Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» від 18.10.2021 року №187 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників КП «ТМО» проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Ухвалою суду від 15.11.2021 року про відкриття провадження у цивільній справі розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від позивача надійшла заява від 01.12.2021 року про проведення судового засідання згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, відповідно якої фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В поданій до суду заяві позивачем зазначено, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов про визнання протиправним та скасування наказу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» від 18.10.2021 року №187 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників КП «ТМО» проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що [PERSON] з 24.02.2009 року працює в Комунальному підприємстві «Теплопостачання міста Одеси» оператором котельної. 18 жовтня 2021 року для запобігання зриву опалювального сезону 2021-2022 рр., у зв`язку з несприятливою епідеміологічною ситуацією в Одеській області (введення з 18.10.2021 року «червоної» зони епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» прийнято наказ № 187 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників КП «ТМО» проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно затвердженому переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1. Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2. Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3. Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Позивач вважає оскаржуваний наказ підприємства протиправним, оскільки, виконувана ним професія, так само як і місце роботи не відносяться до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. З тих самих підстав позивач вважає незаконним відсторонення від роботи за відсутності довідки або сертифікату про проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно до п. б) ст.10 Закону України від 19\~листопада 1992\~року № 2801-XII «Основи законодавства\~України про\~охорону здоров`я» (із змінами) громадяни України зобов`язан і у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Частиною другою статті 12 Закону України від 6\~квітня 2000\~року №1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб» (із змінами) встановлено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Частиною третьою цієї статті Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що у разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Згідно положень\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 статті 4 ЦПК України за кожною особою закріплено право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом з тим, ч.1 ст. 81 ЦПК України покладає на кожну сторону обов`язок щодо доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті 76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Проте, в даному випадку позивачем не надано доказів того, що його було примусово піддано щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Так само і не надано доказів тому, що його було відсторонено від роботи через відмову пройти щеплення. Аналіз наказу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» від 18.10.2021 року №187 «Про обов`язкове профілактичне щеплення працівників КП «ТМО» проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» дає змогу дійти висновку, що він не є персоніфікованим, тобто не містить конкретного переліку осіб, на яких поширюється його дія, а тому вважати, що цей наказ порушує або може порушити у майбутньому права та охоронювані інтереси позивача у майбутньому є передчасним. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3\~ст. 133 ЦПК\~України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.1,2\~ст.\~141\~ЦПК України). В даному випадку, враховуючи що суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed