overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

позивач звернувся до суду 05 квітня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 19 грудня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем погіршувались протягом останніх двох років, що призвело до фактичного їх припинення з липня 2014 року. Причиною цього стали різниця поглядів на шлюб, сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення сімейного господарства, відсутністю взаєморозуміння. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, піклуванням про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, внаслідок чого з її ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких стає їх донька. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалася остаточно та не підлягає відновленню, тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про слухання справи за його відсутності (а.с. 28 - заява). До суду надійшла заява відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] про слухання справи за відсутності відповідача, позов визнать (а.с. 31,32, 41 - заяви, копія довіреності). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 556 (а.с.7 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

позивач звернувся до суду 05 липня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 17 липня 2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2015 року в звязку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, протилежністю поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення сімейного господарства. Фактично вони не мешкають як чоловік та жінка, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалася остаточно та не підлягає відновленню, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2009 року у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 285 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач, звернувся до суду 06.05.2014 року та просив постановити судове рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню дитину .Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 04.08.2006 року. 07.03.2012 року шлюб між подружжям розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 2006 року народження, яка мешкає разом з нею. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини не бажає, а тому просила стягувати з нього аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері. Відповідач в своїх запереченнях зазначив, що проти вимог заперечує частково, зазначає, що він допомогу надає доньці, купуючи одяг, іграшки та інше. Аліменти просить стягувати у розмірі, що не перевищує 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також у своїй заяві від 14.07.2014 року відповідач зазначив, що погоджується на розмір аліментів 400 грн. В іншій частині позову вимоги не визнає, оскільки позивачка буде витрачати кошти не на дитину, а на свої потреби. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі по 07.03.2012 року, що підтверджується копією рішення на а.с. 5. Від шлюбу мають неповнолітнього доньку [PERSON] (а.с.4) [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні відповідач працездатний, має задовільний стан здоров'я, працює за цивільно-правовим договором (а.с.19-21) та має незначний мінливий дохід. Відповідач погоджується сплачувати фіксований розмір аліментів щомісячно у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливе лише за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини визначає, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров»я відповідача, враховуючи те, що відповідач сплачує за договором поруки кредитні зобов'язання позивача, несе витрати на придбання одягу , іграшок для дитини (протилежне позивачка доказами не спростувала у суді), та беручи до уваги те, що сам відповідач зазначає що може сплачувати аліменти тільки у вказаному ним розмірі, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн.. Відповідно до ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позивачка звернулася до суду 06.05.2014 року В іншій частині позову позивачці необхідно відмовити за необґрунтованістю. Крім того, відповідно до ст.. 88 з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.10.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 001-16501-031011 від 03.10.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 15375 грн. 10 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 001-16501-031011 від 03.10.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача станом на 02.07.2014 року складають 15375 грн. 10 коп., які складаються з наступного : · заборгованість по тілу кредиту: 6919, 89 грн. · заборгованість по простроченому тілу кредиту: 5053, 51 грн.; · заборгованість за відсотками: 0, 00 грн.; · заборгованість за комісіями: 3401, 70 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.10.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 002-16500-100910 від 10.09.2010 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 2900 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 14137 грн. 20 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 002-16500-100910 від 10.09.2010 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 2900 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача станом на 02.07.2014 року складають 14137 грн. 20 коп., які складаються з наступного : Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.10.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 006-16512-160611 від 16.06.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 13929 грн. 71 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 006-16512-160611 від 16.06.2011 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача станом на 02.07.2014 року складають 13929 грн. 71 коп., які складаються з наступного : Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

позивач звернувся до суду 06 жовтня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 26 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені з лютого 2016 року, вони розїхалися та мешкають окремо, стосунки фактично не підтримують, кожен веде самостійне життя. Причиною розірвання шлюбу є різниця поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, у відносинах один з одним вони знаходять повне непорозуміння. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с. 2-3). Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2014 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 324 (а.с.9 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду 06 січня 2017 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 12 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені з червня 2016 року, відповідачка виїхала та вони мешкають окремо, стосунки фактично не підтримують, кожен веде самостійне життя. Причиною розірвання шлюбу є різниця поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейні відносини, між ними постійно виникали конфлікти та суперечки, що негативно впливало на психіку їх малолітнього сина. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с. 2). Ухвалою суду від 13 лютого 2017 року надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення три місяці (а.с. 22). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 783 (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11 - копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06 травня 2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1988 року, який зареєстровано Катеринівським сільЗАГСом Лозівського району Харківської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], яка проживає з відповідачкою та буде з нею проживати після розірвання шлюбу. Позивач зазначив,що з 2002 року він проживає однією сім»єю з іншою жінкою. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1988 року, який зареєстровано Катеринівським сільЗАГСом Лозівського району Харківської області, актовий запис № 2 (а.с. 6). Позивач зазначив,що з 2002 року він проживає однією сім»єю з іншою жінкою. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають доньку- [PERSON],[INFO], яка проживає з відповідачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу (а.с. 5). Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved