Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 24 березня 2014 року між позивачем та відповідачкою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, який зареєстровано в той же день Реєстраційною службою Попаснянського районного управління юстиції Луганської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6126205. Відповідно до умов договору відповідачка передала в оренду позивачу в строкове платне користування ? частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,7680 га ріллі, яка знаходиться на території Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER]. Земельна ділянка за цільовим призначенням відноситься до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на контурі №41, тобто на території, яка на цей час перебуває на лінії зіткнення між ЗСУ і незаконними збройними формуваннями, у зв'язку з чим на ній постійно виникають збройні сутички. Внаслідок цього позивач втратив можливість будь-якого доступу до ділянки та використання її за цільовим призначенням. У зв'язку з цим позивач вважає наявним істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, що унеможливлює його виконання. З цих підстав відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України, зазначаючи, що відповідач від розірвання договору за згодою сторін відмовився, позивач просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами 24 березня 2014 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнивши, що на земельній ділянці, частка якої належить відповідачці, будь-які сільськогосподарські роботи неможливо здійснювати, бо ці землі у безпосередній близькості від НЗФ та підпадають під обстріли, постійно мінуються. ФГ «Віктор» не могло передбачити під час укладення договору, що внаслідок АТО неможливо буде використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, та не може вплинути на ці обставини або усунути їх. Зверталися до [PERSON] з приводу добровільного врегулювання питання телефоном, на що вона спочатку погодилась у телефонній розмові, а потім дізналися, що вона не згодна. На цей час привести договір у відповідність з обставинами, які істотно змінились, щоб орендар не ніс збитків, неможливо. Розірвати договір у позасудовому порядку відповідачка не згодна. Виконання зобов'язань за цим договором завдає позивачу збитків, значну упущену вигоду через невикористання землі та прямі збитки у вигляді орендної плати та обов'язкових платежів. При цьому орендар за договором відповідає у разі втрати врожаю, погіршення стану земельної ділянки внаслідок непередбачуваних обставин, що виникають саме у процесі використання земельної ділянки. За даних обставин є неможливим безпосередньо використання земельної ділянки з незалежних від орендаря причин. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що розірвання договору оренди вважає несправедливим, бо він укладений на 15 років. Вона розраховує на орендну плату протягом строку дії договору. Земельна ділянка знаходиться на території, підконтрольній українській владі. Вважає, що орендар, обробляючи інші земельні ділянки, може сплачувати їй орендну плату, хоча б в меншому розмірі. Не згодна на розірвання договору. Позивач безпосередньо до неї з приводу врегулювання питання не звертався. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2013, реєстровий №1281, на праві власності належить ? частка земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,7680 га ріллі, яка знаходиться на території Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка [NUMBER] (а.с.76). 24 березня 2014 року між позивачем та відповідачкою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, зареєстрований 24.03.2014 Реєстраційною службою Попаснянського районного управління юстиції Луганської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6126205 (а.с.5-6). За умовами договору відповідачка надає, а позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,7680 га ріллі, яка знаходиться на території Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області. Згідно п.15, 16 договору земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. На виконання договору сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.03.2014 року, яким підтверджено факт передачі земельної ділянки в оренду (а.с.7). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. За ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч. 1 ст. 22 ЗК України). Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу (абз. 2 ч.5 ст. 20 ЗК України). Частиною 1 статті 96 ЗК України серед обов'язків землекористувачів передбачено, зокрема, забезпечення використання землі за цільовим призначенням. Як зазначено вище, об'єктом договору оренди є земельна ділянка, яка віднесена до земель сільськогосподарського призначення. Умовою використання земельної ділянки визначено: для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, що є істотною умовою договору оренди. З актів обстеження земель сільськогосподарського призначення на предмет неможливості проведення польових робіт, складених 29.09.2015 року та 25.03.2016 року комісією, створеною Попаснянською районною державною адміністрацією (а.с.14, 56), вбачається, що на земельних ділянках, зокрема контур №41 паї №337-346, неможливо проведення сільськогосподарських робіт у зв'язку з тим, що землі знаходяться на лінії розмежування та зіткнення, підпадають під обстріли з боку незаконних збройних формувань. Земельна ділянка відповідачки розташована на контурі №41, що підтверджується схемою розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) ВАТ «Гірське» (а.с.12). Таким чином, судом встановлено неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням внаслідок істотної зміни обставин - розташування масиву земельної ділянки на території, що знаходиться на лінії розмежування та зіткнення, підпадає під обстріли та мінування з боку незаконних збройних формувань. Згідно ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Сторонами договору оренди не досягнуто згоди щодо приведення договору у відповідність або розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин. Указом виконуючого обов'язки Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 13.04.2014 уведено в дію рішення РНБО, що вважається початком антитерористичної операції на певній території України. Ця обставина, а також зайняття незаконними збройними формуваннями території, безпосередньо поблизу якої розташована земельна ділянка, виникла після укладення сторонами договору оренди. В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, та не могли у будь-якому разі її передбачити. Орендар - ФГ «Віктор», з огляду на характер обставини - неможливість цільового використання землі через розташування масиву земельної ділянки на території, що знаходиться на лінії розмежування та зіткнення, підпадає під обстріли з боку незаконних збройних формувань - не має можливості усунути причини виникнення цієї обставини. Виконання орендарем своїх обов'язків за договором, зокрема в частині орендної плати, за неможливості отримати очікуване від використання земельної ділянки, істотно порушує майнові інтереси позивача та повністю позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору, тобто доходу від користування земельною ділянкою для товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується довідкою (а.с.75). Договором оренди не передбачено виникнення наведеної вище обставини, отже і не зазначено про відповідні ризики. Покладення ризику неможливості використання земельної ділянки внаслідок зазначених вище, незалежних від позивача, не пов'язаних з його діяльністю обставин законодавством не передбачено. З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України чотирьох умову сукупності, які виникли внаслідок істотної зміни обставин. Таким чином, суд вважає позовні вимоги про розірвання договору оренди обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору у сумі 1378 грн. (а.с.10,11). На підставі викладеного, ст. ст. 20, 22 ЗК України, ст. ст. 652, 792 ЦК України,

Outcome: approved