Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів та просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року у розмірі 25\~451,37 доларів США та 1\~268\~127,24 грн. В обґрунтування своїх вимог, з урахування уточнень від 08.06.2015 року (Т.1, а.с.210-212), посилається на те, що 23.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №262/08-ФЛ, згідно умов якого [PERSON] надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності Кредитні ресурси в сумі 59 381 доларів США з оплатою процентів по ставці 17% річних строком до 10.05.2015 року. В якості забезпечення позову по кредитному договору, між банком та [PERSON]А було укладено Договір поруки №262/08/02 від 23.05.2008 року. Згідно умов даного договору [PERSON] поручився перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору. Відповідач скористався кредитними коштами, проте не виконує прийняті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 02.06.2015 року має заборгованість в сумі 25\~451,37 доларів США, з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 20\~862,12 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсоткам 4\~589,25 доларів США та пеня у розмірі 1\~268\~127,24 грн. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що банком було завищено процентну ставку, у звязку з чим просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заперечення на позов (Т.1, а.с.70-74, 75-78). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику\~\~у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як встановлено з матеріалів справи,\~ 23.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №262/08-ФЛ, згідно умов якого [PERSON] надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності Кредитні ресурси в сумі 59 381 доларів США з оплатою процентів строком до 10.05.2015 року. В якості забезпечення позову по кредитному договору, між банком та [PERSON]А було укладено Договір поруки №262/08/02 від 23.05.2008 року. Згідно умов даного договору [PERSON] поручився перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] по кредитному договору. Банк надав суду розрахунок заборгованості, згідно якої заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 02.06.2015 року має заборгованість в сумі 25\~451,37 доларів США, з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 20\~862,12 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсоткам 4\~589,25 доларів США та пеня у розмірі 1\~268\~127,24 грн. В матеріалах справи мається висновок аудиторської фірми «Ален Аудит» №2015-3-283 від 09.09.2015 року про розрахунок заборгованості по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, який надано представником відповідачів. Згідно вказаного висновку, за результати співставлення сум розрахованої заборгованості, виявлено відхилення по простроченій сумі процентів та сумі пені (Т.1, а.с.240-242). Ухвалою Бабущкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2016 року по даній цивільній справі було призначено судову економічну експертизу, на розгляд якої постановлені наступні питання: 1.Чи відповідає розрахунок заборгованості за кредитним договором №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року станом на 02 червня 2015 року, виконаний позивачем в уточненій позовній заяві від 08.06.2015 року умовам кредитного договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року та фактичним обставинам справи з часткового виконання зобовязання позичальником, відповідно до наданих до матеріалів справи первинних бухгалтерських документів щодо видачі та погашення кредиту? 2.Чи було збільшення зобовязань по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року укладеного між [PERSON] та ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» за весь час користування кредитом? 3.Яка дійсна заборгованість по тілу кредиту, відсоткам, комісії, пені станом на дату надання висновку судової економічної експертизи по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року укладеного між [PERSON] та ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит»? 4.Чи відповідає метод нарахування ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» процентів Василівни за кредитним договором №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року вимогам актів чинного законодавства, умовам цього кредитного договору та Положенню про кредитування ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит»? 01.04.2016 року експертом складене клопотання №09/1614/1615/1391 про надання додаткових матеріалів, а саме: ПАТ «[PERSON] та Кредит» надати Інструкцію про проведення розрахунково касових операцій з фізичними та юридичними особами. Облікова політика касових операцій; Положення ПАТ «[PERSON] та Кредит» про кредитування фізичних та юридичних осіб; Положення про кредитний комітет банку. Протоколи засідань кредитного комітету юридичних осіб; кредитний договір №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року; кредитну справу [PERSON] по кредиту (заява на отримання кредиту, техніко економічне обґрунтування щодо необхідності отримання кредиту, розрахунок окупності кредитного проекту, висновок про можливість видачі кредиту, розрахунок терміну використання і погашення кредиту, сплати процентів, розпорядження бухгалтерії за підписом керуючого банку і начальника кредитного відділу про видачу кредиту); виписки банку по руху грошових коштів та відсоткам по рахункам згідно з наданим кредитом; Розпорядження відділу бухгалтерського обліку щодо перерахування грошових\~ коштів; розрахунок заборгованості за наданим кредитом. Проте, станом на 23.09.2016 року вказані документи банком надані не були. 28.09.2016 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №1614/1615-16 від 23.09.2016 року. Згідно висновків по вказаній експертизі встановлено документальне підтвердження збільшення зобовязання по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] та Кредит» , так з 30.09.2009 року процентну ставку підвищено з 14,6% до 17%. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за такими ставками: -протягом першого року кредитування з дати укладання Кредитного договору по 22.05.2009 року за процентною ставкою 13% річних; -протягом другого кредитування з 23.05.2009 року по 22.05.2010 року за процентною ставкою 14,6% річних; -протягом третього року кредитування з 23.05.2010 року по 22.05.2011 року - за процентною ставкою 14,2% річних; -протягом четвертого року кредитування з 23.05.2011 року по 22.05.2012 року - за процентною ставкою 13,8% річних; -протягом пятого року кредитування з 23.05.2012 року по 22.05.2013 року - за процентною ставкою 13,5% річних; -протягом шостого року кредитування з 23.05.2013 року по 22.05.2014 року - за процентною ставкою 13% річних; -протягом сьомого року кредитування з 23.05.2014 року по 10.05.2015 року - за процентною ставкою 12% річних. Однак, з доданого по позову розрахунку заборгованості зі сплати відсотків, банком було застосовано при нарахуванні процентної ставки 17%, замість вказаних у п.4.1.1 Кредитного договору процентів, що і підтверджується висновком експертизи №1614/1615-16 від 23.09.2016 року. Крім того, суд вважає, що ненадання витребуваних експертом документів для проведення судової економічної експертизи, банк фактично визнав завищення процентної ставки, чим порушив умови Кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] та Кредит» є незаконними та необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed