overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26.02.2015 р. із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.11.2003 р. позивач зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі РАГСу Голосіївського РУЮ у м. Києві, а/з 1277. Від даного шлюбу є двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як вказано у позові, 21.03.2007 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення про розірвання шлюбу між сторонами, а 13.04.2007 року Оболонським р/с м. Києва було постановлено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання обох дітей у розмірі 50% всіх видів доходів відповідача. Як вказує позивач, із вересня 2014 р. відповідач був звільнений і до моменту подачі не працює та немає постійного місця роботи, а тому (зі слів позивача) не здійснює допомоги на утримання дітей. Тому просить суд стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на утримання обох дітей - у розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, У судове засідання позивач та її представник подали до суду заяву щодо підтримки позову. Відповідач у судове засідання так і не з'явився, належним чином був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом з'ясував, що батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є позивач та відповідач. Як з'ясував суд, 21.03.2007 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, а з 13.04.2007 р., за рішенням Оболонського р/с м. Києва із відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання обох дітей у розмірі 50% всіх видів доходів відповідача. У відповідності до ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення згідно ст. 182, 200 СК України. У відповідності до ст. 183 СК України суд визначає розмір аліментів щодо утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 900 грн., таким чином частково задовольняючи позов. На підставі ст. 180-183, 192 СК України, абз. 3 п. 17 постанови ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 10, 57, 60, 169, 208, 209, ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26.05.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до договору № 004-16056-150707 від 15.07.2007 року [PERSON] було надано кредит у сумі 1401,00 грн. на придбання певного майна/послуг. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 004-16056-150707 від 15.07.2007 року [PERSON] було надано кредит у сумі 1401,00 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» на 13.03.2014 року до відповідача складають 1308 грн. 47 коп., які складаються з наступного : - заборгованість за сумою кредиту: 932,31 грн.; - заборгованість за відсотками: 37,20 грн.; - заборгованість за комісіями: 338,96 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26.08.2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 271. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку: [PERSON],[INFO], яка мешкає з нею та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №271, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ №007503,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 23 лютого 2005 року (а.с. 4). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку- Голуб В.О.,[INFO], яка мешкає з позивачем та буде проживати з ним після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду 26 грудня 2014 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 01 вересня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року сімейні відносини між ним з відповідачкою фактично припинені, [PERSON] разом з дітьми виїхала мешкати до іншого чоловіка, з яким фактично створила сім'ю та мешкає разом. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачкою розпалася остаточно і не підлягає відновленню та просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с. 12). Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2007 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 540 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26 серпня 2015 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON]. він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2000 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м.Лозова Харківської області, актовий запис № 20. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO], який проживає з відповідачем та буде проживати з ним після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2000 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м.Лозова Харківської області, актовий запис № 20 (а.с. 3). Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дитину- [PERSON].,[INFO], який проживає з відповідачем та буде проживати з ним після розірвання шлюбу (а.с. 4). Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26 січня 2015 року з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 19 серпня 1966 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Приколотнянської селищної ради, Великобурлуцького району, Харківської області, актовий запис № 07. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинилися з травня 2014 року. Сумісне господарство не ведеться, збереження сім»ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. У судове засідання позивач не з»явився, але надав суду письмову заяву, в якій прохав суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати цивільну справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання надала до канцелярії суду письмову заяву, відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог та прохала слухати цивільну справу за її відсутності. Відповідно до ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, постановляє рішення про його задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 19 серпня 2010 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Приколотнянської селищної ради, Великобурлуцького району, Харківської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім»єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства, мешкають у різних населений пунктах Харківської області. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду 27.04.2016 з позовом до відповідача, в обґрунтування позову вказує, що 09 січня 2002 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Шлюб носить формальний характер. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2002 року. (а.с.9). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки та не підтримують подружні стосунки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Наміру зберігати шлюб сторони не мають. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~27.04.2017 року з позовом до\~ ТОВ «Комплекс Агромарс» про нарахування та стягнення обовязкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат, в обґрунтування зазначив, що він працює на посаді налагоджувальника КВП та А цеху водопостачання та очисних споруд, в тому числі директор технічного департаменту Незалежної Професійної спілки «Побратими» ТОВ «Комплекс Агромарс», яка належним правовим чином зареєстрована в Державному реєстрі та легалізована на підприємстві. Він неодноразово звертався до керівництва підприємства з вимогами проведення обовязкової індексації його заробітної плати та заробітної плати його колег і компенсації її втрат, через невиплату адміністрацією підприємства за період 2013р. 2017р. Однак, керівництво підприємства ніяким чином не відреагувало на його вимоги щодо проведення обовязкової індексації його заробітної плати і компенсації її втрат, через невиплату адміністрацією підприємства за період 2013р. 2017р. всупереч чинним вимогам законодавства України, адміністрація ТОВ «Комплекс Агромарс», жодного разу за період 2013р. 2017р. не вжила належних заходів відносно проведення індексації та компенсації втрат зарплат та відповідних виплат грошового забезпечення. У звязку із чим, він звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд,визнати відмову адміністрації ТОВ «Комплекс Агромарс» провести обовязкову індексацію його заробітної плати і компенсацію її витрат,через невиплату за період 2013-2017 років протиправною; зобовязати адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» нарахувати обовязкову індексацію його заробітної плати і компенсацію її втрат, через невиплату за період 2013-2017 років та стягнути з ТОВ «Комплекс Агромарс» на його користь грошові кошти за обовязкову індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат за період 2013 -2017 років у сумі 34\~389, 74 гривень; постановити,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду 27.07.2015 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1993 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі -500гривень щомісячно,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з»явився,надав телефонограму, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1993 року(а.с.9). Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Дитина постійно мешкають з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.Викладене підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Погоджуючись з вимогами позивачки про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що в даному випадку істотною обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те, що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей не має; позивачка ж працює, але її доходу не вистачає на належне забезпечення матеріальне становище сина, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 500 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 27.08.2015 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 03вересня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 259. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], які мешкають з нею та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Після розлучення залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав справу слухати за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 259 (а.с. 5). Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON].,[INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з позивачем та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу (а.с. 4). Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved