Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить зобов'язати відповідача в тримісячний термін з дня набрання законної сили рішенням суду розробити проекти землеустрою по зміні цільового призначення (використання) земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: земельної ділянки площею 0,0952 га, кадастровий номер [NUMBER] з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка)» (підрозділ 02.01 розділу 02 секції В Класифікатору) на «для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» (підрозділ 03.07 розділу 03 секції В Класифікатору) та подати до Олександрійської міської ради на затвердження; земельної ділянки площею 0,0104 га, кадастровий номер [NUMBER], з « для ведення індивідуального садівництва» (підрозділ 01.05 розділу 01 секції А Класифікатору) на «для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» (підрозділ 03.07 розділу 03 секції В Класифікатору) та подати до Олександрійської міської ради на затвердження. Позивач також просить стягнути з відповідача на користь управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради судові витрати на суму 1378,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені земельні ділянки належать відповідачу на підставі свідоцтв про право власності. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець. 11.06.2016 року в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо об'єкта будівництва, який розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Шевченка,58, уповноваженою комісією було складно акт №406/2016-ол, в якому зафіксовано, що за вказаною адресою проведено реконструкцію частини житлового будинку під магазин непродовольчих товарів, а отже відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, не змінює цільове призначення (використання) земельної ділянки, не сплачує земельний податок за використання земельної ділянки в комерційних цілях. 24.01.2018 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач вважає позов таким, що не ґрунтується на нормативно-правових нормах чинного законодавства, оскільки, як свідчить складений 11.05.2016 року акт перевірки №406/2016-ОЛ, частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], реконструйовано під магазин непродовольчих товарів(без зміни габаритів та параметрів будинку) без зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт, чим порушено п.2 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто відповідачем було проведено реконструкції житлового будинку без реєстрації декларації про початок будівельних робіт. Разом з тим, позивач в своїй позовній заяві вказує, що вищезазначеним актом зафіксовано факт нецільового використання земельної ділянки і жодних доказів цьому не надає. Згідно припису, винесеного за результатами перевірки, його було зобов'язано частково провести реконструкцію житлового будинку з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме, розробити проект на реконструкцію житлового будинку з вбудованим магазином та надати до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області «Декларацію про початок будівельних робіт». Зазначені вимоги припису ним біли виконані: розроблено робочий проект, подано декларацію про початок будівельних робіт, здійснено реконструкцію житлового будинку, подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Як наслідок, управлінням ДАБУ 18.11.2016 року було проведено перевірку та складено акт №1112/2016-ОЛ в якому зазначено, що порушень законодавства при реконструкції житлового будинку під житловий будинок з вбудованим магазином не виявлено. Крім того, оскільки, згідно класифікації видів цільового призначення земельних ділянок, земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) та земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі мають різні коди цільового призначення, то змінити цільове призначення земельної ділянки під окремим приміщенням будинку неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин - земельну ділянку. Відносно вимог позивача щодо несплати земельного податку: він зареєстрований як фізична особа - підприємець і дійсно використовує магазин у своїй підприємницькій діяльності, при цьому, як платник єдиного податку третьої групи(юридичні особи), звільнений від сплати земельного податку в частині майна, що використовується у підприємницькій діяльності, відповідно до абз.4 п.297. 1 ст.297 Податкового кодексу України. 29.01.2018 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, відповідач та його представник вважають, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власника земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою АРК, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення, відмова зазначених органів у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені в суді. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. В судовому засіданні представник позивача Мардус Б.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, його неявка, враховуючи приписи ст.223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. В судовому засідканні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що відповідач використовує земельну ділянку за цільовим призначенням. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2016 року №70849304 відповідачу на підставі свідоцтва про право власності № 8177796, виданого 19.08.2013 року реєстраційною службою Олександрійського міськрайонного управління юстиції, належить земельна ділянка площею 0,0104 га, кадастровий номер [NUMBER], призначена для ведення індивідуального садівництва. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2016 року №770848972 відповідачу на підставі свідоцтва про право власності № 8176459, виданого 19.08.2013 року реєстраційною службою Олександрійського міськрайонного управління юстиції, належить земельна ділянка площею 0,0952 га, кадастровий номер [NUMBER], призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка). 11.06.2016 року комісією в складі головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ДАБІ у Кіровоградській області [PERSON], головного спеціаліста відділу архітектури та ремонтно-будівельних робіт [PERSON], головного спеціаліста Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської [PERSON], в присутності [PERSON], було складно акт №406/2016-ОЛ про те, що за адресою: м. Олександрія, вул. Шевченка,58, без змін габаритів та параметрів будівлі проведено реконструкцію частини житлового будинку під магазин непродовольчих товарів без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до зазначеного акту було складено припис. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №1112/2016-ОЛ від 18.11.2016 року, проведеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ДАБІ у Кіровоградській області [PERSON] та головним спеціалістом відділу архітектури та ремонтно-будівельних робіт [PERSON] щодо виконання вимог припису від 11.05.2016 року №120/2016-ОЛ, було встановлено, що [PERSON] вимоги зазначеного припису виконав, декларацію про початок будівельних робіт за адресою: [ADDRESS], до Управління ДАБІ в Кіровоградській області направив, зауважень щодо здійснення перевірки немає. Крім того, за заявою [PERSON] було проведено технічну інвентаризацію об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], про що свідчить виготовлений 08.08.2016 року технічний паспорт. Як свідчить декларація про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, розташованого за адресою: [ADDRESS], де було затверджено реконструкцію житлового будинку під житловий будинок та вбудований магазин непродовольчих товарів, зроблено висновок про те, що вважати закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації. Згідно відповіді, наданої начальником управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради 12.01.2018 року №07-27 план зонування території міста Олександрії та детальний план, що охоплює район вулиці Шевченка, відсутній. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). За приписами ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Разом з тим, позивач в позові посилається на те, що відповідач використовує належні йому земельні ділянки не за цільовим призначенням та просить суд зобов'язати останнього розробити проекти землеустрою по зміні цільового призначення(використання) земельних ділянок. Статтею 91 Земельного кодексу України визначені обов'язки власників земельних ділянок, в тому числі, обов'язок забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням. Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» визначене поняття цільового призначення земельної ділянки, яким є використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. За приписами ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, визначено код цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 02.01, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 03.07, тобто це два різних види цільового призначення. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2017 року № 97677003, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №4220706, виданого 31.05.2013 року реєстраційною службою Олександрійського міськрайонного управління юстиції є власником житлового будинку з вбудованим магазином непродовольчих товарів загальною площею 523,5 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,0952 га. 10.10.2016 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області було видано декларацію серія КД №143162841346 про готовність об'єкта, зазначеного будинку, до експлуатації. Отже, оскільки магазин вбудовано в житловий будинок змінити цільове призначення земельної ділянки площею 0,0952 га під окремим приміщенням будинку неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин - земельну ділянку. Щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,0104 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення індивідуального садівництва, позивачем не надано жодного доказу. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст.21 Земельного кодексу). За статтею 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень тягне за собою адміністративну відповідальність, однак доказів притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за використання земель не за цільовим призначенням відповідальності позивачем не надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, враховуючи те, що згідно класифікації видів цільового призначення земельних ділянок, земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі мають різні коди цільового призначення, а житловий будинок реконструйовано в житловий будинок з вбудованим магазином непродовольчих товарів без змін габаритів та параметрів будівлі, то змінити цільове призначення земельної ділянки під окремим приміщенням будинку неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин - земельну ділянку. В даному випадку вимоги позивача щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, наданих у власність, в примусовому порядку суперечить вимогам закону та порушують права та законні інтереси власника земельних ділянок. Таким чином, аналіз наведених положень земельного законодавства дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача змінити цільове призначення земельних ділянок не підлягають задоволенню. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.10.2016 року №1001574859 вбачається, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, види діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин. Згідно довідки ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.01.2018 року №2692 станом на час видачі якої у [PERSON] відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів. Як свідчить довідка Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.01.2018 року №49/10/13-00 [PERSON] зареєстрований як суб'єкт господарської діяльності - фізична особа, починаючи з 01.01.2012 року є платником єдиного податку 2 групи. При цьому відповідач в свої запереченнях посилається на те, що він є платником єдиного податку 3 групи. Відповідно до положень ст.293 Податкового кодексу України платники єдиного податку не є платниками земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються для провадження підприємницької діяльності. При цьому відповідач являється платником єдиного податку і земельну ділянку використовує для підприємницької діяльності. Разом з тим, так як позивачем не заявлено в прохальній частині позову вимоги щодо отримання земельного податку за користування відповідачем земельними ділянками в комерційних цілях, суд вважає за недоцільне досліджувати докази в цій частині позову. Оскільки підстави для задоволення позовних вимог судом не встановлені, судові витрати, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: dismissed