Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-4), який згодом доповнив, не змінюючи при цьому, а ні предмету позову, а ні підстав позову (а.с.26), - визнати таким, що втратило силу свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 28.11.2008 року нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області (спадкова справа № 55/05), зареєстроване в реєстрі за № [NUMBER] на ім'я [PERSON], в частині права власності на 1/3 частину спадкового майна - двох сертифікатів на право на земельну частку /пай/ у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Калчева» с.Калчева Болградського району Одеської області розміром кожний 2.1 в умовних кадастрових гектарах, вартістю кожний 23 609.55 гривен, належних померлій на підставі сертифікатів серії [NUMBER], [NUMBER], виданих Болградською районною державною адміністрацією 14 вересня 1996 року; - визнати за [PERSON], як за спадкоємцем за законом після смерті його матері [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 4.11 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області , яка згідно державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданого 01 березня 2006 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації № 714 від 20 вересня 2004 року, належала [PERSON], що померла [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, як спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], прийняв спадщину на належне йому майно на час відкриття спадщини, в тому числі і 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 4.11 га, в зв'язку з чим Болградською державною нотаріальною конторою йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2008 року на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Калчева» Болградського району, розміром 1.40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі на підставі двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [NUMBER] від 14.09.1996 року. Проте Відділ Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області відмовляється переоформити на його, позивача, ім'я 1/3 частку названої земельної ділянки, оскільки на цю ділянку на ім'я померлої був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01.03.2006 року, вже після смерті матері, що порушує вимоги ст.ст.25, 346 ЦК України. Вказану спадщину позивач фактично прийняв, шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Болградської районної державної нотаріальної контори, і отримавши відповідний документ, однак оформлення відбулося з порушенням процедури з огляду на наявність вже державного акту. Зазначене стало приводом для звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.120). Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 13.03.2016 року (а.с.20, 127) в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.85), подав заяву від свого імені і від імені свого довірителя про розгляд справи у їх відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, та доповнень до них. Також не заперечував щодо задоволення позовних вимог третіх осіб (а.с.126). Відповідач - Калчівська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.119). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.122). Треті особи - [PERSON], [PERSON] повідомлені належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.86, 89). Надали до суду заяви, якою позовні вимоги [PERSON] визнали, справу просили розглядати у їх відсутність (а.с.91, 94). Крім того, третя особа [PERSON] 08.08.2016 року звернулася до суду з позовною заявою з самостійними вимогами, якою просила: - визнати таким, що втратило силу свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 09 березня 2005 року нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області (спадкова справа № 55/05), зареєстроване в реєстрі за № 1145 на ім'я [PERSON], в частині права власності на 1/3 частину спадкового майна - двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Калчева» с.Калчева Болградського району Одеської області розміром кожний 2.1 в умовних кадастрових гектарах, вартістю кожний 23 609.55 гривен, належних померлій на підставі сертифікатів серії [NUMBER], [NUMBER], виданих Болградською районною державною адміністрацією 14 вересня 1996 року; - визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 4.11 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Калчівської сільської ради, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] (а.с.29-31). Третя особа [PERSON] 31.10.2016 року звернулася з аналогічною позовною заявою з самостійними вимогами до Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, якою також просила: - визнати таким, що втратило силу свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 вересня 2005 року нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області (спадкова справа № 55/05), зареєстроване в реєстрі за № [NUMBER] на ім'я [PERSON], в частині права власності на 1/3 частину спадкового майна - двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Калчева» с.Калчева Болградського району Одеської області розміром кожний 2.1 в умовних кадастрових гектарах, вартістю кожний 23 609.55 гривен, належних померлій на підставі сертифікатів серії [NUMBER], [NUMBER], виданих Болградською районною державною адміністрацією 14 вересня 1996 року; - визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 4.11 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Калчівської сільської ради, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] (а.с.96-98). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, доповнень до них, та позовних вимог третіх осіб за наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 10 та ч.1 ст.60 ЦПК України зобов'язують кожну сторону (якою відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є позивачка та відповідачі) довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. При цьому суд сприяє повному і всебічному з'ясуванню всіх обставин справи. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданим на підставі запису акту про смерть № 166 від 31.08.2004 року, складеним Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею - 4.11 га у межах згідно з планом, розташовану на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належали померлій на підставі державного акту серії [NUMBER] від 01.03.2006 року (а.с.16), який був виданий після смерті його власника. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 27.04.2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] площею 4.11 га належить на праві власності [PERSON] (а.с.17-18, 19). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Родинні відносин між ними підтверджуються: - між спадкодавцем та сином: свідоцтвом про народження: серії [NUMBER], актовий запис № 100 від 29.11.1954 року (а.с.114); - між спадкодавцем та донькою [PERSON]: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 2459 від 14.10.1950 року (а.с.115); - між спадкодавцем та донькою [PERSON]: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 88 від 23.10.1956 року (а.с.117), свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER], актовий запис № 4 від 21.02.1982 року (а.с.116). Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 16.03.2015 року представнику позивача відмовлено у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території Оріхівської сільської ради; визначено вартість земельної ділянки станом на 01.01.2015 рік : рілля - 20 789.00 гривен (а.с.12). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно матеріалів спадкової справи № 55/05 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємиця [PERSON] заявою від 26.01.2005 року відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, який померла залишила на її ім'я від 04.05.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER] (а.с.68), та прийняла спадщину за законом як донька померлої (а.с.64). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] також подали заяви державному нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері, тобто в строк визначений законом (а.с.62-79). Спадкоємцю [PERSON], тобто позивачу по справі, було видано 28.11.2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом: - на 1/3 частку сертифікатів на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу КСП «Калчева» Болградського району Одеської області, розміром 1.40 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 15739.70 гривен, належних померлій на підставі сертифікатів серії [NUMBER], [NUMBER], виданих Болградською райдержадміністрацією 13 червня 2000 року і 14 вересня 1996 року; - на 1/3 частку майнового сертифікату на право на пайовий фонд майна СВК «Калчева» Болградського району, вартістю 1481.33 гривен, належного померлій на підставі сертифіката серії [NUMBER], виданого Калчівською сільською радою 21 березня 2003 року (а.с.15, 78). Іншім спадкоємцям, третім особам [PERSON] та [PERSON] також були видані аналогічні свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2005 року та від 23.09.2005 року відповідно (а.с.74,76). Втім, як вбачається з матеріалів справи, державний акт на вказану земельну ділянку був виданий 01.03.2006 року (а.с.16), проте як свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини цієї земельної ділянки на підставі сертифікату - позивачу через два роки, 28.11.2008 року (а.с.15). Відповідно до п.3.1 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (із змінами) видача державних актів на право власності на земельну ділянку покладається на Центри державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні, та міські центри державного земельного кадастру ті їх структурні підрозділи. В зв'язку з цим, під час видачі громадянам державних актів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва районними реєстраційними відділами регіональних філій ДП «Центр ДЗК» у них вилучались належні їм сертифікати. Однак, державний акт на ім'я [PERSON] було виготовлено та зареєстровано після її смерті, а тому видати його було неможливо, та відповідно вилучити у неї сертифікат (а.с.16). Як зазначено в п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] та самостійні вимоги третіх осіб [PERSON], [PERSON] щодо визнання таким, що втратили силу свідоцтва про право на спадщину за законом, видані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині визнання права власності на 1/3 частину спадкового майна - двох сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Калчева» с.Калчева Болградського району, розміром 2.1 в умовних кадастрових гектарах, вартістю кожний 23609.55 гривен, належних померлій на підставі сертифікатів серії [NUMBER], [NUMBER], виданих Болградською районною державною адміністрацією 13 червня 2000 року і 14 вересня 1996 року Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час оформлення відповідачем права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, позивач та треті особи, як спадкоємці за законом, вважаються такими, що прийняли спадщину, що відкрилася після смерті матері [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачі набули право на це майно, а саме кожний на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 4.11 га у межах згідно з планом, розташованої на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача та самостійні вимоги третіх осіб є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved