Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначив, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя. Відсутність взаємного розуміння призвело до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим шлюбні відносни припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Подружжя має доньку, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Позивач в судове засідання не прибув, але звернувся до суду із письмовою заявою в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 27.06.1998 року у Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкову, актовий запис №229, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Шлюбне прізвище відповідача «[PERSON]» і вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved