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та відзиву не надав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Ухвалою від 18.03.2019 в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. З копії договору купівлі-продажу від 11.08.2006, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Башинською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 993, встановлено, що [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) купив та прийняв на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу від 11.08.2006 зареєстровано в цілому за [PERSON] (а.с.11). При укладенні вищезазначеного договору купівлі-продажу продавець зобов'язався повністю звільнити житловий будинок, який є предметом цього договору, для безперешкодного користування ним покупцем в строк до 11.09.2006 (а.с.5зв). Згідно з довідкою Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області від 29.11.2018 № 12-13/2312 за адресою: [ADDRESS], окрім позивача [PERSON], його сина [PERSON], доньки [PERSON], та доньки дружини [PERSON] значаться зареєстрованими [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості щодо родинних стосунків між власником будинку та [PERSON], [PERSON] відсутні (а.с.12). З відомостей, які внесені до погосподарської книги житлового будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за цією адресою 09.12.1998, тобто до моменту придбання житлового будинку позивачем; а відповідач [PERSON], [INFO], - 12.11.2014 (а.с.6-8). За положеннями статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житловим приміщенням членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (стаття 405 ЦК України). Актами від 16.01.2019, складеними комісією у складі мешканців [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], а також уповноваженого по квартальному комітету Куп'янської міської ради [PERSON], підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживають понад один рік (а.с.9). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки реєстрація відповідачів у житловому будинку впливає на права та обов'язки позивача, як власника, та створює йому перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні своєю нерухомістю, а відповідачі у свою чергу не користується цим житловим приміщенням та не приймають жодної участі в його утриманні, приймаючи до уваги, що будь-які підстави для збереження за ними права користування цим домоволодінням відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved