Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача [PERSON],в якому просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог,позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить даний житловий будинок,і зазначав, що у даному будинку також зареєстрований [PERSON],який у будинку не проживає, членом сім'ї позивача не являється, проживає в іншому житлі, позивач не може оформити собі субсидію, а тому змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не з»явився,надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути дану справу без його участі. Відповідач, в судове засідання не з»явися,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с.5). Як видно з довідки Котівської сільської ради, [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS],але в будинку не проживає (а.с.79) Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності з ч. 1 ст. 383 та ст. 391 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця поживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, здійснюється на підставі судового рішення, яке може розглядатися в порядку адміністративного судочинства,а тому вимогу позивача про примусове зняття відповідачки з реєстрації,суд залишає без задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до часткового задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачу судовий збір. На підставі викладеного,та

Outcome: partial