Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №BL9583/1 від 14.02.2011 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредит у розмірі 100987,62 гривень терміном по 01.02.2016 року зі сплатою відсотків, розмір яких підвищується за графіком, для погашення заборгованості по раніше отриманому кредитному договору №BL9583 від 19.09.2008 року. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак умови договору не виконувала. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на травень 2014 року становить 68825 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 80 копійки, з яких: 54150,41 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 14719,65 грн. - прострочена заборгованість по сумі кредиту, 11191,49 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 3483,90 грн. - прострочена заборгованість за підвищеними відсотками, які позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась, заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі не висловила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавав. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 14.02.2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №BL9583/1, за яким банк надав їй кредит у розмірі 100987,62 гривень терміном по 01.02.2016 року зі сплатою відсотків, розмір яких підвищується за графіком, для погашення заборгованості по раніше отриманому кредитному договору №BL9583 від 19.09.2008 року. Свої зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконувала належним чином, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на травень 2014 року становить 68825 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 80 копійки, з яких: 54150,41 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 14719,65 грн. - прострочена заборгованість по сумі кредиту, 11191,49 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 3483,90 грн. - прострочена заборгованість за підвищеними відсотками. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 688,26 гривень.

Outcome: approved