Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за заповітом від 24 січня 1990 року заповіла все своє майно синам - позивачу по справі та [PERSON] (помер [INFO] ) і [PERSON] (помер [INFO] ). В квітні 2011 року позивачем та [PERSON] було подано до Коростишівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері і заведено було спадкову справу № 149/2011. Інший брат - [PERSON] помер через місяць після смерті матері і таким чином не встиг прийняти спадщину, а спадкоємці останнього з заявами про прийняття спадщини на підставі спадкової трансмісії до нотаріальної контори не звертались, такі заяви в матеріалах спадкової справи відсутні, що свідчить про неприйняття ними спадщини. [PERSON] на час смерті матері не проживав з нею, тривалий час проживав в Росії, а у відповідності до ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, спадщина після смерті матері має ділитись між позивачем та іншим братом [PERSON] і відповідно позивач має право на 1/2 частку спадщини. Позивач 15.09.2016 року, не будучі обізнаним з нормами спадкового права та з врахуванням заповіту звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на 1/3 частку спадкового майна вказавши у своїй заяві про наявність інших двох спадкоємців, які на той час вже померли і отримав свідоцтво про право власності на 1/3 частку спадкового майна, хоча фактично мав право на 1/2 частку. Також, мати позивача отримала сертифікат серії ЖТ № 02953552 на земельну частку пай, а 13.07.2000 року склала заповіт, згідно якого свою земельну частку (пай) заповіла позивачу. 27.03.2001 року мати на підставі вказаного сертифікату отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ № 002959. Таким чином, земельна частка (пай) згідно сертифікату ЖТ № 0295352 від 02.03.2000 року та земельна ділянка кадастровий номер 1822581700:07:000:0175 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 002959 є по суті одним і тим самим майном, право на яке в різний період часу підтверджувалось різними правовстановлюючими документами і відповідно з врахуванням заповіту від 13.07.2000 року позивач має право успадкувати вказану земельну ділянку, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на те, що вказані земельні ділянки не є тотожними. Після смерті брата позивача [PERSON] , який теж прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, помер [INFO] , спадкоємцями його майна залишились його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] , які проживали разом з померлим. Згодом, [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після смерті якого залишилась [PERSON] . Враховуючи викладене, крім вже успадкованих 1/3 частки належного померлій матері спадкового майна, позивач має право на спадкування інших 2/3 часток земельного паю та нерозділених нотаріусом 1/6 часток домоволодіння по [ADDRESS] і відповідно просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 2/3 частки земельної ділянки площею 3,4851 га для товарного виробництва з кадастровим номером 1822581700:07:000:0175, що належала покійній матері на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 002959 виданого 27.03.2001 року Городською сільрадою Коростишівського району та на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/6 частку земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходяться в [ADDRESS] . Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Від відповідачів Старосілецької сільради та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за заповітом від 24 січня 1990 року заповіла все своє майно синам - позивачу по справі, [PERSON] (помер [INFO] ) і [PERSON] (помер [INFO] ). 22 квітня 2011 року та 27 квітня 2011 року до Коростишівської Державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу № 149/2011. 15 вересня 2016 року до Коростишівської Державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] - позивач по справі з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку спадкового майна, зазначивши у своїй заяві № 263, про наявність інших спадкоємців за заповітом та про те, що вони померли після відкриття спадщини: [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом в 1/3 частці на житловий будинок та дві земельні ділянки, належні спадкодавцеві. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2021 року, свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 15.09.2016 року. Один із спадкоємців за заповітом - [PERSON] помер [INFO] , тобто після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, будь - яких доказів того, що останній відмовився від спадщини суду не надано і відповідно посилання позивача на ст. 1275 ЦК України, яка регулює питання відмови одного із спадкоємців за заповітом від спадщини та перехід його частки до інших спадкоємців є безпідставною і в даному випадку не може бути застосована. Також, стосовно заповіту [PERSON] від 13 липня 2000 року за яким остання земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЖТ № 0295352 заповіла позивачу не може бути підставою для спадкування останнім на підставі вказаного заповіту, належної померлій земельної ділянки площею 3,4851 га для товарного виробництва з кадастровим номером 1822581700:07:000:0175 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № 002959 виданого 27.03.2001 року Городською сільрадою Коростишівського району, оскільки на час відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України), а в даному випадку до складу спадщини увійшло право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку, тобто вже сформовану земельну ділянку, яка має чіткі встановлені межі, кадастровий номер та право власності підтверджується Державним актом на право власності, змін до вказаного заповіту не вносилось. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed