Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] зазначивши, що він є власником вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу від 16 грудня 1992 року. Проживаючи у будинку він здійснює оплату за користування будинком та сплачує комунальні послуги. З 30.05.2012 року у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який ніколи в будинку не проживав і не проживає, плату за користування будинком і комунальні послуги не сплачує, його речей в будинку не має, претензій щодо проживання в будинку не пред'являє, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає неявку відповідача неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи по справі у судове засідання не з'явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує та визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії договору купівлі-продажу від 16 грудня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Зубовою А.О. та зареєстрований за № 4-3566, копії технічного паспорта, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] /а.с.6-13/. Відповідно до копії будинкової книги прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку /а.с.15-17/. Згідно копії довідки голови квартального комітету від 27.02.2016 року, [PERSON] дійсно мешкає за адресою [ADDRESS], [PERSON], 1981 року народження, за вказаною адресою з моменту реєстрації 30.05.2012 року та по теперішній час не проживає /а.с.14/. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS], не проживає з моменту реєстрації з 2012 року, а отже понад 6 місяців без поважних причин, його речей у будинку немає, вимог щодо проживання у вказаному будинку відповідач не пред'являв. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved