Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу. 05.03.2019 року суд своєю ухвалою передав справу за підсудністю до Володарського районного суду Київської області. 10.05.2019 року справа надійшла до Володарського районного суду Київської області. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 28 травня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього року їх шлюбні відносини поступово погіршились, відсутні порозуміння та повага, спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, а відтак позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач, посилаючись на вище викладені обставини та на ст. ст. 110 - 112 СК України, ст. 175 ЦПК України просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 28.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис№ 16. 11.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.06.2019 року. В підготовче судове засідання позивач його представник та відповідач не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. 10.06.2019 року на адресу суду надійшли заяви учасників розгляду, якими вони просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник позивача вказує, що підтримує позовні вимоги та просить суд шлюб розірвати ( а.с.30) Відповідач позовні вимоги визнала проти розірвання шлюбу не заперечувала ( а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію представника позивача та відповідача, які викладені у письмових заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 28.05.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області ( а.с.10). Позивач у позові вказує, що за час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . В даний час шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені та вони проживають окремо. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є відсутність порозуміння, взаємоповаги, загалом спільне життя вони не ведуть через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх сина. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн 40 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved