Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04.11.2019 року по справі № 648/1714/19 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі - 47 945,73 грн., витрати на проведення незалежної оцінки транспортного засобу у розмірі 2 800,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 768,40 грн., всього: 56 514,13 грн. Рішення набрало законної сили 05.12.2019 року. 11.02.2020 року на підставі відповідного виконавчого листа Білозерським РВ ДВС Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження №61247272. Станом на 15.01.2021 року рішення суду від 04.11.2019 року по справі №648/1714/19 не виконане, відповідач жодних виплат не здійснив, боргове зобов`язання належним чином не виконав. Зважаючи на вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Збільшивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, представник позивача вказала, що відповідачем, внаслідок невиконання своїх зобов`язань з моменту видачі виконавчого документа № 648/1714/19, було спричинено позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що останньому довелося витрачати свій час та кошти на поїздки до адвоката, а відсутність автомобіля в цілому негативно вплинула на звичайний ритм життя [PERSON] . Крім того, [PERSON] ухиляється від проведення виконавчих дій, не надає доступу до майна у відведений час вчинення виконавчих дій, умисно затягує виконавчий процес. Моральну шкоду позивач оцінює в 14 000,00 грн. - за кожен місяць невиконання відповідачем рішення суду, починаючи з 21.12.2019 року. З урахуванням вищевикладеного, представник позивача просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі: 5 842,61 грн., з яких 3786,43 грн. - сума інфляційних збитків, 2056,18 грн. - сума відсотків за прострочення зобов`язання та 14000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні: Представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні позову. Відповідач позов не визнав, проте не заперечував, що заборгованість перед позивачем не погашена, суду пояснив, що з березня 2021 року він почав сплачувати за рішенням суду по 1000,00 грн. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 04.11.2019 року рішенням Білозерського районного суду Херсонської області у справі № 648/1714/19 було задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47945,73 грн., витрати на проведення незалежної оцінки транспортного засобу у розмірі 2800,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., всього 55745,73 грн. та понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. Згідно Інформації про виконавче провадження від 05.11.2020 року, інформації Білозерського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.08.2020 року, з моменту відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 648/1714/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди в сумі 55745,73 грн., а саме: з 11.02.2020 року по 18.08.2020 року на депозитний рахунок відділу кошти в рахунок погашення боргу не надходили. Станом на 18.08.2020 року борг по виконавчому провадженню № 61247272 становить 55745,73 грн. Положеннями ст. 625 ч.2 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 28.02.2021 року розмір інфляційних збитків за період невиконання відповідачем рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04.11.2019 року складає 3786,43 грн., а три проценти річних від простроченої суми складає 2056,18 грн. Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем боргове зобов`язання за рішенням суду від 04.11.2019 року у добровільному порядку не виконане, а інфляційні втрати за своєю правовою природою є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, то в силу вимог ст. 625 ч.2 ЦК України, вимога позивача про стягнення з боржника встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача, в порядку ст. 1167 ч.1 ЦК України, 14000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного: Положеннями ст. 1167 ч.1 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд бере до уваги той факт, що стягнення моральної шкоди з боржника за невиконання судового рішення Законом не передбачено, а посилання представника позивача на положення ст. 1167 ч.1 ЦК України є хибним. Тож, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимога представника позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди за невиконання рішення суду є такою, що не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial