Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2014 року, проживають окремо, та спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження сім'ї, на думку позивача не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в підготовче засідання не з'явився, повідомлений належним чином (а.с.18). Подав заяву про розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с.11). Відповідач також не прибула, повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.21), що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, (а.с.16). Надала суду заяву про визнання позовних вимог, наполягала на розірванні шлюбу, строк для примирення просила не надавати, та розгляд справи здійснити у її відсутність (а.с.22). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 серпня 2009 року у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 722 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). За період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.8). Сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу, стверджують що примирення між ними фізично не можливо, так як з 2014 року проживають окремо, стосунки не підтримують, і їх шлюб носить формальний характер (а.с.11, 22). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дітей. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved