Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30.04.2014 року та уточнивши свої вимоги 18.06.2014 року (а.с. 29) просив постановити рішення, яким зобов'язати Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла СМР вчинити дії по передачі у власність двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 30,9 кв. м., загальною площею 44,09 кв.м., без ордера на її користь у встановлений законом строк. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету СМР від 17.12.1996 року, після зняття з реєстраційного обліку колишніх наймачів вказаного житла, спірна квартира була переоформлена на неї. Однак, після звернення до відповідача у 2014 році із заявою про приватизацію квартири , останнім було відмовлено з причин відсутності копії ордера на житлове приміщення. Оскільки її ордер не видавався, та надати його вона не може за його відсутності, просить задовільнити її вимоги. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував, вважав вимоги необґрунтованими. Представник КП «Сумижитло» СМР, представник Державної реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції при вирішенні спору покладаються на розсуд суду, просили розглядати справу у їх відсутність (а.с.35,37) Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (прізвище від першого шлюбу [PERSON]) перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.8) та з 08.10.1988 р. зареєструвалась і стала проживати в квартирі у батьків [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Дана квартира складається з двох житлових кімнат площею 13.8 та 17.1 кв.м.. житловою площею 30.9 кв.м., а також кухні 5.3 кв.м.. коридору 4.4 кв.м.. санвузлу 2.8 кв.м. Квартира обладнана балконом. Загальна площа становить 44,09 кв.м.. що підтверджується даними технічного паспорту від 06.03.2014 р. на а.с.11-12 Як вбачається з довідки КП «Сумижитло» (а.с.7), на момент мого вселення в дану квартиру її наймачем був [PERSON]. який був зареєстрований в квартирі з 07.04.1966 року по 25.08.1989 року. 04.09.1992 року позивачка зареєструвала розірвання шлюбу з [PERSON]. що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). Після зняття наймача квартири [PERSON] разом з дружиною з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. позивачка залишилась бути зареєстрованою і проживати в даній квартирі одна. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 17 12.3996 р. квартира була переоформлена на [PERSON], що потверджується листом відділу обліку і розподілу житлової площі виконкому Сумської міської ради від 20.12.1996 р. №1325/1 (а.с.10). 20.06.2013 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]). Таким чином, на даний час, [PERSON] є наймачем і єдиною особою зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] Згідно ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що г в комунальній власності. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. з відповідними змінами і доповненнями визначає приватизацію державного житлового фонду як відчуження квартир (будинків, кімнат у квартирах одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і примкнень (підвалів, сараїв т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до пунктів 4, 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Згідно ч 2 ст. 8 вказаного Закону передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Реалізуючи право на приватизацію займаної позивачкою квартири, остання звернулась з відповідною заявою в орган приватизації - управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, але її було відмовлено з посиланням на те, що нею не наданий ордер (а.с.13). Виходячи із змісту ст..ст. 5. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в реалізації права громадян на приватизацію займаного житла визначальним визнається законність реєстрації за місцем проживання у квартирі і фактичне постійне проживання в цій квартирі. Всі дані умови наявні в моєму випадку: я на законних підставах, за згодою наймача (на той час [PERSON].) вселилась і була зареєстрована 08.10.1988 р. в квартирі за адресою: [ADDRESS]. і з того часу постійно проживаю в цій квартирі. На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.12.1996 р. я стала наймачем даної квартири. Відповідно до пунктів 10. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків)та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 зареєстрованому Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 року за № 10917404 громадянином для приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сім»ї, ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. Таким чином, відсутність копії ордеру позбавляє позивачку реалізувати своє право на приватизацію квартири, копію ордеру позивачка не може надати з незалежних від неї причин, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Право позивачки порушене і підлягає захисту в суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved