Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 24679,11 грн. за кредитним договором № б/н від 25.05.2010 року за період з 14.06.2014 року по 31.0.2020 року, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 21762,62 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2916,49 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.05.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.08.2014 року задоволено позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 22274,63 грн. нараховану станом на 30.05.2014 року. Після подання позовної заяви за період з 14.06.2014 року по 31.08.2020 року позивач на підставі ст.625 ЦК України має право стягувати з боржника індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 21762,62 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2916,49 грн. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2020 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25.05.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої він погодився, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився та погодився з його умовами (а.с. 17). Рішенням Октябрського районного суду м. Пллтави від 26.08.2014 року задоволено позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 22274,63 грн., з них заборгованість за кредитом - 15636,29 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 4501,45, заборгованість по комісії за користування кредитом - 600, 00 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 1036,89 грн, (а.с. 5). Прострочена сума заборгованості становить 15636 грн. Відповідно до розрахунку вимог банку, оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору по дату поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Октябрського районного суду м. Полтави від 26.08.2014 року, тобто за період з 25.05.2010 року по 30.05.2014 року, то за період після подання позовної заяви з 14.06.2014 року по 31.08.2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 24679,11 грн, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 21762,62 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2916,49 грн. ( а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст.625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З огляду на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку із несвоєчасним виконанням [PERSON] грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі ст.625 ЦК України інфляційних втрат. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (частина 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»). Згідно розрахунку позивача сума інфляційних збитків за час прострочення виконання грошового зобов`язання в період з червня 2014 року по серпень 2020 року становить 21762,62 грн. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума 3 % річних за період з 14.06.2014 по 31.08.2020 року складає 2916,49 грн. Суд приймає до уваги розрахунки, надані позивачем, та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved