Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.01.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у сумі 12 029 360 гривень, що еквівалентно 1 503 670 доларів США за курсом НБУ на день укладення договору, які останній зобов'язався повернути готівкою у строк до 01.01.2013 року. Однак відповідач взяте на себе зобов'язання не виконав, до цього часу борг не повернув. Позивач зазначає, що відповідач прострочив виконання грошового зобов»язання, а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, а також проценти в розмірі облікової ставки НБУ. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в розмірі 1 503 670 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2 739 377 гривень 70 копійок, інфляційні втрати в розмірі 2 143 478 гривень за період з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, 3% річних в розмірі 661 614 гривень 80 копійок, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності та постановити заочне рішення по справі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.01.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики №2, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у сумі 12 029 360 гривень, що еквівалентно 1 503 670 доларів США за курсом НБУ на день укладення договору (а.с.10-11 - копія договору). Факт одержання грошей підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою про отримання від [PERSON] суми в розмірі 1 503 670 доларів США (а.с. 12 - копія розписки). За умовами договору позичальник зобов'язується повернути грошові кошти готівкою у строк до 01.01.2013 року (пункт 2 договору). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За договором №2 від 01.01.2012 року встановлений термін повернення грошей - до 01.01.2013 року. Однак, відповідач позику позивачу не повернув й до цього часу. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, то неповернута сума коштів в розмірі 1 503 670 доларів США (оскільки саме в доларах передавалася позика) підлягає стягненню з нього на користь позивача за рішенням суду. Гривневий еквівалент цієї суми станом на 21.05.2015 року становить 31 291 372 гривні 70 копійок (з розрахунку 1 долар = 20 гривень 81 копійка). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки договором не встановлений розмір процентів, позивач просить стягнути з відповідача за період з 01.01.2012 року по 02.11.2014 року суму процентів в розмірі 2 739 377 гривень 70 копійок, виходячи з розміру позики в гривневому еквіваленті 12 029 360 гривень. Суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню частково. Заборгованість за процентами, що визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України, за період з 01.01.2012 року по 02.11.2014 року становить 2 717 069 гривень 90 копійок. Розрахунок процентів наступний: за період з 02.01.2012 року по 22.03.2012 року - 12 029 360 грн. х 7,75% : 365 днів х 81 день = 206 888, 51 грн.; за період з 23.03.2012 року по 09.06.2013 року - 12 029 360 грн. х 7,5% : 365 днів х 444 дні = 1 097 473,12 грн.; за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року - 12 029 360 грн. х 7% : 365 днів х 64 дні = 147 648,04 грн.; за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - 12 029 360 грн. х 6,5% : 365 днів х 245 днів = 524 842,62 грн.; за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року - 12 029 360 грн. х 9,5 % : 365 днів х 93 дні = 291 176,43 грн.; за період з 17.07.2014 року по 02.11.2014 року - 12 029 360 грн. х 12,5% : 365 днів х 109 днів = 449 041,18 грн. Загальна сума процентів становить 2 717 069 гривень 90 копійок (206 888, 51 грн. + 1 097 473,12 грн. + 147 648,04 грн. + 524 842,62 грн. + 291 176,43 грн. + 449 041,18 грн. = 2 717 069,90 грн.). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з [PERSON] інфляційні втрати за період з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року в розмірі 2 143 478 гривень та три проценти річних за період з 01.01.2013 року по 30.10.2014 року у розмірі 661 614 гривень 80 копійок. Суд вважає, що вимога про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягає, оскільки грошові кошти передавались у доларах США, а індекс інфляції застосовується щодо гривні. Що стосується вимоги про стягнення трьох процентів річних, то вона підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Розрахунок трьох процентів з річних за період з 01.01.2013 року по 30.10.2014 року наступний: 1 503 670 доларів США х 3% : 365 днів х 668 днів = 82 557,66 доларів США, що еквівалентно за курсом Нацбанку України станом на день постановлення рішення 1 718 024,90 гривень з розрахунку 2 081 гривня за 100 доларів США. Однак, оскільки позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 661 614 гривень 80 копійок, саме ця сума підлягає стягненню з [PERSON] З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 625, 1046 -1050 ЦК України,

Outcome: partial