Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій з урахуванням доповнення до позовної заяви просить стягнути поточну заборгованість за кредитним договором № 477 від 11.12.2018 в сумі 3505,41 грн. та судові витрати (за попереднім розрахунком) у розмірі 4270,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що між [PERSON] та КС «Епсілон» 11.12.2018 укладений договір № 477 про надання відповідачу кредитних коштів у сумі 8160,00 грн. Строк дії договору становить до 11.12.2022 (48 місяців). Відповідач повинен щомісячно сплачувати позивачу відсотки за кредитом, про що було узгоджено відповідний графік. Станом на 25.07.2021 кредитний договір є чинним, він не змінений, не розірваний. Відповідач зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконує, від спілкування з позивачем ухиляється, що унеможливлює заходи досудового врегулювання спору. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 03.11.2021. 03.11.2021 судове засідання відкладено до 14.12.2021 за клопотанням позивача. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання. Відповідач про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася 11.12.2018 з заявою до КС «Епсілон» про надання кредиту (у вигляді кредитної лінії). 11 грудня 2018 року між позивачем Кредитною спілкою «Епсілон» (далі -Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 477 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 (надалі-Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 8160,00 (вісім тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.) на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається Кредитодавцем на комерційні цілі, що передбачено п.1.2 Договору. Відповідно до п.2.1 Договору кредит надається строком на 48 (сорок вісім) фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в день підписання цього Договору. Відповідно до п.2.3 Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю фактично отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього Договору. Згідно із п. 2.4 Договору кредит надається Позичальнику готівкою у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві. Ненадання Позичальником реквізитів свого рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) або неявка Позичальника за отриманням кредиту готівкою через касу Кредитодавця (чи ухилення іншим способом від отримання кредиту), а також невиконання Позичальником зобов`язання щодо забезпечення кредиту, передбаченого п.5.1.5 цього Договору, звільняє Кредитодавця від обов`язку, передбаченого п. 2.2 цього Договору, та відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить 20% (двадцять) процентів річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту до закінчення строку дії цього Договору (п.10.1 Договору). Згідно із п. 3.3 Договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.п. 3.2, 3.4 Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). Якщо дата здійснення чергових платежів згідно Графіка розрахунків припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, то здійснення платежів відбувається на наступний за вихідними (святковими, неробочими) днями робочий день Кредитодавця і це не вважається порушенням Графіку розрахунків. Згідно із п. п. 3.5, 3.6 Договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу- сума кредиту. Прострочення сплати кредиту та/ або процентів за користування кредитом (згідно Графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1 цього Договору, так і після його закінчення, протягом усього строку дії Договору, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Відповідно до п.п. 5.1.1, 5.1.3, 5.1.7 Договору Позичальник зобов`язується використовувати кредит на вказані в п. 1.2. цього Договору цілі. Вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до Графіка розрахунків. У випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до п. 5.4.3 Договору Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин, зокрема: а) використання позичальником кредиту не за призначенням; б) затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла (нерухомого майна) щонайменше - на три календарні місяці; в) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків. Згідно із п. п. 10.2, 10.4 та 10.7 Договору цей Договір є чинним з моменту його підписання обома Сторонами. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (відповідно до ст. 631 ЦК України). До правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 (десять) років (ст. 259 ЦК України). Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитом станом на 25.07.2021 за [PERSON] утворилася заборгованість за Договором, яка складає 3505,41 грн., у тому числі: заборгованість за основною сумою - 2669,82 грн.; заборгованість за відсотками - 835,59 грн. Згідно із пунктом 1 ст. 626 ЦК України договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. У частині 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов`язково повинна бути досягнута згода. Підписуючи кредитний договір, позичальник [PERSON] погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. Відповідно до п.1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором та не повернула кредитні кошти у визначені графіком платежів строки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що сума заборгованості за кредитом станом на 25.07.2021 складає 3505,41 грн., з яких заборгованість за основною сумою - 2669,82 грн.; заборгованість за відсотками - 835,59 грн. Таким чином вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.12.2018 за № 477 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №477 від 11.12.2018, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 3505,41 грн. Що стосується судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надані документи: адвокатська угода від 10.06.2021, дублікат квитанції Приватбанк від 10.06.2021 про сплату представником позивача на користь адвоката Березовського Ю.В. винагороди у розмірі 2000 грн. Отже, позивачем доведено факт отримання ним правничої допомоги, факт сплати суми у розмірі 2000,00 грн. на правничу допомогу, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених ним витрат на правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 22.11.2019 справа № 902/347/18).

Outcome: approved