Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Він зареєстрований та проживає в будинку по [ADDRESS] , який належав на праві власності його покійній бабусі - [PERSON] , якою позивач опікувався. 17.04.1996 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу по справі, яка являється його тіткою. Зважаючи на те, що відповідач проживала в Житомирській області, а опіку за спадкодавцем здійснював позивач, то [PERSON] змінила спадкоємця за заповітом та 06.06.2013 у присутності двох свідків склала новий заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] У вересні 2016 у [PERSON] погіршився стан здоров`я, зокрема стався ішемічний інсульт, внаслідок якого в неї були порушені функції мовлення та відбулася паралізація тіла. В такому стані позивач доглядав за нею до 30.01.2018 - дня її смерті. 04.04.2018 [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом у видачі даного свідоцтва було відмовлено, оскільки відповідно до наявного іншого заповіту спадкоємцем майна є відповідач по справі - [PERSON] Зазначає, що заповіт від 06.10.2016, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району є недійсним, оскільки на момент його складання спадкодавець тяжко хворіла і не могла сприйняти його зміст та підписати. Також під час його підписання свідки були відсутні. Вважає, що секретар сільської ради під час посвідчення заповіту порушила ЗУ «Про нотаріат» оскільки волевиявлення у спадкодавця не було і бути не могло у зв`язку з станом її здоров`я. З приводу підписання заповіту на думку позивача третьою особою, то зазначає, що дане питання може вирішитися шляхом призначення та проведення почеркознавчої експертизи. На підставі викладеного просить суд визнати заповіт [PERSON] а користь [PERSON] , посвідчений 06.10.2016 секретарем Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 75 недійсним, а також стягнути судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] скористався своїм правом подання відзиву, в якому зазначив, що факти, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, є надуманими, а дії секретаря Завійської сільської ради Калуського району [PERSON] є правомірними та виконаними у відповідності до діючого законодавства України. Зокрема представник відповідача зазначає, що в спадкодавця [PERSON] був мікроінсульт та вона лікувалась з 10.09.2016 по 19.09.2016 в неврологічному відділенні КЗ «Калуська ЦРЛ Калуської міської та районної рад» після чого була виписана у зв`язку з покращенням стану здоров`я. З приводу паралізації спадкодавця зазначає, що паралізованою остання ніколи не була, а протягом всього життя залишалася дієздатною, самостійно читала, писала, самостійно пересувалася, усвідомлювала свої дії та керувала ними. Тому, під час складання заповіту 06.10.2016 на користь [PERSON] , [PERSON] проявила власну ініціативу та волю. При цьому, секретар Завійської сільської ради Калуського району [PERSON] мало право та обов`язок скласти та посвідчити заповіт від імені [PERSON] , виконала це з додержанням вимог чинного законодавства. У зв`язку з викладеним, в задоволенні позову [PERSON] просит відмовити, а також стягнути на користь відповідача судові витрати по справі (а.с. 24-28). Представник відповідача Завійської сільської ради - Романів В.І. також скористався своїм правом подання відзиву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує з огляду на наступне. Заповіт від імені [PERSON] . секретарем Завійської сільської ради Калуського району [PERSON] було складено та посвідчено з додержанням вимог ЦПК України та зареєстровано в реєстрі за №75 від 06.10.2016. Вказаний заповіт спадкодавцем було самостійно прочитано та підписано з власного волевиявлення. При цьому, жодних від у поведінці та діях спадкодавця під час складання заповіту, як і до дня своєї смерті, не було. Окрім цього зазначив, що позивач по справі належним чином не доглядав за спадкодавцем, що послужило складенню нею нового заповіту в користь своєї дочки [PERSON] , яка здійснювала догляд за нею (а.с. 43-45). Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК скористався, зокрема зазначив, що твердження відповідачів по справі про те, що спадкодавець не була паралізованою, вільно читала та писала не відповідають дійсності, оскільки після перенесеного нею в 2016 інсульту втратила здатність до ходьби та самообслуговування. Вказує, що самі відповідачі зазначають, що у зв`язку з станом здоров`я [PERSON] , [PERSON] здійснювала за нею догляд, що свідчить про те, що спадкодавець самостійно не могла здійснювати за собою догляд. Щодо неналежного його догляду за бабусею, то стверджує, що 10.09.2016 він замовив металопластикові вікна в будинок спадкодавця, а відповідач [PERSON] чинила йому перешкоди в доступі до житла бабусі. Той факт, що позивач здійснював догляд за бабцею також підтверджується довідкою УСЗН Калуської РДА №1 від 06.08.2018. Зазначає, що секретарем Завійської сільської ради Калуського району [PERSON] було порушено процедуру посвідчення заповіту. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі (а.с. 60-62). Також позивач подав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018 задоволено (а.с.68, 106-107) Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] скористався своїм правом подання заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 180 ЦПК України, в якому повторно зазначив, що твердження позивача про те, що [PERSON] не могла розмовляти, читати та писати є неправдивими, а факт догляду [PERSON] за своєю мамою не свідчить про фізичні вади останньої (а.с. 71-73). Допитані у содовому засіданні свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] суду вказала, що являється сусідкою покійної [PERSON] . Позивач по справі [PERSON] , який являється внуком померлої проживав з нею, однак коли [PERSON] захворіла, то на допомогу [PERSON] приїхала тітка [PERSON] , яка на той час проживала в іншій області. Протягом тривалого часу після повернення [PERSON] з лікарні свідок на вулиці її не бачила, а дочка пояснювала, що її мати хворіє. Фактично після інсульту свідок [PERSON] не бачила, додому до неї не заходила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] Зазначила, що [PERSON] є її внуком та проживав разом з нею. Також вона часто бачила і доньку спадкодавці [PERSON] . Одного разу їй стало відомо, що у [PERSON] трапився інсульт і її госпіталізували до лікарні. Після цього свідок жодного разу не бачила [PERSON] та не спілкувалася з нею. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою померлої [PERSON] Ій відомо, що позивач проживав разом з покійною бабусею у її домоволодінні і доглядав за нею. Після того, як у [PERSON] трапився інсульт вона її більше жодного разу не бачила та не розмовляла з нею. При цьому, в останні роки її життя бачила на подвір`ї позивача та відповідача - [PERSON] , які говорили що [PERSON] хворіє. Свідок [PERSON] суду вказала, що являється сусідкою [PERSON] та проживає в домогосподарстві через дорогу. Зазначила, що в перший період часу після повернення з лікарні [PERSON] вона приходила до неї та робила їй уколи. При цьому, перевертати бабусю допомагала її дочка [PERSON] - відповідач по справі, яка також її годувала. В цей період часу свідок з [PERSON] не розмовляла, а в подальшому взагалі останню не бачила. Свідок [PERSON] зазначила, що являється рідною сестрою позивача. Пояснила суду, що певний період проживала в бабусі [PERSON] В 2016 у бабусі стався інсульт та вона була госпіталізована та стаціонарно лікувалася. Після того, як її виписали з лікарні, її привезли додому і вона з ліжка не вставала та не розмовляла близько двох місяців. В цей час в село приїхала тітка [PERSON] , яка разом з [PERSON] доглядали за [PERSON] Через два місяці після виписки, бабуся почала слабо розмовляти та ходити, однак розписатися в заповіті, на думку свідка, фізично не могла. Також свідок зазначила, що відповідач [PERSON] лікувала бабусю та здійснила її поховання. Свідок [PERSON] пояснила суду, що являється секретарем Завійської сільської ради Калуського району. Протягом свого життя спадкодавець [PERSON] складала заповіти 4 рази. Востаннє, до неї приходив [PERSON] - син [PERSON] та сказав, що мати бажає скласти заповіт. Коли свідок прийшла до [PERSON] , остання сиділа на ліжку в своєму будинку та сказала, що бажає скласти заповіт в користь відповідача по справі - [PERSON] , оскільки її внук - позивач по справі [PERSON] за нею після хвороби не доглядає, а догляд здійснює саме [PERSON] Після цього [PERSON] взяла паспорт [PERSON] та пішла в сільську раду для складання заповіту. Після оформлення заповіту свідок принесла його екземпляри [PERSON] , які вона самостійно прочитала і погодилася з його змістом та власноручно підписала. Оскільки на час складання даного заповіту [PERSON] справді сиділа вдома на ліжку, однак була свідомою, то необхідності у свідках не було, присутності яких і не бажала сама [PERSON] Наголосила, що працює в сільській раді протягом 35 років і жодного разу не порушувала процедуру складання та оформлення заповітів, як наслідок не було жодного скасованого. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є дядьком позивача та братом відповідача. Зазначив, що йому особисто мати сказала щоб він покликав секретаря сільської ради. Коли на його прохання прийшла секретар Завійської сільської ради Калуського району [PERSON] до [PERSON] остання сказала, що бажає скласти заповіт яким заповісти своє майно на користь [PERSON] - відповідача по справі. Таке рішення [PERSON] пояснила тим, що після хвороби за нею доглядала саме [PERSON] . Свідок зазначив, що [PERSON] справді не могла вільно ходити, однак перебувала при розумі і усвідомлювала свої дії та слова. При цьому, [PERSON] самостійно читала та писала Свідок [PERSON] суду пояснила, що 06.10.2016 вона була в [PERSON] В цей час в дім померлої [PERSON] прийшов [PERSON] , якому вона сказала щоб той покликав секретаря сільської ради для складання заповіту. Через деякий час [PERSON] повернувся з секретарем Завійської сільської ради Калуського району [PERSON], яка залишилася з [PERSON] , а вони з [PERSON] пішли. Зазначає, що у [PERSON] жодних вад не було, вона самостійно читала, говорила та писала усвідомлювала свої дії. [PERSON] часто заходила в гості до [PERSON] , яка говорила, що внук - позивач по справі не справляється з допомогою для неї, а тому за нею доглядала [PERSON] - відповідач по справі. Тому, вона і хотіла заповісти майно [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд, готувала їсти, та лікувала її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона приходила до [PERSON] і приносила їй пенсію. Після того як [PERSON] захворіла та повернулась додому з лікарні до неї переїхала жити дочка [PERSON] - відповідач по справі, яка здійснювала за нею догляд. Один раз на місяць свідок приходила додому до [PERSON] і бачила як остання інколи сиділа, а інколи лежала. Однак, сумнівів у її свідомості не було, оскільки [PERSON] виписувала газети, адекватно спілкувалася та сприймала навколишнє середовище та людей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є правнуком [PERSON] та з 1996 по 2016 проживав разом з неї в її будинку. Зазначив, що коли бабуся захворіла, то він навідувався до неї в лікарню. Ствердив, що після того, як її виписали з лікарні і до дня смерті [PERSON] була адекватною людиною, мала хорошу пам`ять, вільно читала та писала, спілкувалася з людьми та все чітко розуміла. Ще за життя бабуся йому говорила, що склала заповіт в користь своєї дочки [PERSON] - відповідача по справі, оскільки [PERSON] не здійснював за нею належний догляд після хвороби. Свідок [PERSON] пояснила, що являється фельдшером та двічі на тиждень приходила до [PERSON] додому. Суду пояснила, що їй відомо про факт складання [PERSON] заповіту на користь [PERSON] і про те, що вона дане рішення прийняла свідомо та самостійно. Зокрема зазначила, що [PERSON] на час складання даного заповіту самостійно та вільно читала, писала та була адекватною людиною. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, висновок експерта та з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини . Право на спадкування, відповідно до ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину [PERSON] належав будинок по [ADDRESS] (а.с. 10). 17.04.1996 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу по справі - [PERSON] (а.с. 11), однак в подальшому [PERSON] змінила спадкоємця за заповітом та 06.06.2013 у присутності двох свідків склала новий заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 12). Однак, в подальшому 06.10.2016 [PERSON] склала новий, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району згідно якого повторно заповіла своє майно [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №681/02-31 від 03.08.2018 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , який належав його бабусі [PERSON] у зв`язку з тим, що в силу ЦК України заповіт, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району 06.10.2016 за реєстром №75 на користь [PERSON] скасовує заповіт, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району 06.06.2013 за реєстром №114 на користь [PERSON] (а.с. 8). Статтею 1254 ЦК України передбачено, зо заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства, дійсним є той заповіт, який був складений [PERSON] востаннє. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, зокрема, в даному випадку - секретарем Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області. З метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства України, визначених ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне здійснити правовий аналіз дій відповідача - Завійської сільської ради Калуського району, в тому числі із з врахуванням норм Цивільного кодексу України, які безпосередньо визначають процедуру посвідчення заповіту уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування та його форму. Згідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 р. №3306/5, а також ст. 1247 Цивільного кодексу України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. У відповідності до п.п 1.1-1.4 п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5 про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено правила вчинення окремих видів нотаріальних дій (надалі - Порядок). 1.1. Посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. 1.2. Заповіти подаються посадовій особі органу місцевого самоврядування не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах органу місцевого самоврядування. 1.3. Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані роз`яснити громадянам зміст і значення поданих ними проектів заповітів і перевірити, чи відповідає їх зміст вимогам закону. 1.4. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Матеріалами справи встановлено, що заповіт складений на користь [PERSON] 06.10.2016 відповідає вимогам чинного законодавства. Позивачем було заявлено письмове клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке судом задоволено. Зокрема, згідно висновку експерта №1.1.-344/18 від 29.12.2018 підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.06.2013 та підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 виконані однією особою, а також підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 ( 1-й примірник), підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 (2-й примірник) та підпис у стовбці «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» навпроти запису №75 у журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Завійська сільська рада Ради народних депутатів Калуського району 2015 рік виконані однією особою (а.с. 126-132). Наведене свідчить, що заповіт від 06.10.2016 був підписаний особисто [PERSON] , що у свою чергу спростовує факт її немічності та неспроможності писати, про що стверджує позивач. З приводу посилань [PERSON] на відсутність свідків під час складання та підписання оспорюваного заповіту, то суд зазначає, що згідно ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. В даному випадку присутність свідків обов`язковою не була, а тому процесуальних порушень щодо складання заповіту за відсутності свідків судом не встановлено. Щодо стану здоров`я [PERSON] слід зазначити таке. Згідно виписного епікризу з медичної карти № 9032, результатів комп`ютерної томографії [PERSON] справді хворіла (а.с. а.с. 14, 15). Однак, з приводу стану здоров`я [PERSON] суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка №143 від 28.08.2018 згідно якої [PERSON] , 1923 р.н. на «Д» обліку у психіатра не числилася (а.с. 32). При цьому, згідно інформації наданої КЗ «Районна лікарня Калуської районної ради» №39 від 26.09.2018 [PERSON] була оглянута лікарем восени 2017, з жовтня 2016 по січень 2018 знаходилась на «Д» обліку у сімейного лікаря з приводу ішемічної хвороби серця, але фізичних вад, які перешкоджали їй самостійно читати чи писати в неї не було, а на момент огляду жодних ознак, які б викликали сумнів у її дієздатності не було (а.с. 79). Даних, які підтвердили посилання позивача про немічність бабусі та нездатність усвідомлювати свої дії та керувати ними в матеріалах справи відсутні, а тому такі твердження позивача суд оцінює критично та такими, що не знайшли свого підтвердження. Окрім даного, в судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами факт того, що відповідач не була зареєстрована, але постійно проживала за однією адресою з спадкодавцем - [PERSON] з вересня 2016 до дня її смерті, здійснювала за нею догляд та проводила поховання за власні кошти, з вересня 2016 по день смерті [PERSON] в її житловому будинку позивач не проживав, що підтверджується довідками №1411 від 17.08.2018 та №1418 від 17.08.2018, виданими Завійською сільською радою (а.с.33,34). Відповідно до довідки №1417 від 21.08.2018, виданою Завійською сільською радою [PERSON] здійснювала обряд поховання матері позивача - [PERSON] (а.с. 50) Той факт, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Калуської РДА та йому з 12.06.2013 по 31.07.2017 призначено компенсаційну виплату по догляду за перестарілою особою [PERSON] (а.с. 63) жодним чином не підтверджує факт його догляду за спадкодавицею чи волевиявлення останньої з приводу заповіту. Також на предмет позовних вимог не впливає факт придбання позивачем вікон в спадковий будинок (а.с. 64-66) З приводу показів свідків, які розділилися на таких, що підтримують позицію позивача та таких, що вважають заповіт [PERSON] в користь [PERSON] складений з власної волі і самостійно заповідачем, суд оцінює як суб`єктивне ставлення кожного свідка до сторін по справі. При цьому, їх покази містять по-перше протиріччя, а по-друге не стосуються безпосередньо факту складання та підписання заповіту, свідками чого вони фактично не були. Єдиним свідком є секретар Завійської сільської ради Калуського району [PERSON], яка в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] самостійно виявила волю та бажання заповісти все своє Майно [PERSON] . При цьому, в силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із положень цивільного законодавства суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed