Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору від 20.01.2012 року відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», яку 23.07.2014 року було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 і п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно до п. 2.1.1.5.7 договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість змін тарифів та інших невідємних частин договору. На підставі п. 1.1.2.3 договору до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійснені операції по картрахунках. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах діють на дату надходження. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник повинен на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Згідно до п. 2.1.1.12.11 Договору банк має право вимоги дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Незважаючи на це, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в сумі 33173,31 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 3420,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 25797,44 грн., заборгованості по комісії та пені в сумі 1900,00 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна ставка) в розмірі 1555,87 грн. у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором в сумі 33173,31 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, зазначивши, що протягом 2016 року неодноразово звертався до представників банку з проханням укласти договір реструктуризації боргу, на що йому було відмовлено. Крім того з моменту внесення останнього платежу банк не повідомляв, що у нього є заборгованість за кредитом і про її існування він дізнався лише з позовної заяви. Він також не згідний із сумою заборгованості, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості незрозуміло, за який період виникла заборгованість та за який період були нараховані проценти за кредитом та пеня. А тому просить відмовити в задоволенні позову у заявку з його необґрунтованістю та незаконністю нарахування боргу. Представник позивача в свою чергу надіслав до суду відповідь на даний відзив, зазначивши, що зміст кредитного договору зафіксовано в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку, з якими він був ознайомлений, про що свідчить його підпис у заяві позичальника, при цьому умовами договору визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку за допомогою карти та фінансового телефону. При цьому з моменту укладення кредитного договору минуло більше 6 років і відповідач жодного разу не звертався до установи банку щодо неправильності нарахування відсотків за кредитом, однак протягом усього цього часу активно користувався картковим рахунком шляхом зняття готівкових коштів та частково погашав заборгованість за кредитним договором і знову користувався кредитними коштами. Також зазначають, що обовязок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту прямо передбачений Умовами та правилами надання банківських послуг, а укладення договору реструктуризації боргу є правом, а не обовязком банку. Що стосується нарахування неустойки, то стягнення пені і штрафу передбачено п. 2.1.1.12.6.1 та п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при цьому пеня та штраф є різновидами штрафних санкцій, можливість одночасного застосування яких передбачена Законом України «Про державний матеріальний резерв». Посилання відповідача на сплив строку позовної давності також є безпідставним, оскільки відповідно до Правил користування карткою строк її дії вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік) та діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Враховуючи, що відповідачу видавалися кредитні картки і остання зі строком дії до останнього дня серпня 2017 року, банк звернувся до відповідача з позовом 04.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний, позивачем дотримано при зверненні до суду. Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 20.01.2012 року відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», яку 23.07.2014 року було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», згідно до тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, по відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак відповідачем умови договору не виконувалися, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 33173,31 грн. В цьому разі у відповідності до положень п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право, зокрема, вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому. Також, згідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобовязань за договором банк вправі вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплати винагороди банку. Як слідує з п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання перед відповідачем, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Судячи з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач дійсно отримав грошові кошти та неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання по погашенню боргу, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. А, згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, щотвердження відповідача про звернення в 2016 році до установи банку з вимогою укласти договір реструктуризації неможливо взяти в основу доказів, оскільки укладення такого договору є правом, а не обовязком банку. Також доводи відповідача щодо регулярної та добросовісної сплати заборгованості по вищевказаному договору кредиту спростовуються даними виписки по рахунку, яка має статус первинного документу і в якій відображено рух коштів на балансі кредитної картки відповідача, а саме: баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Посилання відповідача на те, що банком не було вказано про можливість застосування овердрафту спростовуються п. 2.1.1.5.6 та п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач, судячи з матеріалів справи, був ознайомлений. Зазначення відповідачем у відзиві того, що банком не здійснювались заходи досудового врегулювання даного спору, також є безпідставними, оскільки законом не передбаченно їх обовязковість для спірних правовідносин. Щодо спливу строку позовної давності, то в правовій позиції Верховного Суду України, відображеній, зокрема, в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16, зазначено, що відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, у зв`язку з чим перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Як передбачено п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті(заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за даним договором. Як передбачено п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Судячи з довідки про умови кредитування № 30.1.0.0/2-20180516/9595 від 22.05.2018 року відповідачу було видано кредитні картки № 5211537410552728, № 5211537338526689 та № 5168742315428270, що має термін дії до останнього дня серпня 2017 року. Оскільки позивач ставить вимогу про повернення відповідачем кредиту в повному обсязі, строк погашення якого визначено останнім днем місяця, вказаного на картці, то, на думку суду, строк позовної давності, виходячи із строку дії останньої кредитної картки, виданої на ім`я відповідача, вказано до серпня 2017 року, не сплив. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто 31.08.2017 року. Також беручи до уваги, що відповідачем порушення виконання зобов`язання по зазначеному вище договору кредиту продовжується, то і сплив строку позовної давності щодо стягнення пені та штрафів не настав. Враховуючи, що відповідач в порушення умов договору та вимог ст., ст. 526, 1054 ЦК України, як вже зазначалося вище, кредит не повернув і проценти за його користування не сплатив, у зв`язку з чим настають правові наслідки, встановлені договором. Крім того, як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів більш ніж на 30 днів позивач вправі вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 33173,31 грн., куди входить заборгованість по кредиту в сумі 3420,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 25797,44 грн., заборгованість за комісією та пеня в сумі 1900,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна ставка) в розмірі 1555,87 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 17620,00 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved