Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], бабусі позивача, залишилося спадкове майно , а саме приватизовані земельні ділянки площею 7,40 га. та 7, 39 га. на території Валківської сільської ради Полтавського району. Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував 1/3 частину спадкового майна, але зареєструвати право власності на землю в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не має можливості без звернення до суду за захистом свої прав та інтересів. 23.01.2014р. ухвалою Полтавського районного суду за заявою представника позивача із кола відповідачів у справі виключено як неналежного відповідача Полтавське районне управління юстиції , як безпідставно залучений орган до якого не пред»явлено позовних вимог. В судове засідання представник позивач не з»явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнивши позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Валківської сільської ради Полтавського району та області до суду не з»явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача [PERSON]. 21.03.2005р. позивач отримав в Полтавській районній державні нотаріальній, свідоцтво про право на спадщину за № 1-385. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить 1/3 частина приватизованих земельних ділянок площею 7, 40 га. та 7,39 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області і належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки: серія ІV-ПЛ № 005521, виданого Валківською сільською радою Полтавського району 24.05.2001р. за зареєстрованим № 249 та серія РІ № 526656, виданого Валківською сільською радою Полтавського району 26.07.2001р. за зареєстрованим № 276. 2/3 частини зазначених земельних ділянок успадкував чоловік померлої - [PERSON]. Згідно рішення 33 сесії 6 скликання Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.11.2013р. на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] затверджено схему поділу земельних ділянок /паїв/ між спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] На звернення позивача до реєстраційної служби Полтавського РУЮ йому було відмовлено у реєстрації речових прав на успадковане нерухоме майно в зв»язку з тим, що у свідоцтві про право на спадщину вказано лише дві земельні ділянки, а при виготовленні технічної документації було вказано наявність трьох земельних ділянок, а саме: - земельна ділянка розміром 0,23 га., розташована на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер ділянки 5324080300:00:006:0005; - земельна ділянка розміром 2,47 га., розташована на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер ділянки 5324080300:00:006:0007; - земельна ділянка розміром 2,23 га., розташована на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер ділянки 5324080300:00:006:0006. Згідно п. « 1» ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно п. 7 ст. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року (далі Порядок), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є зокрема свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органами місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим порядком. Відповідно до пункту 2 розділу VII .Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Суд, виходячи з вищевикладеного вважає, що позивач не мав іншої можливості підтвердити наявність права власності на нерухоме майно, окрім як в судовому порядку згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: п.1) визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно п. б, г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, якщо зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевказаного відповідно до ст.ст. 15, 16, 316, 328, 392, 1218, 1221, 1225, 1261, 1268, 1273, 1275 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 152 ЗК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р, п. 10 ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved