Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100229021В, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 50 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 02.04.2015 року. За користування кредитом [PERSON] прийняв зобов'язання сплачувати 34 % річних. Позивач надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером №47121 від 02.04.2012 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, допустив заборгованість. Станом на 15.01.2014 року заборгованість відповідача становить 133 000 гривень 20 копійок, з яких: 27 131 гривня 98 копійок - заборгованість за кредитом, 21 268 гривень 11 копійок - прострочена заборгованість за кредитом, 442 гривні 38 копійок - 3% річних за неповернення кредиту, 241 гривня 41 копійка - інфляційні втрати за неповернення кредиту, 360 гривень 68 копійок - поточна заборгованість за процентами, 24 354 гривні 52 копійки - прострочена заборгованість за процентами, 519 гривень 54 копійки - 3% річних за неповернення процентів, 280 гривень 85 копійок - інфляційні втрати за неповернення процентів, 58 561 гривня 80 копійок - пеня за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 133 000 гривень 20 копійок, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100229021В, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 50 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 02.04.2015 року. За користування кредитом [PERSON] зобов'язався сплачувати 34 % річних (а.с. 8-15 кредитний договір з додатками). В позовній заяві позивачем помилково зазначено по-батькові відповідача «[PERSON]» замість «[PERSON]». Відповідно до п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань. Банк надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальним ордером №47121 від 02.04.2012 року (а.с. 16). Відповідач порушував умови договору, кредит не повертав. Станом на 15.01.2014 року заборгованість відповідача становить 131 516 гривень 02 копійки, з яких: 27 131 гривня 98 копійок - поточна заборгованість за кредитом, 21 268 гривень 11 копійок - прострочена заборгованість за кредитом, 360 гривень 68 копійок - заборгованість за процентами за період з 08.01.2014 року по 15.01.2014 року, 24 193 гривні 45 копійок - прострочена заборгованість за процентами, 58 561 гривня 80 копійок - пеня за кредитним договором. Крім того, позивач просить відповідно до ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 3% річних за неповернення кредиту у розмірі 442 гривні 38 копійок, інфляційні втрати за неповернення кредиту у розмірі 241 гривня 41 копійка, 3% річних за неповернення процентів у розмірі 519 гривень 54 копійки, інфляційні втрати за неповернення процентів у розмірі 280 гривень 85 копійок, а всього 1 484 гривні 18 копійок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 5.2.1 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання позичальником зобов'язань щодо сплати платежів. Позивачем надсилалася відповідачеві вимога про необхідність погашення заборгованості (а.с. 17-18), однак вона залишилася без реагування з боку відповідача. Оскільки відповідачем заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашена, сума заборгованості, а також інфляційні втрати та три відсотки річних підлягають стягненню з відповідача за рішенням суду. Стягненню з відповідача підлягають також судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved