Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому після доповнення позовних вимог просить зобовязати [PERSON], ФГ «Оазис» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, усунути інші перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом утримання від вчинення будь яких дій щодо самостійного господарювання та користування нею. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач, на підставі строкового договору оренди землі зареєстрованого у державному реєстру речових прав на нерухоме майно 23.10.2014р., є користувачем земельної ділянки на території Гуляницької сільської ради площею 14, 0 га. У жовтні 2014р. належна позивачу на праві користування земельна ділянка самовільно була засіяна співвідповідачем за домовленістю з відповідачем, посівами озимої пшениці, в листопаді відповідач не допустив позивача до земельної ділянки, стверджує що він є коритувачем земельної ділянки на підставі договору укладеного з сільською радою, продовжує чинити інші перешкоди у здійсненні нею права користування. А тому вона просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на законність користування спірною земельною ділянкою, на підставі договору з Гуляницькою сільською радою про право тимчасового користування землею укладеного 03.04.2001року, яка восени 2014р., за домовленістю відповідача з співвідповідачем. була засіяна озимою пшеницею. Держземагентство в Миколаївській області укладаючи з позивачем строковий договорі оренди землі порушило його право на користування земельною ділянкою. Представник фермерського господарства «Оазис» (далі ФГ «Оазис»), визнанного співвідповідачем за клопотанням предстаника позивача, - [PERSON] позов не визнав, посилаючись, що ФГ «Оазис» дійсно, у жовтні 2014 року, обробило земельну ділянку площею 14 га на території Гуляницької сільської ради та засіяло її посівами озимої пшениці, на підставі усної домовленості з [PERSON], який зазначив що є користувачем даної земельної ділянки на підстав договору оренди укладеного з сільською радою у 2001р. Умислу на самовільне зайняття земельної ділянки господарство не мало. Представник Гуляницької сільської ради Врадіївського району Миколаївської області визнаної ухвалою суду від 26.02.2015р., третьою особою без самостійних вимог, [PERSON], вважає позов підлягаючим задоволенню, з огляду на те, що спірна земельна ділянка знаходиться у законному користуванні позивача. Представник третьої особи без самостійних вимог - головного управління Держземагентства у Миколаївській області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою (вх. №921 від 19.02.2015р.) у якій просить розглядати справу у відсутність представника. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: ●21.10.2014 р. орендодавець - головне управління Держземагнетства у Миколаївській області в особі заступника начальника [PERSON] на підставі наказу МК №4822380800:02:000/00000348 від 17.01.2014р. надав, а орендар [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 14 га ріллі, на території Гуляницької сільської ради (далі спріна земельна ділянка), про що укладеного договір оренди землі зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.10.2014р. (договір оренди землі від 21.10.2014р. з додатками кадастровим планом, актом прийомки передачі знаків на зберігання, розрахунком орендної плати, витяг №28519134 від 23.10.2014р.); ●відповідач [PERSON] за усною домовленості передав спірну земельну ділянку Ф Г «Оазис», яке у серпні 2014р. засіяло її озимою пшеницею під врожай 2015 року та сплатило за її фактичне використання на рахунок сільської ради за 2014р. кошти в сумі 4800 грн. (довідка Гуляницької сільської ради №43 від 19.02.2015р.); ●відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 01.12.2014р. складеного комісією за участі заступника голови Врадіївської райдержадміністрації, начальника відділу держземагентства, представників управління агропромислового комплексу, спірна земельна ділянка засіяна озимою пшеницею під врожай 2015р., стадія росту сходи (акт обстеження від 01.12.2014р. з додатком); ●у листопаді 2014р. відповідач не допустив позивача до спірної земельної ділянки посилаючись на законність користування спірною земельною ділянкою, на підставі договору з Гуляницькою сільською радою про право тимчасового користування землею укладеного 03.04.2001року (показання представника позивача як свідка); ●14.04.2014р. на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст. 53-1 КУпАП - самовільне зайняття земельної ділянки площею 9,7 га що є частиною спірної земельної ділянки площею 14 га. та 26.06.2014р. за ст. 188-5 КУпАП за невиконання припису щодо звільнення спірної земельної ділянки (постанова про накладенняч адмінстягнення №00011 від 14.04.2014р., постанова №000016 від 26.06.2014р., акт обстеження земельної ділянки №2 від 01.04.2014р.); ●станом на день розгляду справи в суді позивач не може здійснювати своє право користування спірною земельною ділянкою, в звязку з чиненням відповідачем та співвідповідачем перешкод у його здійсненні (показання в якості свідка представника позивача [PERSON] П.); При прийнятті рішення суд керується: - ст. ст. 8, 14, 15 Закону України Про оренду землі від №161-ХІУ від 06.10.1998р. (далі закон №161-ХІУ), в редакції від 11.08.2013р., згідно яких орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є в т. ч. об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); - - ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. - ст. ст. 125, 152 цього ж кодексу, згідно яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною; застосування інших, передбачених законом, способів. - Пунктом 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року\~роз'яснено, що відповідно до статей\~95,\~212 ЗК України\~самовільно зайняті земельні ділянки мають бути повернуті їх власникам або землекористувачам. Пунктами 1, 4.32 «Положення про \~Головне управління Держземагентства в області №258, в редакції станом на 26.02.2013р., відповідно до яких головне управління Держземагентства в області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане. Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON], його представника на договір на право тимчасового користування землею укладений 03.04.2001 року між ним та Гуляницькою сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, довідку Первомайської ОДПІ від 02.07.2015р. №763/7/14-17-15-01та №581 від 02.06.2015р. про сплату податків на спірну земельну ділянку як на докази наявності у нього права на користування нею, оскільки вони не є такими, що підтверджують його право засноване на договорі на строкове платне володіння і користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4822380800:02:000:0597 на території Гуляницької сільської ради, площею 14 га, відповідно до ст. ст. 14-15 закону №161-ХІУ Щодо посилань представника співвідповідача [PERSON] на відсутність умислу в діях ФГ «Оазис» на самовільне зайняття спірної земельної ділянки, здійснення її обробітку на підставі усної домовленості з [PERSON], то вони також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених земельним кодексом України, в т. ч. шляхом укладення договору оренди чи суборенди, доказів про що представником співвідповідача надано не було. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, суд вважає доведеним факт самовільного користування спірною земельною ділянкою відповідачем та співвідповідачем, без правовстановлюючих документів на неї та без державної реєстрації цього права, відповідно до ст. 125 ЗК України, та вчинення відповідачем - позивачеві інших перешкод в здійсненні права користування (недопущення до земельної ділянки у листопаді 2014р.). В зв'язку з чим - позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача, співвідповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, в рівних частинах.

Outcome: approved