Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 30 жовтня 2014 року надав у борг відповідачеві - [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 грн. Відповідач зобовязувався повернути, надані кошти у сумі 2000 грн. до 01 травня 2015 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розмірі 50% від суми позики. Тобто загальна сума повернутих коштів мала б складати 3000 грн. Окрім вищевказаної суми, [PERSON] 08 грудня 2014 року взяв в борг 1000 грн. з умовою повернення цієї суми, а також 50% від неї, що складає 500 грн. до 01 квітня 2015 року. Тобто, відповідач мав би повернути 1500грн. З настанням вищевказаних дат повернення боргу відповідач не зробив цього, але згодом з його сторони відбулось часткове погашення, а саме: 400 грн. - 04.07.2015 року, 900 грн. - 17.07.2015 року, 300 грн. - 01.04.2016 року, тобто в сумі відбулось погашення на 1600 грн. Враховуючи це, на сьогоднішній день по розписці від 30.10.2014 року (відповідач мав повернути 3000 грн.) залишився борг у сумі 1400 грн., а по розписці від 08.12.2014 року борг не повернуто зовсім, тому так і залишився - 1500 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 42222 грн. з яких: 2900 грн. - сума основного боргу, 67 грн. - сума компенсації банківського відсотку згідно умов розписки, 39000 грн. - сума боргу за договірними штрафними санкціями за кожен день прострочення, 109 грн. - 3% річних, 146 грн. - сума інфляційних збитків та судового збору у розмірі 551,21 грн. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 15000 грн. з яких: 1578,48 грн. - сума основного боргу, 67 грн. - сума компенсації банківського відсотку згідно умов розписки, 146 грн. - сума інфляційних збитків, 13208,60 грн. штрафні санкції, та судового збору у розмірі 551,21 грн. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], 30 жовтня 2014 року надав у борг відповідачеві - [PERSON], грошові кошти у сумі 2000 грн., що підтверджується копією боргової розписки від 30 жовтня 2014 року (а.с.7). Відповідач зобовязувався повернути, надані кошти у сумі 2000 грн. до 01 травня 2015 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розмірі 50% бід суми позики. Тобто загальна сума повернутих коштів мала б складати 3000 грн. Окрім вищевказаної суми, [PERSON] 08 грудня 2014 року взяв у [PERSON] в борг 1000 грн. з умовою повернення цієї суми, а також 50% від неї, що складає 500 грн. до 01 квітня 2015 року. Тобто, відповідач мав би повернути 1500грн., що підтверджується копією боргової розписки від 08 грудня 2014 року (а.с.8). З настанням вищевказаних дат повернення боргу відповідач не зробив цього, але згодом з його сторони відбулось часткове погашення тому загальна сума боргу за договором позики становить 15000 грн. з яких: 1578,48 грн. - сума основного боргу, 67 грн. - сума компенсації банківського відсотку згідно умов розписки, 146 грн. - сума інфляційних збитків, 13208,60 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ст. 530 ЦК України вказано, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved