Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 07.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2220, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 14806,72грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. на підставі виконавчого напису №2220 від 07.07.2020 року приватного нотаріуса КМНО Буждиганчук Є.Ю. про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 14806,72грн., було винесено постанову ВП №64672984 від 11.03.2021 року про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] та звернуто стягнення на її доходи. Вважає, що виконавчий напис №2220 від 07.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. є таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні, причину своєї неявки суду не повідомила. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2220, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» заборгованість в розмірі 14806,72грн. Представник ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. з заявою про примусове виконання рішення, в якій просить у разі наявності у боржника доходу у вигляді зарплати, пенсії, стипендії звернути стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника. Згідно розрахунку заборгованості, наданої директором ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» Р.О.Доннік, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ПЛАТИНУМ ФІНАНС» за Кредитним договором №500063514 від 23.01.2008 року станом на 15.04.2020 року складає 14806,72грн. Приватним виконавцем В.О.Біловол на адресу [PERSON] були направлені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64672984 від 01.03.2021р., про стягнення з боржника основної винагороди від 01.03.2021р., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.03.2021р., про звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.03.2021р. 23.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №2220, виданого 07.07.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 1 «Переліку», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. На сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, якого взагалі у відповідача не було і не має, так як я його не підписував. Крім цього, відповідно до наказу №296/5 МІНЮСТУ Глава 16 ч. 2 п. 2.3 «Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Однак позивачу як відповідач, так і приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису не направляли письмової вимоги про усунення порушень, так як з його боку таких порушень не було. Виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, зокрема, у разі неповідомлення боржника про початок такої процедури та відсутності державної реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження (ВП ВС, № 320/8269/15-ц,16.05.18р.). Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність наявності боргу та його розміру (№310/9293/15ц від 23.01.2018р.). Борг, зазначений у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису, є спірний, так як позивач до цього боргу не має будь-якого відношення. Що це за сума і з чого вона складається, дата виникнення та перед ким, їй невідомо. Очевидно, що відповідач не надав приватному нотаріусу доказу безспірного боргу, а тому приватний нотаріус повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Відповідач чи інші юридичні особи не звертались до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з нього боргу, що підтверджується даними Інтернет сайту «Судова влада України». Суд по справі №184/713/21 своєю ухвалою 15.04.2021 року задовольнив заяву позивача про забезпечення позову та зупинив стягнення, яке проводилось на підставі виконавчого напису №2220 від 07.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Кредитний договір, укладений між банком та споживачем, який не завірений нотаріусом, не являється безспірним, а тому нотаріус не мав підстав вчиняти виконавчий напис. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Як на сьогоднішній день, так і на день вчинення виконавчого напису (07.07.2020 року), виконавчий напис відповідно до постанови КМ України від 29.06.1999 року №1172, міг бути вчинений як безспірний лише, якщо кредитний чи інший договір був нотаріально посвідчений. Такого договору у стягувача немає, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тому суд вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved