Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 76451,33 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 764,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2008 р. відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 245/П/19/2008-90 кредит в сумі 50375 грн., терміном користування кредитними коштами до 30.07.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 19,9 відсотків річних. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань, щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором [PERSON] виступив поручителем відповідно до п. 3.2 кредитного договору № 245/П/19/2008-90 від 30.07.2008 року, відповідно до умов яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник. Відповідач [PERSON] зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, станом на 27.01.2014 року, має заборгованість в сумі 76451,33 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 37823,60 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 26808,53 грн., пені за прострочення сплати кредиту 6781,70 грн., штрафу за порушення умов кредитного договору 5037,50 грн. Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не зявилися, належно сповіщені про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30.07.2008 р. відповідач [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № № 245/П/19/2008-90 кредит в сумі 50375 грн., терміном користування кредитними коштами до 30.07.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 19,9 відсотків річних. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань, щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором [PERSON] виступив поручителем відповідно до п. 3.2 кредитного договору № 245/П/19/2008-90 від 30.07.2008 року, відповідно до умов яких поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник (а.с.8-13). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 27.01.2014 року, має заборгованість в сумі 76451,33 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 37823,60 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 26808,53 грн., пені за прострочення сплати кредиту 6781,70 грн., штрафу за порушення умов кредитного договору 5037,50 грн., (а.с.6). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом п.3.2.2 договору кредитного договору № 245/П/19/2008-980 від 30.07.2008 року передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідачі взяті на себе за кредитним договором зобов'язання не виконали. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved