Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Уточнивши свої вимоги позивач обгрунтовував їх тим, що з 23.07.2007 року він керує по довіреності автомобілем марки М2140 д/н [NUMBER], який належить його вітчиму [PERSON] Довіреність закінчилась 23.07.2012 року. Він вирішив не брати нову довіреність так як сталися зміни в законодавстві, що можна керувати автомобілем, маючи лише технічний паспорт на цей автомобіль. Тому він продовжував використовувати автомобіль і на далі, так як по характеру роботи він йому дуже необхідний. В нього велика дільниця обслуговування газових котелень по місту. На підприємстві всі знають, що він кожен день приїжджає на роботу на автомобілі. У вересні 2012 року він вирішив піти на курси перепідготовки в автошколу, розташовану по вул. Леніна в м. Кривому Розі, щоб здати екзамен та отримати категорію «Д». В період навчання він дізнався про Постанову КМУ від 08.05.1993 № 340, в якій зазначено, що право керування транспортним засобом категорії «Д» надається особам, які мають посвідчення водія категорії «В», «С1», «С», «Д1» або кількох з них, мають безперервний трирічний стаж керування транспортним засобом відповідної категорії. В Постанові зазначається, що до безперервного стажу керування включається … і керування власним транспортним засобом з максимально допустимою перервою не більше як 1 місяць, якщо це підтверджено відповідними документами - для осіб, які керують транспортним засобом, що не є їх власністю - реєстраційними документами на такий транспортний засіб та документами, що надають право керування ним. Він зрозумів, що в нього закінчилась довіреність 23.07.2012 року на право керування автомобілем, а повторну довіреність він не взяв хоча і продовжував керувати автомобілем, але довести це документально не може. Але, так як він вже провчився майже місяць і заплатив гроші за навчання наперед, які повернути неможливо, то кидати навчання було шкода і до того ж йому потрібна була категорія «Д», так як він хотів змінити місце роботи. Про цю ситуацію дізналась його мати, яка працювала бухгалтером у ЗАТ «Проектбудвишукування». Він постійно возив матір при вирішенні її виробничих питань, так як вона хворіє і не користується транпортним засобом. Тому вона сказала, що може взяти довідку ніби то він працює на її підприємстві водієм. Таким чином, він закінчив курси в автошколі, успішно склав екзамени і надав в ДАІ довідку, яку зробила його мати. Згодом в ДАІ було виявлено, що довідка підроблена і його було притягнуто до кримінальної відповідальності. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2013 року він був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України. Після ухвали суду він звернувся в ДАІ в центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів із заявою про видачу посвідчення водія на право користування транспортним засобом категорії «Д». 09.08.2013 року йому було відмовлено з підстави, що він не надав довідку про безперервний трирічний стаж керування транспортним засобом. Так склалась ситуація, що він продовжує керувати автомобілем постійно, використовує кожен день автомобіль по роботі, його керівництво і колеги по роботі про це знають, але довідки не міг надати, тому що закінчилась довіреність і пройшов строк більше місяця, коли він знову 13.05.2013 року зробив нову довіреність на той самий автомобіль М2140 д/н [NUMBER] до 13.05.2023. Отже, цим автомобілем він постійно користувався і продовжує користуватись на сьогоднішній день і тому тому вважає, що перерви у використанні транспортного засобу в нього не було. Тому позивач просить встановити факт користування ним транспортним засобом з 23.07.2007 року по теперішній час та зобов'язати відповідача видати нове водійське посвідчення з додатковим зазначенням категорії «Д» на ім'я [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник відповідача Ніколаєва Л.Б. в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, надала письмові заперечення та просила відмовити в задоволенні вимог позивача. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивач дійсно кожен день приїжджає на роботу на своєму автомобілі та використовує його для робочих потреб. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно довіреності від 23.07.2007 року (а.с. 12), [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в органах ДАІ та інших організаціях, з питань пов'язаних з експлуатацією та ремонтом належним йому автомобілем марки М2140, реєстраційний номер [NUMBER], строком на п'ять років, тобто до 23.07.2012 року. Відповідно до довіреності від 13.05.2013 року (а.с. 11), [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] автомобілем марки М2140, реєстраційний номер [NUMBER] строком десять років, тобто до 13.05.2023 року. З листа Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів, з обслуговування м. Кривий Ріг та Криворізького району від 09.08.2013 року (а.с. 7), [PERSON] було відмовлено у видачі посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «D», оскільки документально не підтверджений стаж керування транпортним засобом як того вимагає чинне законодавство України. Відповідно до змісту Ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2013 року (а.с. 9-10) [PERSON] вчинив злочин невеликої тяжкості, а саме: використав завідомо підроблений документ - надав до Криворізького ВРЕР ДАІ МУВС України Дніпропетровської області довідку ЗАТ «Проектбудвидшукування» від 19.12.2012 року № 59 про те, що він дійсно працює на посаді водія автомобіля ІЖ 21261, номерний знак [NUMBER] від 05.01.2010 року на підтвердження безперервності стажу керування транспортними засобами, та був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв'язку з дієвим каяттям. Як вбачається з п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», право на керування транспортними засобами категорії D надається особам, які мають посвідчення водія категорій B, C1, C, D1, T або кількох з них, та навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали теоретичний і практичний іспити на право керування транспортними засобами категорії D. Керування транспортним засобом підтверджується: - для осіб, що працюють водіями, - витягом з трудової книжки або довідкою з місця роботи із зазначенням дати наказу про призначення особи на посаду, дати, з якої така особа працює водієм, марки закріпленого транспортного засобу і його номерного знаку. Витяг із трудової книжки або довідка з місця роботи засвідчується підписом посадової особи підприємства і скріплюється печаткою. У разі ліквідації підприємства витяг з трудової книжки засвідчується в установленому порядку; - для осіб, які керують власним транспортним засобом, - реєстраційними документами на такий транспортний засіб; - для осіб, які керують транспортними засобами, що не є їх власністю, - реєстраційними документами на такий транспортний засіб та документами, що надають право на користування ним, засвідченими в установленому порядку. Отже, постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» чітко визначено у який спосіб та на підставі яких документів підтверджується керування транспортним засобом. Зазначених документів позивач надати не може. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили той факт, що позивач працює водієм безперервно більше трьох років та за ним закріплений транспорнтий засіб. Доказів у порядку ст.ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження викладених позивачем обставин суду не надано, тому для суду вбачаються правові підстави для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed