Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на незаконну бездіяльність відповідача як органу досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом привласнення службовими особами Кредитної спілки «Український фінансовий союз» грошових коштів, вкладником якої був Позивач. Зазначає, що судовими рішеннями встановлено розмір заподіяної йому матеріальної шкоди на загальну суму 182076 грн., що складається з неповернутих кредитною спілкою «Український фінансовий союз» сум вкладів. Однак, рішення суду не виконується, а досудове розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON], колишнього керівника кредитною спілкою «Український фінансовий союз», належним чином проведено не було, в зв'язку, з чим із суду матеріали провадження повернуто до органів прокуратури для організації проведення додаткового розслідування. Таким чином, позивач вважає, що Відповідачем неповно та неякісно було проведено досудове розслідування, чим Позивачу завдано матеріальної шкоди в сумі 182076 грн., яка на підставі ч. 6 ст.. 1176, ч. 1 ст. 1177 ЦК України, підлягає відшкодуванню з державного бюджету, оскільки, підозрюваний [PERSON] є неплатоспроможним. Позивач в судове засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення заявленого позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, подав письмові пояснення, згідно яких звернув увагу на відсутність належних доказів заподіяння позивачу шкоди та протиправності поведінки відповідача. Зазначив, що кримінальне провадження за фактом привласнення грошових коштів службовими особами кредитної спілки «Український фінансовий союз» здійснювалося прокуратурою м. Києва, а тому, доводи позивача про бездіяльність прокуратури Шевченківського району м. Києва, що мала місце під час досудового розслідування у вказаному провадженні є безпідставними. В той же час матеріальна шкода завдана позивачу протиправними діями службових осіб кредитної спілки «Український фінансовий союз». Повернення кримінальної справи для організації проведення додаткового розслідування не є підставою цивільно-правової відповідальності органів прокуратури. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В судовому засіданні встановлено, сторонами не заперечується, що судовими рішеннями на користь позивача з Кредитної спілки «Український фінансовий союз» стягнуто борг в сумі 182076 грн. Виконавче провадження за вказаним судовими рішеннями триває. Прокуратурою м. Києва здійснювалося досудове розслідування в об'єднаному кримінальному провадженні за фактом привласнення грошових коштів службовими особами Кредитної спілки «Український фінансовий союз», зокрема, [PERSON], та службового підроблення. 26.07.2012 р. [PERSON] пред'явлено кінцеве обвинувачення за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, та справу передано до Шевченківського районного суду м. Києва. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2015 задоволено клопотання потерпілої [PERSON] та кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] повернуто прокурору м. Києва для організації проведення досудового розслідування. Прокуратурою Шевченківського району м. Києва на вищевказану постанову суду внесено апеляцію. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що Прокуратура Шевченківського району м. Києва досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України не проводила. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 57 даного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України правомірності своїх вимог до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної незаконною, як на його думку, бездіяльність відповідача як органу досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом привласнення службовими особами Кредитної спілки «Український фінансовий союз», вкладником якої він був, грошових коштів, і тому, підстави для задоволення позовних вимог з наданих позивачем суду доказів не вбачається.

Outcome: dismissed