Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає в сім`ї тітки, [PERSON] , [INFO] , та дядька, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , з сином не мешкає, не займається його вихованням та утриманням, надав нотаріальну згоду на оформлення опіки над малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , його тіткою, [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою України та на даний час фактично займається вихованням дитини та матеріально його забезпечує.Малолітній [PERSON] з лютого 2019 року проживає в сім`ї [PERSON] , перебуває на повному її утриманні. Батько дитини, [PERSON] , з малолітнім сином не спілкується, не цікавиться станом його здоров`я, матеріально та духовно не підтримує, не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Прокурор Кирилін Є.Ю. позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Батько дитини, [PERSON] , з сином не мешкає, не займається його вихованням та утриманням, надав нотаріальну згоду на оформлення опіки над малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , його тіткою, [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою України та на даний час фактично займається вихованням дитини та матеріально його забезпечує. Згідно наказу начальника служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області Тарици Н.О. №179 від 19.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування, у зв`язку з тим, що дитина залишилась без батьківського піклування. Згідно наказу начальника служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області Тарици Н.О. №180 від 19.08.2019 року, [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю [PERSON] . 12.03.2020 року органом опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області було надано висновок №02/03-16/537 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved