Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилався на те, що 22.08.11р. він в якості задатку за придбання земельної ділянки [PERSON], що розташована за адресою: Донецька область, Красноармійський район, садівниче товариство «Росія» передав відповідачу 3000 доларів США, що еквівалентно 24000,00 грн., у якості задатку, про що останній написав розписку та пообіцяв 23.08.11р. надати всі необхідні документи для укладання договору купівлі-продажу але повідомив, що в нього відсутні потрібні документи, сума завдатку в нього вже відсутня та запропонував зайнятися продажем земельної ділянки та дачного будинку для чого видав довіреність. 06.02.12р. він уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON], передав гроші відповідачу, але він не повернув йому суму завдатку, пояснивши, що гроші йому потрібні для покупки лікарських засобів. 20.02.12р. була продана незакінчена будівля дачного будинку без правовстановлюючих документів, гроші за що було передано відповідачу але завдаток він пообіцяв повернути у травні 2012р. З метою ухилення від повернення завдатку [PERSON] подав позовну заяву 03.05.12р. до Красноармійського міського суду Донецької області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та рішенням суду від 25.02.13р. в задоволенні позовних вимог було відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05.04.13р. рішення було залишено без змін. А тому позивач вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача у якості завдатку 24000,00 грн. та відповідно до ст. 571 ЦК України 24000,00 грн., стягнути в відшкодування моральної шкоди 40000,00 грн., оскільки у зв'язку з неправомірними діями відповідача у нього погіршився стан здоров'я та покласти на [PERSON] усі судові витрати. В суді позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили стягнути з відповідача витрати на отримання правової допомоги адвоката та позов просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'являється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, і тому суд, враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 22.08.11р. передав [PERSON] 3000 доларів, що еквівалентно 24000,00 грн., про що відповідач написав розписку (а.с. 6-7) для подальшого укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON], яка розташована за адресою: Донецька область, Красноармійський район, садівниче товариство «Росія». Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Аванс це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання (доказова функція), а також зараховується в рахунок майбутніх платежів (платіжна функція), але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов'язання. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення практично у всіх випадках невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, ні за яких умов не може бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі. Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В протилежному випадку отримана кредитором сума вважається авансом. Таким чином передана відповідачу сума у розмірі 3000 доларів, що еквівалентно 24000,00 грн., є авансом і правила ст. 571 ЦК України, щодо повернення боржникові завдатку та додаткової сплати суми у розмірі завдатку на ці правовідносини не поширюються, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума авансу у розмірі 24000,00грн. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних матеріалів справи, враховує неправомірні дії відповідача, які викликали моральні страждання позивача, і приходить до висновку, що вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди належить задовольнити частково і згідно ст. 1167 ЦК України з відповідача на користь позивача належить стягнути в відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. Вирішуючи питання щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку та будівлю, які розташовані по вулиці Вершигори, буд. 30 в м. Донецьку за заявою поповича, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї заяви, оскільки допер суду не надано відомостей про її належність [PERSON]. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 354 грн. 70 коп. та на отримання правової допомоги адвоката у сумі 3000,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 570, 1167 ЦК України,

Outcome: partial