Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.08.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 29.08.2019 року допустив заборгованість у сумі 11979,68 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 5209,58 грн., за простроченим тілом кредиту 1964,92 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання 3058,53 грн., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 700 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 546,65 грн., яку просить стягнути. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. В зв`язку з неявкою відповідача, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 29.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Цією ж заявою відповідач ствердив, що ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту, що передбачено п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.12.8 вказаних Умов банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів/Пам`яткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами Банку, якщо інше не передбачено п.2.1.12.13. Відповідач належним чином зобов`язання за Договором не виконував, в результаті чого станом на 29.08.2019 року його заборгованість перед Банком становить: заборгованість за тілом кредиту 5209,58 грн., за простроченим тілом кредиту 1964,92 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 546,65 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 29.08.2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] пені за прострочене зобов`язання в сумі 3058,53 грн. та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 700 грн. в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору,\~\~а саме сплати комісії і процентів та повернення основної суми кредиту відповідно, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу\~як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1318 грн. 38 коп. (5209,58\~+\~1964,92\~+\~500\~+\~546,65\~=\~8221,15, що становить 68,63% від 11979,68. 68,63% від 1921 = 1318,38). За наведених обставин вимоги позивача у встановленому судом розмірі доведені належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial