Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. Зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який 01.12.2017 року заповідальним розпорядженням, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н. А., заповів все своє майно йому, [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити належне йому спадкове майно після смерті його дружини та тещі. Крім того, оскільки відсутня частина правовстановлюючих документів на спірне майно, нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: - житловий будинок [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 0.58 га, яка розташована на території Житомирського району Миролюбівської сільської ради с. Леонівка; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.33 га (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030223 виданого 16.01.2002 року [PERSON] ); - земельну ділянку загальною площею 3,9028 га, яка розташована на тероиторії Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030114 виданого 21.11.2001 року [PERSON] ); - земельну ділянку загальною площею 3,6331 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030115 виданого 21.11.2001 року [PERSON] ). У судове засідання 05.11.2021 року сторони не з`явилися. У судових засіданнях, які відбулись раніше, позивач та його представник, підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов. Позивач зазначив, що тривалий час доглядав [PERSON] , який все своє майно спадкував йому. За життя [PERSON] не встиг оформити майно після смерті дружини [PERSON] та її матері - [PERSON] , яка також спадкувала частину майна від своє матері - [PERSON] . Через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно після померлого [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв на спірне спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки, відтак він вимушений був звернутись до суду за захистом свого права як спадкоємця за заповітом. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась; про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 73). До канцелярії суду спрямовано заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника Станишівської сільської ради Житомирської області; поклались на розсуд суду (а.с. 76). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2017 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження - заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н. А., зареєстрований в реєстрі за №835, у відповідності до якого заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день його смерті і на що за законом буде мати право, позивачу (а.с. 15-16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18). Після смерті заповідача позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Сєтака В.Я. для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, однак постановою від 25.06.2020 року №698/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, що належало померлому [PERSON] (а.с. 20). У відповідності до довідки Миролюбівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.04.2019 року вих. №251 (а.с. 19) з [PERSON] без реєстрації місця проживання з ним проживав [PERSON] та вели спільне господарство. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу виданого Миролюбівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 22 вересня 1990 року, між позивачем та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 40). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 21). У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 32), [PERSON] , баба [PERSON] (а.с. 33), померла [INFO] . За життя [PERSON] набула права власності на житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21.12.2020 року (а.с. 28), а саме: згідно даних погосподарського обліку вказаний вище будинок (номер об`єкта погосподарського обліку 243) рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] . На ім`я останньої було виготовлено технічний паспорт на вказаний спірний будинок (а.с. 22-26). [PERSON] також була власницею земельних ділянок, право власності на які підтверджується копіями державних актів на право власності на землю, а саме: - земельну ділянку загальною площею 0.58 га, яка розташована на території Житомирського району Миролюбівської сільської ради с. Леонівка; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.33 га (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030223 виданого 16.01.2002 року) (а.с. 30); - земельну ділянку загальною площею 3.9028 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030114 виданого 21.11.2001 року)(а.с. 31). За життя [PERSON] , мати [PERSON] , набула права власності на земельну ділянку, площею 3,6331 га, що розташована на території Миролюбівської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №030115, виданого 21.11.2001 року (а.с. 36). 25 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась із відповідною заявою щодо виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку (а.с. 146), однак через смерть технічна документація (а.с. 142-152) була виготовлена не в повному обсязі. З довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що спірне майно - будинок та земельні ділянки рахуються за померлими особами, що за життя набули права власності на вказане майно, та на даний час нікому не передавалось (а.с. 92). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2017 року (а.с. 33) встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: -факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті її баби - [PERSON] , яка померла [INFO] ; -факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у період з 1996 року по 29.08.2007 року. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.11.2017 року встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у період з 1996 року по день її смерті (а.с. 38-39). Згідно довідки Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 22.07.2021 року (а.с. 838-86), інформація по спадковим справам до майна [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. Як вбачається з копії спадкової справи №87/2019, заведеної приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В. Я., до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] , позивач, є єдиним спадкоємцем майна померлого (а.с. 95-20). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповідач на випадок своєї смерті має право шляхом вчинення заповіту розпоряджатися своєю власністю спадщиною, до складу якої законом віднесені усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1218, 1233, 1235, 1236 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність наявності права власності спірне нерухоме майно - житловий будинок та земельні ділянки у [PERSON] , який за життя не встиг його оформити, у зв`язку з чим, для реалізації позивачем його спадкових прав на спірне майно, яке залишилося після смерті останнього, на переконання суду, за ним має бути визнано право власності на це майно. Оскільки позивач просить судові витрати з відповідача не стягувати на його користь, судом не розглядається дане питання.

Outcome: approved