Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Зі слів позивача, його сусіди [PERSON] та [PERSON], які проживають в квартирі №1в буд. №13 по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області, самовільно розділили земельну ділянку під будинком та без будь-яких дозволів самовільно побудували паркан, в зв'язку з чим позивач не має можливості вільно обслуговувати ту частину будівлі, що належить йому на праві власності, а тому він змушений звернутися до суду з позовом, в якому він просить захистити його права шляхом демонтажу вищезгаданого паркану. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, однак останні під час судового засідання, що відбулося 08 вересня 2015 року надавали свої пояснення, а також відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення щодо задоволення позову. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 червня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Васильківської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1356, технічним паспортром на вищезазначену квартиру та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1154391 від 04 серпня 2003 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1992 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №1. в буд. №13 по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області Як вбачається з листа №238/09-33 від 02 квітня 2015 року, узгоджувальна комісія по вирішенню земельних спорів у Васильківській міській раді встановила, що будинок №13 по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області є семиквартирним, земельна ділянка, під будинком та його обслуговуванням належить до комунальної власності, кожний з мешканців будинку без будь-якого погодження з міською радою встановив паркан або тимчасові споруди, а тому комісія рекомендує мешканцям багатоквартирного будинку по вул. Шевченка, 13, створити об'єднання співвласників та укласти між собою договір про порядок користування земельною ділянкою, та звільнити земельну ділянку від самовільно встановлених парканів та тимчасових споруд, які перешкоджають вільному доступу в її користуванні. В листі №237/09-33 від 02 квітня 2015 року, зазначено, що узгоджувальна комісія по вирішенню земельних спорів у Васильківській міській раді рекомендує [PERSON] забезпечити безперешкодний доступ [PERSON] до свого вікна. Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.78 ЗК України та ст. 373 ЦК України, право власності в тому числі на землю, включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Відповідно до вимог ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а згідно ст.126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до вимог ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі, проживаючи в багатоквартирному будинку №13 по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області, користуючись земельною ділянкою, на якій розташований вищезазначений багатоквартирний будинок, не дотрималися всіх норм добросусідства, користувалися земельною ділянкою не за її цільовим призначенням, та побудувавши самовільно паркан, без будь-якого погодження з міською радою, завдали землекористувачам сусідньої земельної ділянки незручності, затінення та позбавили можливості вільно обслуговувати ту частину будівлі, що належить позивачу на праві приватної власності, а тому суд вважає за необхідне захистити права та інтереси [PERSON] шляхом демонтажу самовільно збудованого паркану для вільного доступу позивача до своєї частини будинку та вікна. На підставі наведеного та

Outcome: approved