Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності за заповітом на Ѕ частини квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На день її смерті залишилась спадщина, яка складається з трьохкімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 14.12.2000 року на 1/2 частину, а також свідоцтва про право власності № 413 від 06.03.1997 року виданого Управлінням держмайна на Ѕ частину квартири. Після смерті [PERSON] залишився заповіт на все належне майно, складений на ім`я позивача. Відповідач, яка також є донькою померлої, до нотаріальної контори не зверталась, тобто позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 14.12.2000 року, оскільки його оригінал було втрачено. Дублікат отримати не має можливості, оскільки архів Першої Маріупольської державної нотаріальної контори по закінченню провадження за період 1943-2001 роки переданий для подальшого зберігання до Донецького обласного державного архіву нотаріату, який розташований у м. Донецьку, тобто на території яка на теперішній час не підконтрольна Україні. Тому вимушена звернутись до суду із позовом. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 травня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Від позивача та її представника адвоката Семенової Н.П. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі документів, які маються в матеріалах справи. Позовну заяву просили задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник Маріупольської міської ради Завалішина В.Г. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що зроблений актовий запис № 5 від 02.01.2019 року. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.07.1950 року актовий запис № 992 та свідоцтвом про укладання шлюбу від 16.10.1971 року актовий запис № 3923, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 02.10.2010 року, [PERSON] заповіла все належне майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом на день смерті матиме право своїй дочці [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки ККП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на імя [PERSON] , в Ѕ частини на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради 06.03.1997 року за № 413, та Ѕ частина квартири згідно свідоцтва про право власності, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою № 9/3762 від 14.12.2000 року зареєстрованого в ММВКГ «Бюро технічної інвентаризації» м.Маріуполя у реєстровій книзі за № 35776. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори 27.11.2019 року, право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] видано [PERSON] на підставі заповіту після смерті [PERSON] ( на майно яке належало спадкодавцю на підстав свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради 06.03.1997 року № 413). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого її оголошено померлою. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4425 02-31 від 27.11.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири після смерті [PERSON] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою № 9/3762 від 14.12.2000 року, що визнається втраченим. У вказаній постанові також зазначено, що справи нотаріальних документів Першої Маріупольської державної нотаріальної контори що закінчені провадженням за період 1943-2001 роки передані для подальшого зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який розташований у м. Донецьку, тобто на території яка на теперішній час не підконтрольна Україні та доступ до них відсутній, тому відповідальні особи за ведення справ фондів державного нотаріального архіву України позбавлені можливості у відповідності з Правилами ведення нотаріального діловодства видати дублікат документа за справ архіву. У відповідності зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вказане, суд вважає, що оскільки позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті матері, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири, відповідач визнав позов і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, то слід захистити його права та в судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 182, 392, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved