Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2016р. після смерті його батька [PERSON] В квартирі залишилась зареєстрованою [PERSON], яка не перебуває у жодних родинних відносинах з власником квартири, але протягом тривалого часу, з дати реєстрації, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідачка квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідачки із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2016р., виданого Державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1-272, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 27.10.2015р., є його син [PERSON], спадщина складається з квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], який помер 27.10.2015р. (батько позивача) та [PERSON] (Відповідач), що підтверджується копією особового рахунку. Наявним у справі актом, складеним представниками КСН «Жемчужний» 13.04.2016 року, підтверджується відсутність відповідачки у спірній квартирі з моменту реєстрації, тобто з 17.06.2014 року. \~Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідачка - визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутня в спірній квартири без поважних причин. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved