Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордеру, виданому йому та його сім`ї 02.08.1972 . У вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які не проживають в ній з 2017 року. Відповідачі не несуть витрат на утримання житла, не сплачують комунальні платежі, при цьому ніяких перешкод у користуванні приміщення відповідачам не створюється. Позивач позбавлений можливості оформити субсидію та приватизувати квартиру, оскільки в ній зареєстровані відповідачі, які постійно проживають за кордоном. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник направив до суду заявув в якій позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду, просив слухати справу у відсутності позивача та його представника. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином, відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Квартира за адресою: [ADDRESS] , надана позивачу та його сім`ї згідно ордеру, виданому Виконавчим комітетом КМР депутатів трудящих 02.08.1972 (а.с. 8). Відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі (а.с. 9). Як вбачається з акту, складеного ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 22.02.1917 відповідачі зареєстровані у спірній квартирі, однак не проживають в ній. Згідно акту, складеного ТОВ «Імпульс-Газ» 19.02.2021, відповідачі з 2017 року не проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved