Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08.08.2010 року ним було вчинено порушення Правил дорожнього руху на власному автомобілі [NUMBER], у зв»язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову №270103, якою накладено штраф на [PERSON] у розмірі 255 гривень. 13.08.2010 року позивач штраф сплатив. 25.02.2015 року позивач, маючи намір продати свій автомобіль, звернувся до ДАІ для уточнення щодо відсутності будь-яких заборон чи обмежень, що стосуються автомобіля. В даних АІС значився арешт та заборона на відчуження автомобіля на підставі постанови №В/18 від 19.05.2011 року, винесеної ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по виконавчому провадженню №21967123 про стягнення штрафу за постановою №270103 від 08.08.2010 року. Позивач звертався до відповідача зі зверненням щодо зняття арешту з автомобіля, однак відповідач надав відповідь про те, що арешт не може бути знятий у зв»язку з поверненням виконавчого документу стягувачу та запропонував звернутися до суду. Позивач просить зняти арешт з автомобіля [NUMBER] та заборону на його відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву від 02.06.2015 року про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача і постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим МРЕВ-11 м. Києва (а.с. 18). Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 15.10.2010 року відкрито виконавче провадження ВП №21967123 з виконання постанови №270103, виданої ВДАІ Подільського району 08.08.2010 року, про стягнення з [PERSON] на користь держави 255 гривень (а.с.37 - копія постанови). 27.05.2011 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт всього майна, що належить боржнику [PERSON], у межа суми звернення стягнення 255 гривень та накладено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику в межах суми боргу (а.с. 39 - копія постанови). Відповідно до постанови державного виконавця від 05.10.2011 року виконавчий документ, а саме постанову №270103, видану ВДАІ Подільського району 08.08.2010 року, про стягнення з [PERSON] на користь держави 255 гривень, повернуто стягувачу, оскільки в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановити місце знаходження боржника та його майна виявилось неможливим (а.с.42 - копія постанови). В листі за №10517 від 02.03.2015 року державний виконавець запропонував [PERSON] для усунення перешкод здійснення права користування та розпорядження майном звернутися до суду (а.с.9 - копія листа). Положеннями ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про зняття арешту з автомобіля. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на належне [PERSON] рухоме майно, закінчене, підстав для арешту майна немає. А тому арешт майна має бути знятий. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 317, 319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved