Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач є абонентом послуг з центрального опалення. Між ним та відповідачем було укладено фактично договірні відносини з приводу надання послуг з центрального опалення. Однак відповідач не в повному обсязі сплачує вартість спожитих послуг. За період з 01.12.2004 року по 01.04.2014 рік сума заборгованості відповідача склала 4060,04 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості. Однак ухвалою суду від 18.11.2014 року судовий наказ було скасовано. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду в порядку позовного провадження для захисту своїх порушених прав. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 4060,04 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість за період з 01.12.2004 року до 01.07.2016 року в розмірі 8007,06 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала повноваження представнику. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.12.2004 року по 01.04.2014 року і відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, оплату за надані послуги не вносить, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.12.2004 року по 01.07.2016 року, яка станом на 31.07.2016 року склала 8007,06 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. 20.05.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з теплозабезпечення і гарячого водопостачання за період з 01.12.2004 року по 01.04.2014 року в сумі 4060,04 грн. та понесені судові витрати у розмірі 121,80 грн. 18.11.2014 року ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона вище зазначений судовий наказ скасовано. Між МКП «Херсонтеплоенерго» та [PERSON] склались фактичні договірні відносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не відмовлялася від отримання наданих послуг, із письмовою заявою, що містить такі вимоги до МКП «Херсонтеплоенерго» не зверталася. Відповідно дост. 509 ЦК Українизобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогамист. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідност. 68 ЖК Українинаймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 рокуспоживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідност.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Представник відповідача, заперечуючи проти позову, просив застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог. Заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся травні 2015 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON]. на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з теплозабезпечення і гарячого водопостачання за період з 01.12.2004 року по 01.04.2014 року в сумі 4060,04 грн. та понесені судові витрати у розмірі 121,80 грн., про що свідчить ухвала Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.11.2014 року про скасування судового наказу. Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою прозахист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за спожитутеплову енергію і гаряче водопостачання, що складається з суми заборгованості за кожниймісяць як черговий платіж, має відраховуватись з квітня 2011 року і до квітня 2014 року (тобто по квітень 2014 року включно), а саме до моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Таким чином, позовна давність в межах якої позивач може звернутись з вимогою щодо стягнення заборгованості з [PERSON] має відраховуватись з квітня 2011 року по квітень 2014 року. З наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з квітня 2011 року по квітень 2014 року включно споживачу нараховано 1666,41 грн. за опалення. Таким чином, в період з квітня 2011 року по квітень 2014 року по оплаті за теплопостачання і гаряче водопостачання недоплата становить 1666,41 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Також з довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з травня 2014 року по липень 2016 року включно споживачу нараховано 3947,02 грн. за опалення. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 5613,43 грн. за період з 01.04.2011 року по 01.07.2016 року. Відповідно дост. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд прийшов до висновку про стягнення судового збору з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 70,11 %, в розмірі 966,12 грн., як це передбачено ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial