Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 30.10.2015\~року [PERSON] \~передала \~у борг\~ [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~70\~000,00\~гривень зі\~сплатою 15%\~щомісячно строком\~на три\~місяці,\~тобто з\~30.10.2015\~року по\~30.01.2016\~року.\~Першу сплату\~процентів у\~розмірі 10\~000,00\~грн.\~ [PERSON] \~повернув одразу\~в момент\~написання боргової\~розписки. Так, документом, що підтверджує факт отримання Відповідечам у борг грошових коштів у розмірі 70\~000,00 грн. та свідчить про прийняття останнім зобов`язань з повернення грошових коштів у встановлений строк є власноруч написана [PERSON] розписка. Позичені кошти Відповідач повинен був повернути у строк до 30.01.2016 року, однак взятих на себе зобов`язань не виконав. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 91500 грн., з яких 70000 грн. основна сума боргу за борговою розпискою від 30.10.2015 року, та 21500 грн. проценти за користування позикою в період з листопада 2015 року по січень 2016 року., судові витрати покласти на відповідача. Також надав клопотання про поновлення строків позовної давності, оскільки 11.10.2018 року вона уклала договір про надання правової допомоги б/н з адвокатом Форостенком О.О., предметом якого було представлення інтересів у Овідіопольському районному суді Одеської області. Надалі, в ході неодноразових телефонних розмов останній постійно повідомляв позивачу про те, спочатку звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів з [PERSON] за борговою розпискою, а потім взагалі надав [PERSON] копію рішення по справі про стягнення грошових коштів з Відповідача. Та лише наприкінці вересня 2019 року після її звернення до овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про підтвердження наявності даного рішення, було повідомлено, що ані такого рішення, ані справи взагалі не існує. В судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений на сайті Судової влади. Від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2015. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого Відповідач позичив, а Позикодавець передав 70\~000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки від 30.10.2015, складеною та підписаною [PERSON] власноруч. (а.с.7) Зі змісту розписки вбачається, що отримані в позику кошти Відповідач зобов`язався повернути Позикодавцю у строк до 30.01.2016 року. Першу сплату процентів у розмірі 10\~000,00 грн. [PERSON] повернув одразу в момент написання боргової розписки. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти тощо. Стаття 509 ЦК України визначає, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України визначає, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved