Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому свої вимоги обґрунтовує тим що ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач проживає в [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв'язку з чим має заборгованість за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року у розмірі 6 317,81 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 6 317,81 грн. за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Кишиченко Р.С. позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що заборгованості за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року вона не має, за надані послуги в цей період сплачувала вчасно та у повному обсязі, тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27.12.2005 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м.Суми» позивач є виробником та виконавцем вказаних послуг з 01.10.2005 року (а.с.6) Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» позивача визначено виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно оборотної відомості по особовому рахунку відповідача, їй за спірний період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року було нараховано суму до сплати у розмірі 15859,24 грн. (а.с.12, а.с.73) Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що відповідач за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року сплатила кошти у розмірі 15832,39 грн. щомісячними проплатами (а.с.73) Крім того, відповідач за вказаний період часу окрім поточних платежів у сумі 15832,39 грн. також сплатила 5564,41 грн. в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженню по примусовому виконання судового наказу про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за період з 2005 року по травень 2011 року у розмірі 11855,37 грн. 20.08.2014 року на підставі заяви ТОВ «Сумитеплоенерго» постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції виконавче провадження закінчено (а.с.60) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача - відповідачка [PERSON] зверталась до них в усній формі з метою відрахування із проплачених нею 15832,39 грн. на суми коштів 6290,96 грн. в рахунок погашення всієї заборгованості за вищевказаним виконавчим провадженням. В судовому засіданні допитана в якості спеціаліста [PERSON] суду показала, що вона як бухгалтер ТОВ «Сумитеплоенерго» здійснювала виключення суми у розмірі 6290,96 грн. із сплаченої відповідачкою суми 15832,39 грн. за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року, так як того просила [PERSON], тому вважає, що така сума зарахування на сплату боргу повинна бути стягнута з відповідачки, як борг за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року. Відповідач заперечуючи та спростовуючи такі обставини, пояснила, що до позивача з такими заявами не зверталась. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Натомість представник позивача на підтвердження звернення відповідача з заявою про зарахування суми боргу у розмірі 6290,96 грн. не надав суду письмових доказів про таке звернення, а тому таке доказування в силу ч.4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись тільки на припущеннях. Згідно ст. ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст.67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, приписами ч.3 ст. 20 встановлює також обов'язок споживача щодо оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до приписів ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Враховуючи, що нарахована сума до сплати за період з 01.06.2011 року по 30.06.2014 року становить 15859,24 грн., а [PERSON] сплачено кошти за цей період у розмірі 15832,39 грн., тому сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 26,85 грн. (15859,24 грн. - 15832,39 грн.) Так, як позовні вимоги ТОВ «Сумитеплоенерго» підлягають частковому задоволенню, тому згідно ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог і складає 01,03 грн. (26,85 грн. х 243,60 грн. / 6 317,81 грн.)

Outcome: partial