Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 вересня 2013 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АС/6129060 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER]. Даним договором було передбачено франшизу в розмірі 510,00 грн. 14 грудня 2013 року в м. Херсоні на вул. 40 років Жовтня відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено майно третіх осіб. Відповідно до постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.02.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 17 грудня 2013 року [PERSON], яка є орендарем нежитлового приміщення, звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди третя особа, [PERSON], яка є власником пошкодженого майна, зазнала матеріальної шкоди. Відповідно до рахунку № 1/20/03 від 20 березня 2014 року вартість виготовлення та встановлення майна, аналогічне пошкодженому, складає 4200,00 грн., а згідно кошторису витрат 4670,00 грн. 20 березня 2014 року [PERSON] звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 25 березня 2014 року було складено страховий акт. Потерпілій особі [PERSON] виплачено страхове відшкодування розмірі 4670,00 грн. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, повязані з цим страховим випадком складають 4670,00 грн. У звязку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4670,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву від 12.11.2014 року в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його необґрунтованість, пояснила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Камаз» був технічно справним. Позивачем не здійснено жодної дії для встановлення причин ДТП. Таким чином, на час звернення позивача до суду, відсутні жодні докази щодо невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким керував відповідач існуючим вимога ПДР. Просила відмовити у задоволенні позову. Також просила при винесені рішення застосувати норми ст. 217 ЦПК України, а саме розстрочити виконання судового рішення на тій підставі, що відповідач є інвалідом ІІ групи. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.02.2014 року [PERSON] за ст. 124 КУпАП було визнано винним і застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. [PERSON] № АС/6129060 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.09.2013 року Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Камаз» [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER]. З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 663592 від 21.02.2013 року власником нерухомого майна, а саме магазину промислових товарів за адресою м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, 108-а є [PERSON]. [PERSON] кошторису витрат на ремонт рекламної вивіски на будинку та бордюрів за адресою м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, 108-а станом на 14.12.2013 року розмір страхового відшкодування складав 4670,00 грн. Відповідно страхового акту № 95996 від 25.03.2014 року розмір виплати страхового відшкодування становить 4670,00 грн. 22.05.2014 року за вих. № 04-3045 на адресу [PERSON] було направлено регресну вимогу на суму 4670,00 грн., яка залишена без задоволення. [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 28.11.1986 року уклали шлюб, актовий запис № 78. [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою за віком, що підтверджується посвідченням № 162064, видане 02.06.1997 року. [PERSON] п. 22.1. ст. 22 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У відповідності до підпункту «г» п. 38.1. ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. [PERSON] ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому відповідно до вищезазначеної норми закону, після проведення виплати шкоди [PERSON] у позивача по справі виникло право зворотної вимоги до [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями № 9445 від 27.03.2014 року, № 8252 від 16.05.2014 року. [PERSON] ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за відповідача по справі, який спричинив ДТП. Із наданих представником відповідача документів, вбачається, що відповідач перебуває у шлюбі із [PERSON] біля тридцяти років. [PERSON] довідки № 2/2341 від 01.09.2014 року вбачається, що у останньої в зоні проведення АТО 25.08.2014 року загинув син [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 185123, виданого 29.08.2014 року. Відповідач загибель пасинка переніс дуже тяжко, що підтверджується випискою № 9772 із медичної карти хворого. Враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача, його фізичний стан, а саме, що він є інвалідом ІІ групи, має дружину пенсіонерку, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду на підставі ч. 1 ст. 217 ЦПК України строком на 24 місяці. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved