Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.12.2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 007-20162-111207. Відповідач станом на 14.03.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідач неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по сплаті передбачених договором платежів, однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була та складає 1918,22 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 1761,95 грн., заборгованість за відсотками - 0,03 грн., заборгованість за комісіями - 156,24 грн.. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договором на загальну суму 1918,22 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча судом належним чином повідомлений про час, місце та дату судового розгляду, шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський край», тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом, на підставі письмових доказів по справі, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 646833. 11.12.2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 007-20162-111207. Відповідно до пункту 1.1 договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 3321 грн. 00 коп. на придбання певного майна послуг на умовах, визначених договором (а.с. 3-4). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 3321 грн. 00 коп., про що свідчить меморіальний ордер № 44824809 від 11.12.2007 (а.с.15). Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих відсотків за його користування, всіх інших плат передбачених договором. Відповідач станом на 14.03.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість відповідно до розрахунку за кредитним договором у сумі 1918,22 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 1761,95 грн., заборгованість за відсотками - 0,03 грн., заборгованість за комісіями - 156,24 грн. (а.с.13-14). Договором передбачено, що позивач у випадку порушення відповідачем строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 місяць має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати відсотків за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. На даний час кредитна заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Згідно ст.ст. 1054, 1057, 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 525 цього ж кодексу одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved