Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.\~\~\~\~ Мотивує позов тим, що в 1992\~році він побудував гараж в [ADDRESS] на підставі дозволу на будівництво наданого рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради. Позивач вказує, що так як гараж є самочинно побудований він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та прохав його задоволити. Представник відповідача виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що позов визнає. Представник третьої\~ особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту державної\~архітектурно-будівельної\~інспекції у\~Полтавській областів судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 20.08.1991 року, розглянувши заяву позивача, рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №176 йому було надано дозвіл на будівництво гаража. 20.08.1991 року за №19 в Хорольській міській раді народних депутатів позивачем було отримано відповідний дозвіл на проведення робіт в [ADDRESS] . [ADDRESS] ), 1 строком на 1 рік до 20.08.1992 року. Позивач розпочав будівництво та закінчив роботи у відведений строк, але витративши фактично всі кошти на будівництво оформити право власності не мав спроможності. 25.07.2014 року рішенням №274 виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської\~області позивачу передана у власність земельна ділянка для гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №67170692\~від 02.09.2016року слідує, що власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п.12 ПП ВС України «Про практику\~застосування судами\~статті 376\~Цивільного кодексу\~України (про\~правовий режим\~самочинного будівництва)»,\~у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376\~ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Отже,\~з огляду\~на наведене,\~беручи до\~уваги неможливість\~оформлення прав\~у встановленому\~законом порядку,\~враховуючи визнання\~відповідачем позову,\~що не\~суперечить закону,\~не порушує\~законних прав\~чи інтересів\~інших осіб,\~суд вважає,\~що позов [PERSON] до Виконавчого комітету\~Хорольської міської\~ради Полтавської\~області за участю третьої\~ особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту Державної\~архітектурно-будівельної\~інспекції\~у\~Полтавській області про визнання права власності на гараж слід задовольнити. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved