Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7330,53 грн., посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах - працював на посаді доцента кафедри комунальної теплоенергетики та енергозбереження, був звільнений з роботи у зв'язку із ліквідацією ДВНЗ «Київський університет управління та підприємництва». У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання юридична особа була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як вбачається з копії трудової книжки з 04.12.2007 року на підставі наказу №455 позивач був прийнятий на роботу до Державної Академії житлового комунального господарства на посаду старшого викладача кафедри комунальної теплоенергетики та енергозбереження за контрактом. В подальшому Державну Академію житлового комунального господарства було реорганізовано в Державний вищий навчальний заклад «Київський університет управлінні підприємництва» та позивача переведено на посаду доцента кафедри комунальної теплоенергетики та енергозбереження. На підставі наказу від 19.11.2014 р. № 250-з, позивача з 19.11.2014 р. було звільнено з роботи у зв'язку із ліквідацією ДВНЗ «Київський університет управління та підприємництва» відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що на день звільнення у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по виплаті заробітної плати за березень-червень 2012 року загальною сумою 7330,53 грн., а саме за березень 2012 р. - 2322,00 грн., квітень 2012р. - 2321,00 грн., травень 2012 р. - 2321,00 грн., за червень 2012 р. - 366,53 грн., що підтвреджується довідкою від 27.09.2012 р. Враховуючи, що відповідач порушив трудові права позивача, а саме право на своєчасне одержання винагороди за працю, передбачене чинним трудовим законодавством України, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а саме в сумі 7330,53 грн. невиплаченої заробітної плати. Оскільки при пред'явленні позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved