Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 23.11.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 260 на користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна по вул. Карбишева, гараж № 114 в м.Біла Церква. 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору, яка полягає у продовженні строку дії договору, відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний проводити оплату за користування об'єктом благоустрою по 100 грн. щомісячно, однак відповідачем умови договору належним чином не виконуються, вона має заборгованість в сумі 2207 грн. за період з 30.11.2014 року по 30.11.2016 року, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. До суду представником позивача надано письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника позивача та крім того, позивачем було уточнено і зменшено позовні вимоги. Позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено на користь позивача суму заборгованості в розмірі 2207грн, а також частина понесених позивачем судових витрат в сумі 378грн. З огляду на вищевикладені обставини, представник позивача просив суд задовольнити позов в частині стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 1000грн., що залишилася не повернутою відповідачем в добровільносу порядку. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що Комунальна установа Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» зареєстрована як юридична особа з 28.05.2008 року, що слідує з копії довідки з ЄДРПОУ /а.с.17/. З матеріалів справи також вбачається, що рішенням 34 сесії Білоцерківської міської ради V скликання від 11.07.2008 року № 800 затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква, якими установлюється порядок благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою міста, регулюються права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті, що стверджується копією цього рішення /а.с.23/ та витягом з цих Правил /а.с.24 /. Як передбачено п.2.1.37 Правил, об'єкти благоустрою - сукупність усіх територій міста, що складаються з окремих територій /їх частин/ різного цільового призначення. Згідно з п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Судом встановлено, що 23.11.2011року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» в особі начальника [PERSON] та відповідачем укладено договір № 260 на користування об'єктом благоустрою, згідно якого замовник використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою вул.Карбишева,16 в м.Біла Церква, що вбачається з копії цього договору /а.с.9/. Згідно з умовами договору виконавець зобов'язується за плату надати замовнику послуги з забезпечення можливості користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, а замовник зобов'язується оплачувати виконавцю таке забезпечення згідно з умовами даного договору та утримувати об'єкт благоустрою в належному стані /п.п.1.1, 1.2, 1.3 договору/. Згідно з п.п. 2.2, 3.1 договору ціна послуг становить 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Позивач зазначив, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за договором, але оплата відбулася вже після звернення позивача до суду і після відкриття провадження у даній справі, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 1000 грн., Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Вимоги позивача повністю задоволені в добровільному порядку відповідачем в 2017 році, даний позов зареєстровано в Білоцерківському міськрайонному суді 15.12.2016 р., відкрито провадження у справі 01.02.2017 року, судовий збір позивачем сплачено 08.12.2016 року, Отже, з врахуванням всього вищенаведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат понесених позивачем в розмірі 1000грн.відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи все вищенаведене та

Outcome: approved