Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, посилаючись на такі обставини. [PERSON] звернувся до Кредитної спілки «Козацька» з проханням про надання йому кредиту. 04 грудня 2006 року між КС «Козацька» та [PERSON] було укладено договір № 04/12-04, за яким КС «Козацька» надав відповідачу кредит у розмірі 25000,0 гривень строком з 04 грудня 2006 року по 04 грудня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,0% річних від розміру кредиту, а відповідач зобов'язався сплачувати платежі встановлені договором. Договором передбачений строк погашення заборгованості та встановлено, що у разі порушення цього строку, плата за користування кредитом становить 0,5% від суми заборгованості, за кожний прострочений день. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 01 жовтня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, без урахування пені, у розмірі 53240,04 грн., у тому числі: основна сума (тіло) кредиту - 14583,35 грн., відсотки - 38656,69 грн. 30 жовтня 2013 року між [PERSON] та КС «Козацька» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором № 04/12-04 від 04 грудня 2006 року. Згідно пункту 2 Угоди, позивач приймає від КС «Козацька» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутого займу (кредиту), невиплачених відсотків та неустойки, передбачені договором № 04/12-04 від 04 грудня 2006 року, укладеним з позичальником - [PERSON]. Тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Кредитної спілки «Козацька» з проханням про надання йому кредиту. 04 грудня 2006 року між КС «Козацька» та [PERSON] було укладено договір № 04/12-04, за яким КС «Козацька» надав [PERSON] кредит у розмірі 25000,0 гривень строком з 04 грудня 2006 року по 04 грудня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,0% річних від розміру кредиту, а відповідач зобов'язався сплачувати платежі встановлені договором. Відповідно до кредитного договору, встановлений строк погашення заборгованості та у разі порушення цього строку, плата за користування кредитом становить 0,5% від суми заборгованості, за кожний прострочений день. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 01 жовтня 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 04/12-04 від 04 грудня 2006 року, без урахування пені, у розмірі 53240,04 грн., у тому числі: основна сума (тіло) кредиту - 14583,35 грн., відсотки - 38656,69 грн. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 30 жовтня 2013 року між [PERSON] та КС «Козацька» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором № 04/12-04 від 04 грудня 2006 року. Згідно пункту 2 Угоди, [PERSON] приймає від КС «Козацька» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутого займу (кредиту), невиплачених відсотків та неустойки, передбачені договором № 04/12-04 від 04 грудня 2006 року, укладеним з позичальником - [PERSON]. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути державне мито з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved