Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просила суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Померлий [PERSON] склав 29.06.2006 року заповіт, відповідно до якого заповів позивачу домоволодіння з земельною ділянкою, що знаходиться в садовому товаристві «Весна» у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Постановою державного нотаріуса Водолазькою Н.В. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки реєстрації права власності на земельну ділянку не було проведено. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Ювілейної селищної ради надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом - [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 24 грудня 2012 року).(а.с.5). Майно, яке залишилося після смерті [PERSON] належало йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER], яка розташована в садовому товаристві «Весна» в смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 травня 2003 року посвідченого зареєстрованого в реєстрі під №1750 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та договору купівлі-продажу садового шлакоблочного будинку, який розташований на земельній ділянці [NUMBER] в смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 травня 2003 року посвідченого та зареєстрованого в реєстрі під №1748 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON](а.с.9,11). Так, згідно заповіту від 29 червня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №91993, [PERSON] заповів домоволодіння з земельною ділянкою, що знаходиться в садовому товаристві «Весна» в смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.(а.с.4). [PERSON] звертався до Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька, але постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки реєстрації права власності на земельну ділянку не було проведено.(а.с.13). Таким чином, [PERSON] з поважних причин не може отримати свідоцтво на право про спадщину. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене нерухоме майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, а її вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Outcome: approved