Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси 25.09.2014 року із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 28.03.2013 року, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6268,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 30.09.2013 року. У зв'язку з тим, що боржник порушив умови договірних зобов'язань, виникла заборгованість за кредитом у загальному розмірі 35997,15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача за довіреністю - Туфекчі І.Ф. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що надала відповідну заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладених між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 28.03.2013 року, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6268,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 30.09.2013 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом в Генеральній угоді. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості по кредиту, проценти за його використання, перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості сторони обумовили, що згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не настав, сторони обумовили, що строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 29727,90 грн. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за кредитом, судом встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №б/н від 28.03.2013 року в частині своєчасного повернення кредитних коштів та процентів за користуванням кредитом. В результаті неналежного виконання договірних обов'язків станом на 11.08.2014 року утворилась заборгованість за договором №б/н від 28.03.2013 року у загальному розмірі 35997 (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 15 коп., яка складається із: 6268 (шість тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 38 коп. - заборгованість за кредитом; 0 (нуль) гривень 87 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 29727 (двадцять дев'ять тисяч сімсот двадцять сім) гривень 90 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 359 (триста п'ятдесят дев'ять) гривень 97 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15.08.2014 року, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved