Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. До 2015 року дитина проживала разом з позивачем. Того ж року відповідач забрав дитину, тим самим змінив місце його проживання. Відповідач на побачення дитини з позивачем не надає. Позивач звернулася до Шевченківської районної у місті Дніпрі, де їй визначили години у спілкуванні та вихованні дитини, однак відповідач чинить перешкоди в цьому. У звязку з чим, просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] місце проживання позивача за адресою: м.Дніпро, ж/м Тополя-3[ADDRESS]. Позивач надав заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Орган опіки та піклування і особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради надав суду заяву, де просить суд розгляди справу без його участі, позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. . Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження разом з копією позову та всіх додатків, жодних клопотань до суду не надав, а також не скористався правом надання відзиву на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом частини першої статті 16ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81ЦПК\~України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Красногвардійським ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 30.01.2007 року. Батьком дитини є [PERSON] До 2015 року дитина проживала разом з матірю за адресою: м.Дніпро, ж/м Тополя-3[ADDRESS]. Відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 23.05.2017 року №134, [PERSON] визначено години для участі у вихованні та спілкуванні матері з дитиною. Згідно висновку органу опіки та піклування і особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах дитини визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за адресою: м.Дніпро, ж/м Тополя-3[ADDRESS], разом з матірю [PERSON] Згідно з ч. 1 ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1, 2 і ст.157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 160, ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON] На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved