Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити місце проживання його доньки [PERSON], [INFO], разом з ним як з батьком дитини, посилаючись на те, що дитина бажає проживати з ним, а він може забезпечити її належне утимання та виховання. Крім того, позивач просить припинити у звязку з цим стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь відповідача та звільнити його від сплати існуючої заборгованості по аліментам. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Представники Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з липня 2003 року по грудень 2008 року та мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про розірвання шлюбу та народження дитини. Згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17.06.2008 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка проживала з матірю. Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця Білозерського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області станом на 01.12.2016 року позивач має заборгованість по аліментам за вказаним рішенням суду в загальній сумі 4979 грн 66 коп. Згідно позовної заяви неповнолітня [PERSON], [INFO], з 01.09.2016 року проживає разом з батьком позивачем по справі, у звязку з напруженими відносинами з відповідачкою, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечується. Відповідно до ст.ст.\~141,\~157 СК України\~мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, а питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Стаття 160 СК України передбачає визначення місця проживання дитини за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України в разі не досягнення батьками згоди, щодо місця проживання дитини, спір між ними вирішується органом опіки та піклування або судом з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особистої прихильності дитини до кожного із них, віку дитини, стану її здоровя та інших обставини, що мають істотне значення, при цьому дитина не може бути передана для проживання тому з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається з наданих суду документів, позивач проживає в приватному будинку, в якому облаштовані умови для проживання неповнолітньої доньки, за місцем проживання характеризується позитивно, має сімю, в 2016 році працював, на даний час не працює, але має підсобне господарство та земельний пай, який обробляє самостійно, у звязку з чим може забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується матеріалами справи та висновком Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області відповідно до якого доцільним є визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. За таких обставин, з урахуванням бажання дитини проживати з батьком та згоди матері на таке визначення місця проживання дитини з'ясованих органом опіки та піклування, вимоги позивача є обгрунтованими та в силу ст.ст. 160, 161 СК України підлягають задоволенню. У звязку з чим є законнимими і також підлягають задоволенню вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання [PERSON], [INFO], на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17.06.2008 року, оскільки дитина з 01.09.2016 року проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні. Разом з тим, вимоги позивача про звільнення його від сплати виниклої на підставі вказаного рішення суду заборгованості по аліментам на утримання [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 197 СК України підлягають задоволенню судом частково лише за період з 01.09.2016 року, оскільки в цей час дитина проживала разом з позивачем, що суд відносить до істотних обставин які дають підстави для звільнення позивача від сплати аліментів у цей період. Підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання [PERSON], [INFO], яка виникла в інший період суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 СК України не вбачає, у звязку з чим в цій частині вимоги позивача не грунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають, як недоведені позивачем. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1280 грн.

Outcome: partial