overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.04.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача, про що складено акт №178298. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 1002,25 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 1002,25 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 1002,25 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.04.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.11.2012 року відповідачка отримала кредит в розмірі 19061,20 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 10,00% на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак на теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 10468,03 грн., по відсотках - 945,67 грн., залишок за несплаченим кредитом - 4039,88 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 15453,58 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи в її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості до умов та правил надання продукту кредитних карт року відповідачка отримала суму 19061,20 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 10,00% на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, що нею не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої на його користь суми за кредитним договором 15453,58 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.12.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.06.2005 року між ним та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №0003 на суму 7 000,00 гривень, на строк до 02.12.2006 року зі сплатою 22,00% відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість з повернення кредитних коштів складає 3 579,92 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 6 221,94 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 13 301,86 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 03.06.2005 року відповідач повинен був повернути позивачу 7 000,00 гривень з урахуванням 22,00% відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, що ним не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму заборгованості з повернення кредитних коштів - 3 579,92 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 6 221,94 грн., всього 13 301,86 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 12.02.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.06.2006 року між ним та відповідачкою укладено кредитний договір №DOW0SE00000179 на суму 10 000 грн. зі сплатою 24,00 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 2145,56 грн., по відсотках - 12963,22 грн., пеня - 19703,99 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 34812,77 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов визнала. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 01.06.2006 року відповідачка повинна була повернути позивачу 10 000 гривень з урахуванням відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, що нею не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 34812,77 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 13.11.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.09.2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №DOXRRX38500167 на суму 5808,00 гривень зі сплатою 12,00 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 1970,05 грн., по відсотках - 4440,44 грн., комісія - 975,73 грн., пеня - 3773,82 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 558,00 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 12218,04 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 04.09.2007 року відповідач повинен був повернути позивачу 5808,00 гривень з урахуванням 12,00 відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, що ним не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 12218,04 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 14.05.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.02.2013 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку, про що складено акт №182325. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 4490,64 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електропроводки до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 4490,64 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 4490,64 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 14.05.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення до електричної мережі іншого споживача з порушенням схеми обліку, про що складено акт №178242. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачів на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 929,27 грн., нарахованих їм по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надали, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі дійсно проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами електричної енергії, яку поставляє позивач. В їх присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення до електричної мережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 929,27 грн., які не погашено відповідачами, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачів, і підлягають судовому захисту шляхом солідарного стягнення з останніх заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 929,27 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 16.10.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.08.2006 року між ним та відповідачкою укладено кредитний договір №б/н на суму 2000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Однак на теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 5233,20 грн., по відсотках - 17610,68 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00грн., штраф (процентна складова) - 1142,19 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 24486,07 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи в її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 07.08.2006 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір №б/н на суму 2000,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, що нею не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 24486,07 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом 17.12.2013р., мотивуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №134. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з дружиною не склалося, через протилежні погляди на сімейне життя виникали постійні сварки, намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів, тому в їх інтересах як подружжя та в інтересах дитини він вирішив розірвати шлюб. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з жовтня 2013 року, спільний побут їх не пов'язує, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дитини, а також спору щодо поділу майна, набутого за час проживання у шлюбі, вони не мають. В судове засідання позивач надав заяву, в які просить розглядати справу у його відсутність, а також зазначив, що примирення мін ним та відповідачкою не відбулося, тому він наполягає на розірванні шлюбу (а.с.32). Відповідач [PERSON] також подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила що позовні вимоги [PERSON] визнає та згодна на розірвання шлюбу з ним (а.с.33). Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції, актовий запис №134 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 15.01.2014 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення тривалістю шість місяців (а.с.26), однак, як вбачається із заяви [PERSON] примирення між ними не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу (а.с.32). Таким чином, враховуючи письмові пояснення позивача, який підтримує позов, письмові пояснення відповідачки, яка згодна на розірвання шлюбу, а також те, що у визначений судом строк примирення між сторонами не відбулось, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позову, враховуючи положення ст. 112 СК України. За клопотанням позивача суд залишає судові витрати за ним. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved