Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 02.03.2013 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] був укладений договір №308947-ІS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 30,99 % річних, а у разі прострочення сплати кредиту 50 % річних, з терміном статочного повернення кредиту 21.02.2014 року. Позивач своє зобов'язання виконав. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 22183,99 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і місце слухання справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за адресою зареєстрованою в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, 02.03.2013 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] був укладений договір №308947-ІS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 30,99 % річних, а у разі прострочення сплати кредиту 50 % річних, з терміном статочного повернення кредиту 21.02.2014 року (а.с.4-9). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути банку кредит в повному обсязі, сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у порядку, терміни та розмірах, що встановлені кредитним договором. Банк своє зобов'язання виконав, надавши позивачу кредит. Відповідач своє зобов'язання перед банком не виконав, у зв'язку з чим, станом на 07.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22183,99 грн, яка складається: 3778,13 грн. - строкова заборгованість; 6207,86 грн. - прострочений кредит; 2813,07 грн. - прострочені відсотки; 2940,41 грн. - штрафні відсотки; 174,52 грн. - строкові відсотки; 6270,00 грн. - комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач після звернення позивача до суду не здійснював ніяких оплат банку, до заборгованості за кредитом ніякого інтересу не виявляв і станом на час розгляду справи заборгованість має місце. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved