Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 16 грудня 2011 року між Генічеським РЕЗ і ЕМ структурним підрозділом ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» та громадянином [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії № 4795, який на сьогоднішній день є чинним. Відповідно до п. 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. На момент укладення договору сторони погодились під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією. [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов'язання за вищевказаним договором, в наслідок чого виникла заборгованість в сумі 145449,79 грн. Позивач просить суд стягнути зазначену суму з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Крім того, до суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «відмовився від отримання». Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2011 року між Генічеським РЕЗ і ЕМ структурним підрозділом ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» та громадянином [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії № 4795, який на сьогоднішній день є чинним. Відповідно до п. 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. П. 6.11 Правил користування електричною енергією передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором. Даний рахунок Відповідач повинен сплатити у термін, встановлений умовами договору, а саме протягом 5 операційних днів з моменту отримання даного рахунку (передбачено абз. 8 п. 1 додатку № 2 до Договору). Так, на виконання умов п. З додатку № 2 Договору про постачання електричної нергії № 4795 Позивач на підставі, наданих Відповідачем Актів про обсяги спожитої лектричної енергії, склав Акт прийому-передачі активної електроенергії, який був погоджений [PERSON] та виставив останньому рахунок: - № 4795 від 15.01.2018 року за січень 2018 р. на суму 139434,13 грн. за спожиту активну електроенергію у поточному періоді; та на суму 6015,66 грн. за реактивну електро енергію. Вказаний рахунок був отриманий відповідачем особисто про що свідчить особистий підпис на рахунку, в той же час в установлений Договором 5 (п'яти) денний термін сплачений в повному обсязі не був. Таким чином, Відповідач, за період січень 2018 р. споживаючи електричну енергію, не оплачував її в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за спожиту активну та реактивну електроенергію в сумі 145449,79 грн. Такими діями Відповідач грубо порушив право Позивача на отримання коштів за поставлену електроенергію передбачене ч.1 п. 8.1 Правил користування електричною енергією відповідно до якої Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від Споживача своєчасної оплати за електроенергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши вищевказані норми закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі Судові Витрати відносяться за рахунок відповідача на підставі стю142 ЦПК України. Керучись ст.ст. 142, 260, 264-266 ЦПК України, ст. 526,612 ЦК України, суд

Outcome: approved