Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про визнання правочину дійсним, визнання права власності на садибу, обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 05.02.2014р. - [PERSON] виявила бажання придбати, а [PERSON] та [PERSON], виявили бажання продати позивачу садибу, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана садиба складається з: житлового будинку загальною площею 292.2 кв.м. та земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер [NUMBER]. Домовленості щодо придбання садиби між сторонами частково виконані, а саме: покупець передала продавцям кошти, що підтверджується їх розписками про отримання коштів, але в зв'язку з тим, що відповідачі уникають нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу садиби, позивач не має юридичної можливості в повному обсязі володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеному в позовній заяві та розглядати справу за наявними матеріалами в справі. В судовому засіданні представник відповідачів за дорученням позовні вимоги визнала в повному обсязі. Не заперечила проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно вимог статті 219 ЦК України , у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: п.1) визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 05.02.2014р. - [PERSON] виявила бажання придбати,а [PERSON] та [PERSON], виявили бажання продати позивачу садибу, що розташована за адресою: [ADDRESS] Полтавського району Полтавської області, яка складається з: житлового будинку загальною площею 292.2 кв.м. та земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер [NUMBER]. Домовленості щодо придбання садиби між сторонами частково виконані, а саме: покупець передала продавцям кошти, що підтверджується їх розписками про отримання коштів, але в зв'язку з тим, що відповідачі уникають нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу садиби, позивач не має юридичної можливості в повному обсязі володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном. Згідно розписки про отримання коштів за нерухоме майно від 05.02.2014р., встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 71937 грн. за частину садиби, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка становить повну оплату вартості земельної ділянки; Відповідно розписки про отримання коштів за нерухоме майно від 05.02.2014р., встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON], грошові кошти в розмірі 821744 грн. за частину садиби, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка становить повну оплату вартості житлового будинку з господарськими спорудами. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 33633838 від 28.03.2012р., встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], номер запису: 219 в книзі:16 належить на праві приватної власності - [PERSON]; Відповідно Державного акту, серія [NUMBER] від 28.10.1997р. та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 5300395752013 від 11.06.2013р., встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.1997р. № Т93н, - земельна ділянка площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, має кадастровий номер [NUMBER], і розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, - належить на праві приватної власності - [PERSON]. Згідно Звіту про оцінку майна № ОС140201-002 від 04.02.2014р., встановлено, що оціночна вартість: житлового будинку загальною площею 292.2 кв.м. , який розташований за адресою: [ADDRESS] Полтавського району Полтавської області, становить - 821744 грн.; Згідно звіту про оцінку майна LA140201-001 від 04.02.2014р., встановлено, що вартість земельної ділянки загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: с. Марківка Полтавського району Полтавської області, становить - 71937 грн. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевказаного відповідно до ст. 15, ст. 16, ст. 218, ст. 220, ст. 316, ст. 328, ст. 334, ст. 373, ст. 392, ст. 655, 657, 662, 640 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р

Outcome: approved