Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабусі [PERSON], яка померла 28.07.2005. У позовній заяві позивач\~ зазначив, що 28.07.2005 померла його бабуся [PERSON]. 19.07.2017 він перебирав фотографії та знайшов заповіт від 15.03.2005, яким [PERSON] заповідала йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Підгорна, 115, с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області. Так як заповіт був дуже забруднений він звернувся до Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області та отримав дублікат заповіту. А так як строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений, він отримав відмову Марківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину та змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися,\~надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, спадкову справу, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28.07.2005, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №508468, виданим Новопсковським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Луганській області 25.07.2017, актовий запис №25 (а.с.5). Як вбачається з виписки з погосподарської книги №7 (2001-2005 роки) Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області вих. №1190 від 25.07.2017, згідно даних погосподарського обліку Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області за 2001-2005 роки (особовий рахунок №656) домоволодіння за адресою: вул.Підгорна, 115, с.Новорозсош Новопсковського району Луганської області, належало [PERSON], [INFO], яка була головою цього домоволодіння, вибула з місця реєстрації 09.09.2004 в с.Лісна Поляна Марківского району Луганської області (а.с.10). Згідно інформаційної довідки №49413405, виданої Марківською державною нотаріальною конторою 10.10.2017, інформація про спадкові справи після [PERSON], померлої 28.07.2005, у Спадковому реєстрі відсутня. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 15.03.2005 секретарем Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON], яким заповіла житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.Підгорна, 115, с.Новорозсош Новопсковського району Луганської області, своєму онуку [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту, виданим 19.07.2017 секретарем виконавчого комітету Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №49413418, виданої Марківською державною нотаріальною конторою 10.10.2017, 15.03.2005 Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області посвідчено заповіт [PERSON], [INFO] (номер у Спадковому реєстрі 41655627) (а.с.34). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як зазначено у позовній заяві [PERSON] не знав про існування заповіту, йому стало відомо про нього лише 19.07.2017, тому у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач до нотаріальної контори не звертався. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивач звернувся до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 28.07.2005, лише 27.07.2017. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачу. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 28.07.2005, отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України сплинув 28.01.2006. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у звязку з чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Щодо поважності причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суд зазначає таке. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що позивачу не було відомо про існування заповіту, який він знайшов випадково лише 19.07.2017. Статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved