Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи тим, що його мати [PERSON] з 21 жовтня 1980 року перебувала у шлюбі з [PERSON], шлюб між ними було розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 червня 2011 року. В період шлюбу батьками було придбано квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було зареєстровано на Одеській товарній біржі та квартира була оформлена на ім'я [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2010 року даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним. [INFO] року [PERSON] помер, [PERSON] померла [INFO] року. За життя батько заповів вищевказану квартиру на ім'я своєї сестри - відповідачки [PERSON] Вважає, що його мати мала право на 1/2 частину даної квартири, оскільки вона була придбана у шлюбі, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, заповіту вона не залишала, а тому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні фактично позовні вимоги визнали, не заперечували той факт, що [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру у шлюбі, доказів того, що квартира була придбана [PERSON] за власні кошти, у них немає. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06 жовтня 1981 року Відділом ЗАЦС м.Ізмаїл. 21 жовтня 1980 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджено відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 21 жовтня 1980 року міським відділом ЗАЦС м.Ізмаїла. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було зареєстровано на Одеській товарній біржі та рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12 червня 2012 року Відділом ДРАЦС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 25 серпня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3139, [PERSON] заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він матиме право - [PERSON]. 25 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що дана квартира була придбана під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. У відповідності зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на те, що квартира була придбана [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, вона відповідно до ч.1 ст.60 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності, та виходячи з презумпції рівності часток дружини та чоловіка в майні, набутому за час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині даної квартири. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування згідно зі ст.1223 ЦК України здійснюється за законом. Відповідно до ч.1 ст.1258 спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною першою ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON], який ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року був залучений до участі у справі в якості правонаступника померлої [PERSON], є сином померлої [PERSON]. Інші спадкоємці за законом першої черги відсутні, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 37517501 від 30 травня 2014 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON] Позивач як спадкоємець за законом першої черги на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з останньою за адресою: [ADDRESS], що підтверджено даними громадянського паспорту позивача серії [NUMBER], також позивач в передбачений законом строк 30 травня 2014 року звернувся до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] № 297/02-14 від 19 серпня 2014 року позивачеві було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлої [INFO] року [PERSON], так як відсутні право встановлювальні документи на майно. Враховуючи вищезазначене, та те, що спірна квартира була придбана в шлюбі, та відповідно до ч.1 ст.60 СК України належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, та виходячи з презумпції рівності часток дружини та чоловіка в майні, набутому за час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині даної квартири, позивачка [PERSON] в межах строку позовної давності звернулася до суду з позовом щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири, заповіту [PERSON] не залишала, правонаступник позивачки [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], в передбачений законом шестимісячний строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, до того ж був зареєстрований та спільно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved