Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. Відповідачка [PERSON] є його рідною сестрою, яка мешкає у будинку [ADDRESS], який належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: 8/10 часток житлового будинку з належними надвірними будівлями - відповідачці та 2/10 частки житлового будинку з господарськими спорудами - позивачу. З врахуванням своєї частки позивач свого часу з сім'єю вселився у спірний будинок і займав у будинку кімнату площею 16,5 кв.м. (літ.4). Надалі, такий порядок користування будинку перестав влаштовувати відповідачку і вона зверталася з позовом про визнання права власності на весь будинок, який в подальшому за заявою відповідачки залишено без розгляду. З цією метою вона провокувала сварки та зверталася до міліції, щоб використати цю обставину, як доказ неможливості спільного проживання разом в одному будинку. Проте по усіх її заявах про порушення кримінальної справи відносно нього було відмовлено. Проте, 25.06.2010 року і 12.07.2010 року син відповідачки [PERSON] побив його, коли він приїжджав додому перевірити збереження своїх речей. Після цього [PERSON] зі своєю дружиною з дозволу матері вселився в будинок саме в ту кімнату, яку він до цього займав. Його речі з кімнати були винесені на вулицю, а автомобіль з гаража був виставлений в двір. Отже, з цього часу він фактично позбавлений можливості користуватися будинком з господарськими будівлями і проживати в ньому. Просив винести рішення, яким вселити його до житлового будинку [ADDRESS]. Визначити порядок користування будинком [ADDRESS], виділивши йому в користування житлову кімнату площею 16,5 кв.м. (літ. 4), залишивши в загальному користуванні: кухню літ. 1 - 9,2 кв.м., погріб літ. 2 - 3,6 кв.м., убиральня літ. 3 - 7,2 кв.м., сіни літ. 1 - 8,5 кв.м. Виділити йому в користування господарські будівлі: літню кухню літ. В - 20,3 кв.м., сарай літ. Е - 8,5 кв.м., гараж літ. Г - 24 кв.м., залишивши в загальному користуванні: убиральню літ. Д - 1,4 кв.м., огорожа №1, ворота №2, ворота №3, мощення 1, мощення 2. Протягом судового розгляду справи позивач залишив без розгляду частину своїх позовних вимог стосовно визначення порядку користування будинком та остаточно просив винести рішення, яким вселити його до житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині вселення визнала у повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні з врахуванням визнання відповідачкою позовних вимог в частині вселення проти позовних вимог не заперечував, лише просив врахувати обставини справи щодо залишення позовних вимог стосовно визначення порядку користування будинком без розгляду при розподілу судових витрат. Суд вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги [PERSON] з врахуванням позиції відповідача по справі [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] згідно технічного паспорту (а.с.37) на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2004 року (а.с.43) та договору дарування від 05.03.2008 року (а.с.45), що підтверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.44, 46), належить 2/10 частки житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно паспорту (а.с.51) та довідки виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області (а.с.27) позивач [PERSON] зареєстрований за спірною адресою: [ADDRESS]. Судом також встановлено, що відповідачці на підставі договору довічного утримання від 12.10.2004 року (а.с.15); договору дарування від 07.06.2001 року (а.с.18); свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2001 року (а.с.19), що підтверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17, 20), належить 8/10 часток житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно паспорту (а.с.31) та довідки виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області (а.с.27) відповідач [PERSON] зареєстрована за спірною адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншої особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов'язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними (п. 7 інформаційного листа ВАСУ «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом» від 31.01.2001 р.). Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. З огляду на наведене суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] щодо вселення його до житлового будинку [ADDRESS], оскільки він на законних підставах є власником 2/10 часток спірного житлового будинку і, таким чином, його житлові права оберігаються законом, в тому числі правом на користування належною йому частиною житлового будинку шляхом вселення до нього. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 114,70 грн. судового збору згідно квитанції, що міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Outcome: approved