Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що 04 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7400грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач належним чином умови вказаного кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 39512грн. 05коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39512грн. 05коп. та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник позивача Бельмега С.С. позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення згідно заявлених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що строк позовної давності для стягнення боргу сплив у квітні 2012 року, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, застосувавши наслідки спливу позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є юридичною особою та здійснює банківську діяльність. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 04 квітня 2006 року звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, на підставі якої відповідач отримав кредит у розмірі 7400грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9). Строк дії платіжної картки визначений до квітня 2009 року (а.с. 49). Згідно розрахунку заборгованості, наданим банком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 04 квітня 2006 року станом на 31 жовтня 2013 року склала 39512грн. 05коп., з якої: заборгованість за кредитом - 8805грн. 13коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 28349грн. 20коп., штраф (фіксована частина) - 500грн., штраф (процента складова) - 1857грн. 72коп. (а.с. 4-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до п. 3.1.1 Умов і правил надання банківських послуг строк дії карти вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Вказані Умови і правила надання банківських послуг не підписані відповідачем. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, що надавалися банком, не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також немає жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід'ємності від заяви позивальника. У заяві не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах, визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав суду належних доказів того, що [PERSON] було видано нову картку після спливу дії попередньої, як і доказів про перевипуск позивачем платіжної картки після закінчення строку її дії та отримання її [PERSON] З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] за карткою останній раз отримував кредитні кошти та вносив останній платіж з повернення коштів 27.08.2008 року (а.с. 38-46) Із позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 19 листопада 2013 року та надало суду Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 10-13). Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 257 ЦК України заява сторони у спорі про застосування строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до положень ст. 257 ст. ч. 3 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. А поскільки позивачем пропущено строк звернення до суду із вимогою про стягнення кредитної заборгованості із [PERSON]. питання про його поновлення позивачем не порушувалось, відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити через пропуск строку позовної давності.

Outcome: dismissed