Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який у подальшому уточнив та обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] . 18.08.2017 його квартиру було затоплено. Згідно з актом №1 про наслідки залиття житлового приміщення, складеного житлово-будівельним кооперативом «Машинобудівельник» від 18.08.2017 була обстежена його квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташована на шостому поверсі дев`яти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат. У результаті проведення обстеження щодо залиття квартир було виявлено, що постраждали стіни, стеля, підлога (ламінат), кафельна плитка, дерев`яні двері, меблі, стабілізатор напруги, пральна машина. Причиною залиття стало те, що в квартирі, що знаходиться поверхом вище [ADDRESS] у туалеті зі стінки впав бойлер та вилилася вода з нього та труб холодного водопостачання. В результаті цих подій позивачу завдано майнової шкоди, яка згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження становить 98420,09 грн. Крім того, позивач вказав, що зазнав моральної шкоди, а саме: відчував сильні емоційні та душевні хвилювання, був порушений його звичайний спосіб життя, у зв`язку з тим, що квартира потребує поточного ремонту та користуватися нею після затоплення неможливо. За таких обставин позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 98420,08 грн; моральну шкоду в сумі 10000,00 грн, а також стягнути судові витрати. Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні уточнених позовних вимог наполягали, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення уточненої позовної заяви, надав відзив, який обгрунтовував тим, що при складанні висновку експертного будівельно-технічного дослідження він не був присутній, оскільки про дату, час та місце його складання відповідача не повідомляли, внаслідок чого він був позбавлений можливості висловити свої зауваження та заперечення. Ознайомившись зі вказаним висновком, відповідач встановив, що його було складено з порушенням встановлених вимог методики визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками. Зокрема, експертом стверджується про дороговизну покриттів, їх тип та фірму виробника, що нічим не підтверджено. Безпідставним та необґрунтованим є твердження щодо необхідності заміни ламінату у трьох житлових кімнатах загальною площею 38,18 кв.м, оскільки експертом за наслідками проведеного візуально-інструментального дослідження відображено лише одну кімнату з приміткою «деформація ламінату на стиках», а отже, наслідки дії води на ламінаті експертом виявлені тільки в даному місці. Також, безпідставним є твердження того, що після довготривалої дії води, шви між керамогранітними плитами в коридорі №1 розмило, оскільки воно здійснено виключно зі слів позивача. Крім того, розрахунок експертом здійснювався без врахування коефіцієнту фізичного зносу будівельних матеріалів, що на думку відповідача, є порушенням вимог Методики. Разом з цим, жодних протиправних та незаконних дій він не вчинив, затоплення квартири позивача відбулося внаслідок аварійної ситуації, а саме: несправність бойлеру, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди не має. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення уточненого позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Так судом встановлено, що згідно з договором дарування від 28.09.2005 (а.с. 14,15) та договором міни житла від 15.12.2005 (а.с. 16, 17) [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира розташована поверхом вище безпосередньо над квартирою [ADDRESS] , що належить позивачу. 18.08.2017 відбулося затоплення квартири позивача. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. З наданого позивачем акту від 18.08.2017 (а.с. 20), складеного комісією в складі працівників житлово-будівельного кооперативу «Мишинобудівельник»вбачається, що останніми зафіксовано факт залиття квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Причиною затоплення стало падіння бойлеру та виливання води з нього та труб холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Також, комісією встановлено пошкодження: стін, стелі, підлоги (ламінату), кафельної плитки, дерев`яних дверей, меблів, стабілізатора напруги, пральної машина. Зокрема, у кімнаті №1 (16,8 кв.м) залиті стіни зі шпалерами, стеля, підлога (ламінат), дерев`яні двері, плінтус; у кімнаті №2 (7,5 кв.м) залиті стіни зі шпалерами, стеля, підлога, дерев`яні двері, плінтус; у кімнаті №3 (12,6 кв.м) залиті стеля, стіни і підлога, дерев`яні двері, меблі; коридор (8,1 кв.м) залиті стіни з декоративною штукатуркою, стеля, підлога, стабілізатор напруги, дерев`яні двері; кухня (8,6 кв.м) залиті стіни з декоративною штукатуркою, стеля, підлога, меблі, дерев`яні двері; санвузол (1 кв.м) залиті стіни, стеля, підлога, дерев`яні двері; ванна (2,6 кв.м) залиті стіни, стеля, підлога, дерев`яні двері. Таким чином, суд вважає, що вказаний акт, складений комісією у складі працівників балансоутримувача будинку, підтверджує факт залиття квартири позивача, містить відповідну інформацію щодо дати залиття, пошкоджених приміщень квартири, площі залиття. Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Аналізуючи зазначені вище положення закону та дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшов підтвердження факт залиття належної позивачу квартири [ADDRESS] з розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] , яка на праві власності належить відповідачу та який в даному випадку повинен нести відповідальність за завдані позивачу збитки. Факт пошкоджень квартири [ADDRESS] та заподіяння збитків, а також їх розміру, підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, а саме: зазначеним вище актом про залиття, який у повному обсязі узгоджується з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №10/17 від 29.12.2017 (а.с. 22-53), складеного судовим експертом Ткаленко О.М., згідно з яким вартість відновлювального ремонту складає 98420,08 грн. Пояснення відповідача щодо неправомірності вказаного висновку, суд сприймає в якості намагання уникнути відповідальності за заподіяння позивачу нанесеної ним шкоди, оскільки правомірність вказаного висновку експерта [PERSON] не оскаржувався, клопотання про виклик судового експерта Ткаленко О.М. у судовому засіданні він не заявляв. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд вважає доведеним, що внаслідок залиття належної позивачу квартири з вини відповідача, йому було заподіяно моральну шкоду, що полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна; в погіршенні умов для проживання, що завдавало позивачу незручності у повсякденному житті; потягло за собою необхідність витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення звичних та належних умов для проживання, відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. З урахуванням наведеного позов слід задовольнити частково, стягнувши на користь позивача з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири кошти в сумі 98420,08 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із залученням спеціаліста з надання послуг з проведення експертної оцінки матеріальних збитків, які складають 3500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що в даному випадку становить 994,20 грн. Разом з цим, у зв`язку з переплатою позивачем судового збору необхідно зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу повернути [PERSON] з державного бюджету судового збору у розмірі 1583,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial