Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29 лютого 2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 17 січня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZRZ0A700090182. Відповідно до умов укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 54795 гривень 76 копійок до 16 січня 2013 року. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інштит витратами відповідно до умов договору, тому виникла заборгованість, яка станом на 15 лютого 2016 року складає 149 743 гривні 95 копійок й складається з: заборгованості за кредитом - 25579 гривень 12 копійок, заборгованості по процентам за користувння кредитом - 3313 гривні 87 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом - 7393 гривні 89 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 113457 гривні 07 копійок. Тому представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 90000 гривень за кредитним договором №ZRZ0A700090182 від 17 січня 2008 року, яка складається з: заборгованості за кредитом - 25579 гривень 12 копійок, заборгованості по процентам за користувння кредитом - 3313 гривні 87 копійок, заборгованості по комісії за користування кредитом - 7393 гривні 89 копійок, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 53713 гривень 12 копійок. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Суд встановив, що 17 січня 2008 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір №ZRZ0A700090182, згідно якого банк надав кредит в розмірі 54795 гривень 76 копійок зі сплатою 9,00 % річних, які відповідач зобов'язаний повернути щомісячними платежами відповідно до графіку. Строк повернення кредиту 16 січня 2013 року. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за вказаним кредитним договором, передано в заставу автомобіль марки ГАЗ 3302 414, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 14 жовтня 2014 року, позов ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №ZRZ0A700090182 від 17 січня 2008 року у сумі 58802 гривні 18 копійок станом на 08 січня 2014 року, а саме: 25579,12 грн заборгованість за кредитом, 6293,87 грн заборгованість за відсотками, 7393,89 грн заборгованість з комісії, 6745,75 грн штраф, 12789,56 грн заборгованість з пені. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивачем не надано жодної інформації щодо ухвалення рішення Коростишівським районним судом Житомирської області 29 квітня 2014 року, виконання даного рішення. У розрахунку заборгованості наявні суперечності, що свідчить про необґрунтованість заявлених вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed