Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив , що перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах з травня 2008 року, в результаті чого народився спільний син [PERSON], [INFO] З вересня 2013 року шлюбні відносини з відповідачкою припинились, після чого [PERSON] стала перешкоджати позивачу бачитись з дитиною. Позивач просить суд визначити способи його участі у вихованні сина та спілкування з ним та зобов'язати відповідача по справі надавати йому сина. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що це питання було предметом розгляду на засіданні опікунської ради, і він згоден з порядком спілкування, який запропоновано органом опіки та піклування. В судовому засіданні відповідачка та її представник адвокат [PERSON] позов визнали частково та зазначили, що це питання було предметом розгляду на засіданні опікунської ради, і відповідачка згодна з порядком спілкування, який запропоновано органом опіки та піклування. Представник органом опіки та піклування Шиян Н.В. в судовому засіданні пояснила, що це питання було предметом розгляду на засіданні опікунської ради, і орган опіки вважає за доцільне встановити наступний графік спілкування позивача з дитиною: щовівторка з 16-00 до 20-00 та щонеділі з 09-00 до 19-00, а також спільний відпочинок в літній період 2 рази на місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з травня 2008 року, в результаті чого народився спільний син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 08.10.2009р. (а.с.4). З вересня 2013 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, після чого між ними стали виникати непорозуміння та конфлікти, внаслідок яких сторони не змогли самостійно визначити порядок побачень позивача з дитиною. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а тому в силу ст..61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.02.2014р. визначено місце проживання малолітнього [PERSON] із матір'ю дитини (а.с.28). Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що позивач та відповідач не в змозі самостійно та добровільно визначити графік спілкування батьків з дитиною, що підтверджується поясненнями сторін та витягом з протоколу № 29 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 14.08.2014р. (а.с.30). Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У зв'язку з цим суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, і необхідно встановити графік спілкування батька з дитиною, але з урахуванням висновку органу опіки та піклування № 01-13/0565 від 19.08.2014р. (а.с.31). Судові витрати по сплаті позивачем судового збору підтверджується про сплату судового збору на суму 243,60 грн. (а.с.1). Оскільки суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, судові витрати в силу ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial