Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з частини домоволодіння [ADDRESS]. За життя [PERSON] було залишено заповіт, відповідно до якого вона заповіла належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] позивачу. 15 березня 2013 року позивач звернулася до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на 38/100 частин домоволодіння. Постановою приватного нотаріуса ДМНО позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивачем на підтвердження належності [PERSON] частини домоволодіння [ADDRESS] було надано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2001 року, відповідно до якого було визнано за останньою право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради було надано інформацію, згідно якої в інвентаризаційній справі містяться відомості, що [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2001 року належить 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS] Тобто факт реєстрації права власності за [PERSON] на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] відсутній. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. В судовому засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції /а.с.10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частини домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2001 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] /а.с.15/. Право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] було зареєстровано Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 459 за реєстровим номером 72, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 20 травня 2002 року /а.с.17/. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року було роз'яснене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2001 року, а саме, що частка [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] складає 38/100 частин, оскільки розмір ідеальної частки [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] складає 76/100 частини домоволодіння, то фактично частка [PERSON] у домоволодінні складає 38/100 частин/а.с.16/. 30 березня 2002 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] /а.с.11/. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. 15 березня 2013 року позивач у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини /а.с.12/. 28 грудня 2013 року позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] за заповітом. Постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки з поданих документів факт реєстрації права власності за [PERSON] на 38/100 частин домоволодіння [ADDRESS] відсутній /а.с.14/. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] відповідно до заповіту від 30 березня 2002 року, але в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спірну частину домоволодіння вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину на 38/100 частин домоволодіння в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved