Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом в якому просив суд визнати за фермерським господарством «Ніка» право користування орендованою земельною ділянкою загальною площею 2,5542 га з кадастровим номером: 3224285200:02:005:0081 (загальною площею 2,5543 га з кадастровим номером:3224285200:02:005:0014), що належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104797, на підставі Договору оренди землі від 10.10.2010 №11, що зареєстрований 11.10.2010 у Ставищенському районному відділі Київської обласної філії центру державного земельного кадастру за №041095500602 в строк до 10.10.2025 включно, а також визнати недійсним Договір оренди землі від 20.09.2016 №2712, що укладений між селянським фермерським господарством «Роксолана» та [PERSON] з моменту його укладення. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, які наведені у позовній заяві, а також не визнали з тих же підстав, заявлений до початку розгляду справи по суті зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди тієї ж земельної ділянки № 11 від 10 жовтня 2010 року, кадастровий номер якої 3224285200:02:005:0081, загальною площею 2,5543 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ №104797 від 25.07.2004 року та знаходиться на території Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем фермерським господарством «Ніка», с. Розумниця Ставищенського району Київської області. Зокрема зазначивши, що починаючи з 2010 року ФГ «Ніка» сумлінно виконувало взяті на себе зобовязання згідно договору оренди №10, що укладений з [PERSON], відкрито користуючись орендованою земельною ділянкою, що підтверджується рядом доказів, які долучені до матеріалів справи: копіями відомостей по виплаті орендної плати за землю (паю), копіями доказів сплати земельного податку, визнання самим [PERSON] факту отримання від ФГ «Ніка» паю у натуральному вигляді та матеріальної допомоги на 2016-2017 рік. Також не заперечували того факту, що сам договір оренди підписаний не особисто орендодавцем [PERSON], а його довіреною особою [PERSON], у садибі якої на момент підписання вказаного договору він проживав і продовжує проживати в даний час, не зважаючи на те, що [PERSON] 03.03.2015 року померла, але це не впливає на його дійсність, оскільки сторони його визнавали та виконували протягом більш як 7 років. Довіреності на вчинення таких дій від імені [PERSON] у них не має. Не зважаючи на наявність діючого договору оренди з ФГ «Ніка», про який в 2016 році точно знали всі фігуранти цієї справи, племінниця [PERSON], використовуючи довіреність, яка видана неналежним органом, підписала договір з СФГ «Роксолана», а для того, щоб обманути реєстраційну службу і отримати «чистий» витяг з ДЗК - змінила кадастровий номер земельної ділянки (в звязку з дубляжем) та зареєструвала право оренди за СФГ «Роксолана». Всі ці факти свідчать про наміреність і неправомірність дій щодо укладення договору оренди землі №2712, а відтак наявності законних підстав визнати його недійсним. Також просили застосувати строки позовної давності до зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним Договору оренди землі від 10.10.2010 №11 та відмовити йому у задоволенні зустрічної позовної заяви до фермерського господарства «Ніка» про визнання недійсним Договору оренди землі №11 в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який в одній особі є також представником відповідача селянського фермерського господарства «Роксолана», позов не визнали і до початку розгляду справи по суті подали від імені [PERSON] зустрічний позов про визнання договору оренди землі № 11 від 10 жовтня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки 3224285200:02:005:0081, загальною площею 2,5543 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ № 104797 від 25.07.2004 року та знаходиться на території Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем фермерським господарством «Ніка», с. Розумниця Ставищенського району Київської області, мотивуючи його вимоги тим, що орендодавець власноручно свій підпис під вказаним договором не ставив, тобто було відсутнє його волевиявлення на підписання вказаного договору та додатків до нього. Зокрема в судовому засіданні зазначили, що представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтвердила той факт, що договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року підписував не [PERSON], а [PERSON], в якої на той період проживав [PERSON] та яка у бланку Договору, де зазначені реквізити Орендодавця, Акті приймання передачі земельної ділянки та розрахунку орендної плати вчинила надпис у вигляді прізвища [PERSON]. Підтвердити суду той факт що [PERSON] мала повноваження на підписання договору оренди від імені [PERSON] [PERSON] не змогла, та підтвердила що довіреності на такі повноваження [PERSON] у неї не має і суду її надати не може. В договорі оренди землі №11 від 10.10.2010 року, примірник якого був наданий представником позивача до суду, відсутні записи, що вказують на те, що зазначений договір був підписаний [PERSON] в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, що є доказом того, що Договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року [PERSON] не підписувався, а відповідно він є не укладеним власником земельної ділянки, так як він не підписаний ним власноручно. А тому у задоволені позовних вимог фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою та визнання договору оренди недійсним необхідно відмовити. Щодо посилань первісного позивача у запереченні щодо застосування строків позовної давності за вимогою зустрічного позову про визнання недійсним Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року, то передбачені ст. 257 ЦК України строки, [PERSON] не пропущені, оскільки про існування вказаного договору оренди та про те, що в цьому договорі стоїть не його підпис, а підпис іншої особи - [PERSON], йому стало відомо тоді, коли син [PERSON] віддав йому ([PERSON]Г.) безпосередньо договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року з іншими документами після смерті матері 05 березня 2015 року, тобто до дня смерті [PERSON], яка померла 03 березня 2015 року позивачу за зустрічною позовною заявою не було відомо про існування Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року. Проте в силу власної малограмотності та можливо інших причин останній вказував, що йому про все це стало відомо з моменту отримання позовної заяви від Таращанського райсуду. Крім того, представник в одній особі відповідача [PERSON] та селянського фермерського господарства «Роксолана» зазначив про те, що оспорюваний позивачем ФГ «Ніка» договір оренди землі від 20.09.2016 №2712, що укладений між селянським фермерським господарством «Роксолана» та [PERSON] щодо оренди земельної ділянки загальною площею 2,5542 га з кадастровим номером: 3224285200:02:005:0081 був підписаний від імені [PERSON] його племінницею [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої головою виконавчого комітету Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області від 01.08.2017 року реєстр. №65. На підставі викладеного просили суд відмовити в задоволенні ФГ «Ніка» первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON]. Свідок [PERSON] показав, що приблизно з липня 2006 року [PERSON] проживав у садибі його матері [PERSON], а саме в приміщенні літньої кухні в с. Розумниця вул. Жовтнева, 26 Ставищенського району Київської області, яка опікувалася ним, готувала їсти, прала одяг та білизну, а він допомагав їй по господарству. Щодо обставин підписання договору оренди землі, яка належить [PERSON] з ФГ «Ніка» йому нічого не відомо. Лише після смерті матері, яка померла 03.03.2015 року, у будинку серед інших документів він виявив державний акт на землю, договір оренди землі із ФГ «Ніка» та паспорт на імя [PERSON]. Вказані документи після смерті матері він передав 05 березня 2015 року безпосередньо [PERSON]. До дня смерті його матері останньому не було відомо про існування Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року та інших документів, які мають відношення до [PERSON], який і по даний час з його дозволу продовжує проживати за вищевказаною адресою, тобто у садибі, що належала його матері. Судом встановлено, що [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104797 від 25 липня 2004 року є власником земельної ділянки площею 2,5543 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області, кадастровий номер якої 3224285200:02:005:0014. 10 жовтня 2010 року між Фермерським господарством «Ніка» та [PERSON] було укладено Договір оренди землі №11. Договір зареєстрований у Ставищенському районному відділі Київської обласної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.10.2010 за №041095500602. Згідно п. 1 Договору оренди, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення, яка знаходиться на території Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області. Обєктом оренди є: земельна ділянка загальною площею 2,5543 га, у тому числі ріллі 2,5543 га. з кадастровим номером: 3224285200:02:005:0014, що належить на праві приватної власності Орендодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №104797, що видано на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації від 19.02.2004 за №128. Земельна ділянка фактично передана в користування згідно Акту приймання-передачі земельної ділянки від 10 жовтня 2010 року. Згідно п. 5 Договору оренди, договір укладено на 15 (пятнадцять) років з дати його державної реєстрації. Проте вказаний договір та додатки до нього в графі орендодавець підписані не власником вказаної земельної ділянки [PERSON], а без належних для того повноважень гр-кою [PERSON], факт підписання якою вказаного договору стверджується представниками ФГ «Ніка». Крім того, кадастровий номер земельної ділянки 3224285200:02:005:0014 в звязку з дубляжем кадастрових номерів (земельна ділянка з таким ж самим кадастровим номером - 3224285200:02:005:0014, яка належить [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №675729 була першою перенесена до Національної кадастрової системи) на вказану земельну ділянку, що належить [PERSON] при її реєстрації був змінений на кадастровий номер - 3224285200:02:005:0081 і дійсна площа земельної ділянки з кадастровим номером 3224285200:02:005:0081, право на яку посвідчено державним актом серії КВ №104797 від 25.07.2004 року згідно відомостей внесених до Державного земельного кадастру становить 2,5542 га (Інформаційна довідка від 15.07.2017 № 92056265 (а.с.28)). Крім того, 20 вересня 2016 року між [PERSON] та СФГ «Роксолана» було підписано договір оренди землі № 2712, за умовами якого [PERSON] надає, а орендар СФГ «Роксолана» приймає в строкове платне користування ту ж саму спірну земельну ділянку площею 2,5542 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 3224285200:02:005:0081, із розміром орендної плати за 1 рік оренди 4875,00 грн., яка не може бути меншою 3% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 23.09.2016 року (Інформаційна довідка від 15.07.2017 № 92056265 (а.с.28)). Проте вказаний договір був підписаний не [PERSON], а від його імені його племінницею [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої головою виконавчого комітету Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області від 01.08.2017 року реєстр. №65, про що у вказаному договорі не було зазначено і крім того вказана довіреність (а.с. 117) є нікчемною, оскільки в абз. 4 ч. 3 ст. 245 ЦК України передбачено, що довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Тобто довіреність на розпорядження належною [PERSON] земельною ділянкою повинна була посвідчена нотаріусом, а не посадовою особою органу місцевого самоврядування. В звязку з наведеними вище обставинами представники фермерського господарства «Ніка» просять суд визнати за ФГ «Ніка» право користування орендованою земельною ділянкою загальною площею 2,5542 га з кадастровим номером: 3224285200:02:005:0081 (загальною площею 2,5543 га з кадастровим номером:3224285200:02:005:0014), що належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104797, на підставі Договору оренди землі від 10.10.2010 №11, що зареєстрований 11.10.2010 у Ставищенському районному відділі Київської обласної філії центру державного земельного кадастру за №041095500602 в строк до 10.10.2025 включно, а також визнати недійсним Договір оренди землі від 20.09.2016 №2712, що укладений між селянським фермерським господарством «Роксолана» та [PERSON] з моменту його укладення, а у задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав пропуску строків позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який в одній особі є також представником відповідача селянського фермерського господарства «Роксолана», просили суд відмовити в задоволенні даних вимог та задовольнити зустрічну позовну заяву, мотивуючи тим, що орендодавець власноручно свій підпис під вказаним договором № 11 від 10 жовтня 2010 року не ставив, тобто було відсутнє його волевиявлення на підписання вказаного договору та додатків до нього. Щодо посилань первісного позивача у запереченні щодо застосування строків позовної давності за вимогою зустрічного позову про визнання недійсним Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року, то передбачені ст. 257 ЦК України строки, [PERSON] не пропущені, оскільки про існування вказаного договору оренди та про те, що в цьому договорі стоїть не його підпис, а підпис іншої особи - [PERSON], йому стало відомо тоді, коли син [PERSON] віддав йому ([PERSON]Г.) безпосередньо договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року з іншими документами після смерті матері 05 березня 2015 року, тобто до дня смерті [PERSON], яка померла 03 березня 2015 року позивачу за зустрічною позовною заявою не було відомо про існування Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні та показань свідка [PERSON]. Враховуючи дані обставини, суд вважає, за можливе позов фермерського господарства «Ніка» до селянського фермерського господарства «Роксолана» та [PERSON] задовольнити частково, а саме в частині визнання недійсним Договору оренди землі від 20.09.2016 №2712, оскільки вказаний договір був підписаний не [PERSON], а від його імені його племінницею [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої головою виконавчого комітету Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області від 01.08.2017 року реєстр. №65, про що у вказаному договорі не було зазначено і крім того вказана довіреність (а.с. 117) є нікчемною, оскільки в абз. 4 ч. 3 ст. 245 ЦК України передбачено, що довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Тобто довіреність на розпорядження належною [PERSON] земельною ділянкою повинна була посвідчена нотаріусом, а не посадовою особою органу місцевого самоврядування. А щодо визнання за фермерським господарством «Ніка» права користування орендованою земельною ділянкою загальною площею 2,5542 га з кадастровим номером: 3224285200:02:005:0081 (загальною площею 2,5543 га з кадастровим номером:3224285200:02:005:0014), що належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 104797, то в цій частині вимог за первісним позовом необхідно відмовити, оскільки договір оренди землі № 11 від 10 жовтня 2010 року, який було укладено між Фермерським господарством «Ніка» та [PERSON], вказаним орендодавцем не підписувався, а був підписаний без належних для того повноважень гр-кою [PERSON], факт підписання якою вказаного договору стверджується представниками ФГ «Ніка», що є підставою для задоволення зустрічної позовної заяви. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування. На усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями. Статтею 95 ЗК України забезпечено права землекористувачів на відновлення їх порушених прав у порядку, встановленому законом. Відповідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. В судовому засіданні представники позивача ФГ «Ніка», заперечуючи проти задоволення зустрічного позову, стверджували, що договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року, хоча і не був підписаний особисто [PERSON] укладався, оскільки той своєчасно отримував всі ці роки з 2010 по 2017 орендну плату, а фермерське господарство використовувало земельну ділянку, тому як зі сторони відповідача (ФГ «Ніка» так і зі сторони позивача ([PERSON]Г.) виконувалися умови договору оренди земельної ділянки, тобто їхні дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором оренди земельної ділянки. Суд не бере до уваги цю обставину як підставу відмови у задоволенні зустрічного позову в звязку з тим, що даний договір оренди землі підписувався не позивачем, а тому у момент його укладення було відсутнє вільне волевиявлення позивача щодо укладення договору, яке б відповідало його внутрішній волі, що є обовязковою умовою укладення договору оренди земельної ділянки. Отримання позивачем орендної плати є зрозумілим, оскільки йому на праві власності належить земельна ділянка, яка використовувалася відповідачем. Проте, це не є підтвердженням того, що він укладав договір оренди і його дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором оренди земельної ділянки. Крім того, представники відповідача (ФГ «Ніка») просять суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте судом встановлено, що передбачені ст. 257 ЦК України строки, [PERSON] не пропущені, оскільки про існування вказаного договору оренди та про те, що в цьому договорі стоїть не його підпис, а підпис іншої особи - [PERSON], йому стало відомо тоді, коли син [PERSON] віддав йому ([PERSON]Г.) безпосередньо договір оренди землі №11 від 10.10.2010 року з іншими документами після смерті матері 05 березня 2015 року, тобто до дня смерті [PERSON], яка померла 03 березня 2015 року позивачу за зустрічною позовною заявою не було відомо про існування Договору оренди землі №11 від 10.10.2010 року. Дана обставина підтверджена належними та допустимими доказами (показаннями свідка [PERSON]А.) та не спростована у такий же спосіб відповідними доказами представниками ФГ «Ніка». Судові витрати понесені сторонами, які складаються з витрат по оплаті судового збору за подання первинної позовної заяви та за подання зустрічного позову у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial