Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 02 вересня 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що подружнє життя в шлюбі з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, в звязку з чим, в сімї постійно виникають сварки. Стверджував, що між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Починаючи з 2016 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджував, що сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 11, 16, 31, 38), свої вимоги підтримав у повному обсязі, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував(а.с. 14, 33). Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої у разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Горбовцова» (а.с. 22). За відомостями Борщівської сільської ради Печенізького району Харківській області в листі № 02-25/65 від 22 травня 2017 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою: [INFO], з 10 липня 2002 року (а.с. 8).Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, які були надіслані відповідачці за вищезазначеною адресою по селі Гуслівка, судові повістки на 13 червня, 27 червня 2017 року, копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї матеріалів були повернуті на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с. 12-13, 19-20), судова повістка на 25 липня, 10 жовтня, 07 листопада, 28 листопада 2017 року (а.с. 39, 44-45) була отримана відповідачкою під розписку, що згідно зі статтею 74 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним та своєчасним повідомленням відповідачки про розгляд судової справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 14, 33). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 02, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 318453, виданим повторно 13 червня 2017 року Печенізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 15). Судом встановлено, що стосунки в родині позивача та відповідача погіршились, однією сімєю вони не проживають з 2016 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, у звязку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд, відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей або їх відсутність та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, за наявності яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обєктивними, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечитиме інтересам, як позивача, так і відповідача. За таких обставин, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, в порядку статті 112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved