Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить\~ визнати\~ відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись те, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] ,\~ на підставі договору дарування від 01.10.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 3242. В будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але з 2014 року за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача порушує його права як власника вказаного житлового будинку. Позивач \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~від \~нього надійшло\~клопотання про\~розгляд справи\~у її\~відсутність,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі,\~уточнив позовні\~вимоги, просить\~\~визнати\~ відповідача\~ [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням , який є сином його дружини. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. Відповідно до ст.128 ч. 7. ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду\~ Запорізької області від 19 червня 2019\~року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] ,\~ на підставі договору дарування від 01.10.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 3242, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., що підтверджується копією договору дарування та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 3064 від 1206.2019 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . /а.с.35/ Відповідно до довідки голови квартального комітету №72 ММР, [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за місцем\~реєстрації не\~проживає з\~2014\~року /а.с.16/ В силу того, що відповідач зареєстрований в будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому житловим будинком. Відповідач був зареєстрований в будинку, як член сім`ї позивача, оскільки є сином дружини позивача. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в будинку судом не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , понад рік, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved