Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] та стягнути з неї на його користь витрати по сплату судового збору в розмірі 908, 00 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що йому, [PERSON] , на підставі договору дарування жилого будинку від 30.07.2002, на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У домоволодінні позивача за вказаною адресою зареєстрована його колишня дружина [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 04.11.2016. У вказаному будинку також зареєстрована та проживає дитина позивача і відповідачки - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні батька. Відповідачка не проживає в будинку з 01 вересня 2019 року. Її особистих речей в помешканні немає. У добровільному порядку відповідачка не бажає зняти реєстрацію місця проживання, що у свою чергу створює для позивача незручності в користуванні власністю. В силу того, що відповідачка зареєстрована в будинку, але в ньому не проживає, позивач не має можливості в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідачка [PERSON] з 01 вересня 2019 року, тобто понад рік без поважних причин не мешкає за місцем реєстрації проживання, за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу на праві приватної власності. Позивач позбавлений можливості вжиття заходів досудового врегулювання спору, оскільки місце перебування відповідачки невідоме, а за зареєстрованим місцем проживання, вона не з`являлась з 01 вересня 2019 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача - адвоката Коваленка М.Ю. до суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка не повідомила суд про причини своєї неявки. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням з особистим підписом про вручення. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як вбачається зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу, [PERSON] , на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування жилого будинку посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіною О.С. 30.07.2002, зареєстрованого в реєстрі за №1188 та повідомленням Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Мелітопольської міської ради Запорізької області за №258 від 01.03.2021/а.с.8,9/. Відповідно до відповіді Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Запорізької області № 0596 від 17 березня 2021 року, відповідачка [PERSON] , [INFO] , з 07.02.2009 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.21/. Відповідачка [PERSON] в вищевказаному житловому будинку була прописана на правах дружини позивача. Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 04 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 5 жовтня 2012 року в виконавчому комітеті Новомиколаївської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 06, розірвано /а.с.11/. З акту про непроживання від 17 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] , не проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, реєстрація відповідача в житловому будинку створює [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved