Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому з урахуванням уточнень просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 19 по пров. Радищева в м. Мелітополі Запорізької області. Позивач вказує, що він є власником житлового будинку № 19 по пров. Радищева в м. Мелітополі Запорізької області. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який доводиться йому онуком, проте з 2012 року в зазначеному будинку не проживає, оскільки на даний час проживає в Російській Федерації та за адресою реєстрації не зявлявся, особистих речей його в будинку не має, не сплачує комунальні платежі та взагалі будинком він не цікавиться. Так, як відповідач не допомагає в утриманні будинку то він змушений сплачувати все сам. Вважає, що відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і житловим приміщенням за місцем реєстрації не користується тривалий час без поважних причин, а тому втратив право користування цим приміщенням. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~повідомлявся про\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~за місцем\~реєстрації та\~проживання,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки КП «ММБТІ» ММР ЗО від 22.08.2018 року № 2745, право власності на житловий будинок № 19\~по пров.\~Радищева в\~м.\~Мелітополі Запорізької\~області станом на 01.01.2013 року зареєстроване за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на правів особистої власності від 27.06.1967 р. № 3908 (а.с.5,6). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає з 2012 року, про що свідчить довідка голови квартального комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 27.07.2018 року (а.с.8). В силу того, що відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає, це перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися вказаним будинком. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з понад рік без поважної причини не проживає за місцем реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає за зареєстрованою адресою проживання: [INFO], понад 6 років, а тому, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved