Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 03 серпня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 18800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Публічне акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» свої зобовязання за вказаним Договором та угодою виконав в повному обсязі виготовивши картку на яку було перераховано узгоджену умовами договору суму кредиту. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 30 червня 2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 25 400,81 грн., яка складається: 18484,99 грн. - заборгованості за кредитом; 4730,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи до умови кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1185,75 грн. штраф (процентна складова). Ураховуючи наведене, просили суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 03 серпня 2010 року в сумі 25400,81 гривень та судові витрати. В судове засідання позивач - представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також не з'явився в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, також клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір б/н. Сторонами договору було узгоджено, що Договір складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що [PERSON] шляхом проставленням підпису у заяві надав згоду на реальне настання правових наслідків обумовлених Умовами надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг, сторонами договору було узгоджено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Також Договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат та інші істотні умови кредитного договору. Судом з'ясовано, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов?язання за Договором та Умовами виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, [PERSON] взяв на себе обов'язок у разі невиконання зобов?язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду Банку. В п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, сторонами було узгоджено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зважаючи на те, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, станом на 30 червня 2014 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 25400,81 грн., яка складається: 18484,99 грн. - заборгованості за кредитом; 4730,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи до умови кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1185,75 грн. штраф (процентна складова). Як слідує зі змісту ст.ст.526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитотадець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Уклавши з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка наведена банком у розрахунку та становить 25400,81 гривень, з якою суд повністю погоджується. За таких обставин та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені належними та допустимими доказами, а відтак підлягають до задоволення у повному обсязі. Також з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved