Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 18.12.2013 року між Кредитною спілкою «Грошовий резерв» та членом спілки [PERSON] булло укладено кредитний договір №22/1/2013, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 5500 грн., строком на 24 місяці по 18.12.2015 року. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2014 року у цивільній справі №203/5193/14-ц, з відповідачки на користь кредитної спілки було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 20345 грн., що складалась із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500 грн., заборгованості по процентам в сумі 3130 грн., пені в сумі 8965 грн., штрафу в сумі 2750 грн. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.06.2016 року у цивільній справі №203/1497/16-ц з [PERSON] на користь кредитної спілки було стягнуто заборгованість, що утворилась станом на 18.12.2015 року, в сумі 37797 грн. 83 коп., що складається із заборгованості по процентам в сумі 10022 грн. 83 коп., пені в сумі 27775 грн. Посилаючись на те, що на теперішній час вказані судові рішення відповідачкою не виконано та залишається непогашеною заборгованість в сумі 54727 грн. 06 коп., позивач просив суд стягнути з відповідачки в порядку ч.2 ст.625 ЦК України три відсотки річних в сумі 5096 грн. 36 коп., інфляційні витрати в сумі 22547 грн. 50 коп., а всього стягнути 27643 грн. 86 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на безпідставність нарахуванням заявлених до стягнення коштів. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.12.2013 року між Кредитною спілкою «Грошовий резерв» та членом спілки [PERSON] булло укладено кредитний договір №22/1/2013, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 5500 грн., строком на 24 місяці по 18.12.2015 року. В зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором, заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ввід 01.12.2014 року у цивільній справі №203/5193/14-ц, з відповідачки [PERSON], як позичальника та співвідповідачів [PERSON], [PERSON], як поручителів, в солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 01.07.2014 року, в сумі 20345 грн., що складалась із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500 грн., заборгованості по процентам в сумі 3130 грн., пені в сумі 8965 грн., штрафу в сумі 2750 грн. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.06.2016 року у цивільній справі №203/1497/16-ц з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь кредитної спілки було стягнуто заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 18.12.2015 року, в сумі 37797 грн. 83 коп., що складається із заборгованості по процентам в сумі 10022 грн. 83 коп., пені в сумі 27775 грн. Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаних судових рішень було видано виконавчі листи, які перебувають на виконанні у зведеному виконавчому провадженні в Центральному ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З постанов про відкриття виконавчого провадження вбачається, що за виконавчим листом, виданий на підставі рішення суду від 15.06.2016 року, заборгованість складає 37797 грн. 83 коп., а за виконавчим листом, виданий на підставі рішення від 01.12.2014 року, залишок заборгованості становить 16929 грн. 23 коп., що загалом становить 54727 грн. 06 коп. Виходячи із вказаного розміру заборгованості, позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути з відповідачки три відсотки річних в сумі 5096 грн. 36 коп., інфляційні витрати в сумі 22547 грн. 50 коп., а всього стягнути 27643 грн. 86 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідальність, передбачена ст.625 ЦК, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Оскільки стягнення неустойки є самостійною мірою цивільно-правової відповідальності, на суму неустойки не нараховуються проценти (ч.2 ст.550 ЦК України). Під процентами в цьому випадку слід розуміти проценти за користування чужими грошовими коштами, стягнення яких передбачене ст.536 ЦК України, та проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, які стягуються відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідачки в порядку ч.2 ст.625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання основного грошового зобов'язання, що випливає із кредитного договору та включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 5500 грн., а також заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 3130 грн. та 10022 грн. 83 коп., а загалом становить 9652 грн. 83 коп. Включення до розрахунку заявлених до стягнення в порядку ч.2 ст.625 ЦК України коштів неустойки у вигляді стягнутої пені та штрафу, які є самостійними мірами цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суд вважає безпідставними. В зв'язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача в порядку ч.2 ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №22/1/2013 від 18.12.2013 року за період з 19.12.2015 року по 24.01.2019 року три відсотки річних в сумі 898 грн. 90 коп. (9652,83 : 100 х 3 : 365 х 1133 днів прострочення), інфляційні витрати в сумі 3976 грн. 97 коп. (9652,83 х 1,412 сукупного індексу інфляції - 9652,83), а всього стягнути 4875 грн. 87 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: partial