Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08.06.2012 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 26000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. При цьому щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 05.09.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 75247,41 грн., яка складається з: 31998,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17675,32 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20713,84 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 800,00 грн. - нараховано пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 3559,40 грн. штраф (процентна складова). У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 75247,41 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.03.2020 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому вказав, що Банк не надав для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг, також ці умови не містять відомостей про дату затвердження умов та правил надання банківських послуг, відомостей про період дії вказаних умов, редакцій, внесених позивачем в односторонньому порядку, а також відомостей, що ці умови стосуються саме правовідносин позивача та відповідача як кредитора і боржника. Відповідач ставить під сумнів відповідність поданої паперової копії оригіналу електронного доказу. Також АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовної заявою про захист порушеного права у 17.09.2019 року, а тому вважає що сплив як загальний так і спеціальний строк позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 16.04.2020 року та 21.04.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що позивачем надана копія анкети-заяви від 08.06.2012року з якої вбачається, що відповідачем інформація про себе заповнена особисто, також [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що ця заява, разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також із тарифами становить між ним та банком договір надання банківських послуг , та ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До суду було надано виписку з карткового рахунку, де прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримав кредитну карту «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Щодо строків позовної давності зазначає, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладених в постанові від 19.03.2014р. у справі №6-14ц14 зазначено відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки, строк випущеної картка діє до 03.2022 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.09.2019року - до спливу строку дії картки. У зв`язку із чим просять задовольнити позов в повному обсязі. 12.05.2020 року від представника відповідача надійшли заперечення щодо відповіді позивача на відзив відповідача, відповідно якого в анкеті-заяві порожні графи щодо отримання кредитної картки «Універсальна», сума кредитного ліміту, окрім того відповідачу не надавались для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг взагалі. Заперечуючи у відповіді доводи відповідача на користь заявленого пропуску позивачем строку позовної давності строку позовної давності позивач вказує на неврахування строку дії картки, покликаючись до висновків Верховного Суду України викладених в постанові від 19.03.2014р. у справі №6-14ц14. Однак посилаючись на правовий висновок позивач намагається змістити предмет доказування, внаслідок чого заявлена позиція суперечить самому висновку, оскільки правова позиція у справі№6-14ц14визначає правила користування платіжною карткою як такі, що можуть вважатися лише складовою кредитного договору, а не кредитним договором як таким. Також правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) обґрунтовано, що аналогічній (типовій) справі Умови та Правила на які позивач посилається як на договір кредитування, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки не містить підпису клієнту банку, а позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та Правил, ознайомившись з ними. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволені позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, який складається з анкети-заяви та Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 26000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, 08.06.2012 року сформована довідка про умови кредитування та використання платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій міститься детальний опис досягнутих між сторонами домовленостей щодо всіх істотних умов кредитування та відповідальності в разі порушення зобов`язань, обізнаність з якими відповідач посвідчила власним підписом. Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 05.09.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 75247,41 грн., яка складається з: 31998,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17675,32 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20713,84 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 800,00 грн. - нараховано пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 3559,40 грн. штраф (процентна складова). Під час вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь Банку суми заборгованості суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума чи майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом законодавства. У разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ч.1 ст. 1050 цього Кодексу, зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Отже, у разі укладання кредитного договору проценти за користування позиченими коштами визначаються законом щодо розміру та підстав, які визначаються актами законодавства, а також договірні, розмір і підстави стягнення яких визначають сторони у договорі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зазначив про ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг у своїй заяві, а також підтвердив свою обізнаність щодо всіх істотних умов кредитування та відповідальності в разі їх порушення, підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 08.06.2012 року, де міститься їх детальних опис. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки зважаючи на умови укладеного між сторонами договору та норми чинного законодавства, а також наданого Банком розрахунку заборгованості, з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за договором №б/н від 08.06.2012 року, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31998 грн. 85 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 17675 грн. 32 коп. та штраф у розмірі 3559 грн. 40 коп., а всього 53 233 грн.57 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення пені та штрафу, вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення. Оскільки юридична відповідальність позичальника у вигляді сплати штрафу та пені встановлена по суті за схожі порушення, їх одночасне застосування за одне і те саме порушення буде порушенням положень, закріплених ст.61 Конституції України, а тому заявлені до стягнення пеня за прострочене зобов`язання у розмірі 20713 грн. 84коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. в розмірі 800 грн.00коп., та штраф у розмірі 500 грн. стягненню з відповідача не підлягають. Доводи відповідача про відсутність його згоди на укладення договору кредиту та отримання грошей у кредит, що свідчить про відсутність його згоди з Умовами та правилами кредитних послуг, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами, в судовому засіданні достовірно встановлено обізнаність відповідача щодо всіх істотних умов кредитування та відповідальності в разі їх порушення що підтверджено його підписом в анкеті-заяві від 08.06.2012 року укладеної з відповідачем та довідкою про Умови кредитуванні з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 08.06.2012 року, де міститься їх детальний опис. Клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача, не піддягає задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні встановлено що позивач з заявленими вимогами звернувся до суду в межах строку позовної давності. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1358грн. 15коп. (1921,00 грн. - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви х 70,7 % - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial