Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що з 03.08.1989 р. по 24.09.1999 р. та з 31.07.2001 р. по 25.11.2001 р., з 02.06.2005 р. по 21.02.2017 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, працював за професією котельника. [PERSON] акту розслідування хронічного професійного захворювання від 28.07.2017 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна часто рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з лівостороннім корінцевим синдромом L5-S1, на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, з грижами МХД L4-L5, L5-S1, стенозом хребцевого каналу попереково-крижового відділу, з вираженим мязово-тонічним і алгічним синдромами зі звичайним порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху 2 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві (Основний діагноз). Остеохондроз шийного відділу хребта, деформуючий спондильоз, спондилоартроз, униковертебральний артроз, стеноз хребтового каналу, протрузія МХД С3-С4, С4-С5, С5-С6, вертебральна цевікоалгія. Скривлення носової перегородки вправо з помірним забрудненням носового диханням. Хронічний фарингіт, ст. ремісії. Пресбіопія (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного [PERSON] зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п. 17 [PERSON] зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості та показників важкості праці, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці відповідно до ст. 6, 7, 13 ЗУ «Про охорону праці». 20.09.2017 р. позивачу [PERSON] МСЕК м. Суми визначено 50 % стійкої втрати працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних так і моральних страждань. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не зявився, надали заперечення проти позову, згідно яких у задоволенні позову просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 03.08.1989 р. по 24.09.1999 р., з 31.07.2001 р. по 25.11.2001 р., з 02.06.2005 р. по 21.02.2017 р. працював за професією котельника ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання», звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору /а.с.6-7/. [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.07.2017 р. [PERSON] було встановлено діагноз: (J 44.8) ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень першої ст. Легенева недостатність першої ст. Захворювання професійне, вперше встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ППЛЕК 05.07.2017 р. (М 54.1) Хронічна часто рецидивуюча поперековокрижова радикулопатія з лівостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, з грижами МХД L4-L5, L5-S1, стенозом хребцевого каналу попереково-крижового відділу, з вираженим мязово-тонічним і алгічним синдромами зі звичайним порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження на виробництві, вперше встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ППЛЕК 05.07.2017 р. (Н 90.3) Хронічна двохстороння сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (другий ст.) за класифікацією [PERSON] і [PERSON] Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві, вперше встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ППЛЕК 05.07.2017 р. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості та показників важкості праці. З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано генеральному директору ПАТ «Сумське НВО» [PERSON]: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання та інструменту, що генерує шум та вібрацію; постійно забезпечувати ефективний адміністративний контроль за використанням працюючими в умовах підвищеного рівня шуму, пилу засобами індивідуального захисту органів слуху та дихання /а.с.8/. З виписки із історії хвороби № 07-01-13/688 вбачається, що [PERSON] з 21.06.2017 р. по 12.07.2017 р. перебувала на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом /а.с.10/. [PERSON] № 553 огляду медико соціальною експертною комісією від 20.09.2017 р. [PERSON], [INFO], пройшов первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 50 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання до 01.09.2018 р. та встановлено ІІІ групу інвалідності. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 15000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial