Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України » в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість кредитним договором № 384 від 18.06.2008 у розмірі 9053,04 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 384 від 18.06.2008. Заочним рішенням Новопсковського районного суду від 08.02.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17 стягнуто з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 384 від 18.06.2008, яка утворилася станом на 12.10.2017 у розмірі 28229,66 грн. У задоволенні вимог банку щодо стягнення з [PERSON] як солідарного боржника заборгованості за кредитним договором відмовлено. Постановою Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 вищезазначене заочне рішення суду змінено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість сумі 9812,10 грн. та з [PERSON] заборгованість у сумі 18417,56 грн. На даний час відносини між сторонами відповідно до умов кредитного договору не припинені та позичальнику щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом. Починаючи з 12.10.2017 в результаті невиконання відповідачем зобов`язань за Кредитним договором та з урахуванням стягнутих за рішеннями суду сум заборгованості, утворилася нова заборгованість у розмірі 9053,04 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 24.09.2020. 24.09.2020 та 02.11.2020 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів. Наступне судове засідання призначено на 12.11.2020. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не направили, відзив на позовну заяву не надали, зустрічний позов до суду не пред`явили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії -Краснолуцьке відділення ощадного банку № 3115 (далі -Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір (далі- Договір) №384 від 18.06.2008. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 69 000 (шістдесят дев`ять тисяч) грн. (надалі-Кредит), а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в 69 000 (шістдесят дев`ять тисяч) грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27 (двадцять сім) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит надається на 119 (сто дев`ятнадцять) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.06.2018 на споживчі потреби. Надання кредиту здійснюється одноразово з кредитного рахунку № [NUMBER] філії Краснолуцьке відділення №3115 ВАТ «Ощадбанк» готівкою або шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника або іншого одержувача коштів, зазначеного в розрахункових Позичальника протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання Позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього Договору. Згідно п. 1.5 Договору Позичальник зобов`язався щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти рівними частинами в сумі 579 (п`ятсот сімдесят дев`ять ) грн. 83 коп. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з «01» серпня 2008 року, на відповідні позичкові рахунки Позичальника, відкриті у філії Краснолуцьке відділення №3115 ВАТ «Ощадбанк». Сплату останнього платежу здійснити до 01 червня 2018 року. При сплаті останнього платежу Банк та Позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування Кредитом. Пункти 1.6.1, 1.6.2, 1.6.4 Договору передбачають, що проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № [NUMBER] у філії - Краснолуцьке відділення №3115 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються Позичальником в касу Банку. Сплата нарахованих процентів здійснюється Позичальником в валюті Кредиту та в порядку, передбаченому цим Договором. Згідно п. п. 4.2.1, 4.2.2 Договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.5 Договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредит в сумі 69000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Відповідно до п. 8.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. В якості забезпечення виконання Відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (Відповідачем 2, Поручителем), [PERSON] (Відповідачем 1, Позичальник, Боржник) був укладений Договір поруки №384/1 від 18.06.2008. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №384 від 18.06.2008, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладеними в майбутньому. Згідно п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за визначеним кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору №384 від 18.06.2008 не пред`явить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до п. 6.3 Договору поруки даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Відповідно до заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2008 у справі ЄУ № 420/1851/17 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018, якою змінено вищезазначене рішення суду, з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № 384 від 18.06.2008 станом на 12.10.2017, яка складає 18417,56 грн., в тому числі: борг за кредитом - 4657,85 грн.; процентів за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 30.04.2017- 9470,15 грн.; інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з вересня 2014 року по квітень 2017 року - 3667,89 грн.; трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 02.09.2012 по 04.05.2017- 621,67 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 384 від 18.06.2008 станом на 12.10.2017 у сумі 9812,10 грн., в тому числі: борг за кредитом-8117,85 грн.; процентів за користування кредитом за період з 01.05.2017 по 12.10.2017- 1549,88 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з травня 2017 року по вересень 2017 року-114,26 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 05.05.2017 по 11.10.2017-30,11 грн. Рішенням встановлено, що позивачем було заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № 384 від 18.06.2008. Рішення суду набрало законної сили 31.07.2018. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже позивачем стягнуто суму наданого відповідачу кредиту за договором № 384 від 18.06.2008. Таким чином, в даному випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання відповідачами заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивачем нараховано: -прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.10.2017 по 31.05.2018 - 2192,49 грн.; - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 12.10.2017 по 24.06.2020 - 986,56 грн.; - три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 12.10.2017 по 24.06.2020 - 1028,74 грн.; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року- 2283,75 грн.; - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року - 2561,50 грн. Щодо вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом за період з 12.10.2017 по 31.05.2018 у сумі 2192,49 (п.4 розрахунку) суд зазначає наступне. Згідно наданого розрахунку (а.с.5 п.1) станом на 03.07.2014 існувала заборгованість у сумі 12775,70 грн. Відповідно до заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17 дана сума заборгованості була стягнута на підставі п. 4.2.2 Договору достроково. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника) відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Банк своїм правом, передбаченим п.4.2.2 Договору, скористався та достроково стягнув з відповідачів основну заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за його користування, а тому нарахування прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 2192,49 грн. є неправомірним, оскільки вони згідно розрахунку (п.4, а.с.6) нараховані з 12.10.2017 по 31.05.2018, тобто вже після винесення заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018. Посилання позивача на те, що відносини між банком та відповідачем не припинені, є доречними, втім нарахування відсотків за користування кредитом можливе лише у випадку користування боржником сумою кредиту. Враховуючи, що сума кредиту достроково стягнута з відповідача за рішенням суду, то це позбавляє фактично боржника ним користуватися. В даному випадку виникає зобов`язання боржника на виконання грошового зобов`язання за заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17. Таким чином, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанову Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17, у задоволенні вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 2192,49 грн. за період з 12.10.2017 по 31.05.2018 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. За таких обставин у позивача не виникло право нараховувати і три відсотки річних та інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом у період з 12.10.2017 по 24.06.2020 (п.7 Розрахунку заборгованості). А отже у задоволенні вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 12.10.2017 по 24.06.2020 у сумі 1028,74 грн. та інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року у розмірі 2561,50грн. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення боргу за кредитом за період з 12.10.2017 по 24.06.2020 у сумі 986,56 грн. та інфляційних втрат за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року у сумі 2283,75 грн. є правомірним, оскільки відповідачами заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2018 та постанова Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1851/17 не виконуються, що останніми не спростовано, а тому є підстави для застосування ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 384 від 18.06.2008, яка утворилася станом на 25.06.2020 у розмірі 3270,31 грн. у тому числі: -три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 12.10.2017 по 24.06.2020 -986,56 грн.; -інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з жовтня 2017 року по червень 2020 року -2283,75 грн. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції чинній на час виникнення правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Згідно п. 1.2. Кредитного договору кредит надано на 119 місяців до 01.06.2018. Позивач звернувся до суду з позовом 03.08.2020, що свідчить про те, що позивачем вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором пред`явлені в межах встановленого строку, передбаченого ч. 4 ст.559 ЦК України, та договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Підписуючи договір поруки, боржник [PERSON] поручилася відповідати перед Кредитором за порушення [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині задоволення вимог позивача до основного боржника. Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам по 379,66 грн. з кожного.

Outcome: partial