Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що відповідно до укладеного договору № 400042622 від 02.03.2008 року, [PERSON] відповідач, отримав кредит у розмірі 9299.31грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % річних, комісії 185.06 грн. щомісячно з датою повернення кредиту 03.03.2011р. Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 23.05.2011 року на загальну суму 14378.84 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 400042622 від 02.03.2008 року в розмірі 1478.84 грн. та судовий збір в сумі 263.79 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору № 400042622 від 02.03.2008 року, [PERSON] відповідач, отримав у кредитора позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» строковий кредит у розмірі 9299.31 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % річних, комісії 185.06 грн. щомісячно з датою повернення кредиту 03.03.2011р. Цільове призначення купівля придбання товару. Банк відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за № 29099400042622. Відповідно до Умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією згідно умов кредитного договору (а.с. 4-5, 6-7). Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 9299.31 грн. (а.с.8, 9, 10) В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 610, 612, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за Кредитом у встановленому договором порядку та строки. В звязку з невиконанням зобовязань за Кредитним договором № 400042622 від 02.03.2008 року, відповідач станом на 23.05.2011 року перед позивачем має заборгованість на загальну суму 14378.84 грн., яка складається з наступного: 8872.97 грн. заборгованість за кредитом, 509.25 грн. заборгованість по відсотках, 4996.62 грн. заборгованість по комісії (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, сплату процентів та комісії у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved