Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьку якої - [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS] . Як вбачається з домової книги [PERSON] був зареєстрований та проживав за вказаною адресою до дня смерті [INFO] . Разом з ним, за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його донька - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла та він як чоловік померлої, є єдиним спадкоємцем за законом. В установленому законом порядку [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини - [PERSON] , однак, у зв`язку з тим, що в нього відсутні оригінали правовстановлювальних документів, в її оформленні було відмовлено. Тому позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 37,1 кв.м., загальною 57,2 кв.м.; літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, №1-3 - огородження, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 497 кв.м, в порядку спадкування майна [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач - надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі 19 жовтня 2007 року, актовий запис №391. Відповідно до договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 9 липня 1954 року укладеного між Житловим управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих (далі за текстом - Жилуправління) та [PERSON] , що іменується нижче під час будівництва забудовником, а по його закінченню власником зведеного будинку, на підставі рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 25 травня 1954 року №433 про відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, Жилуправління відводить забудовнику ділянку комунальної землі площею 500 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , запланований масив. Відповідно до даних інвентаризаційних відомостей Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації МКХ УРСР власником домоволодіння [ADDRESS] був [PERSON] . Відповідно до частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13 зроблено висновок, що «спірний житловий будинок був збудований у 1957 році. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації». Зазначена правова позиція також підтверджується постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №303/7555/15-ц. Відповідно до домової книги [PERSON] був зареєстрований та проживав за вказаною адресою до дня смерті [INFO] . Разом з ним, за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його донька - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Жовтневим УАЦС 20 травня 1978 року, актовий запис №4076. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який приходився їй батьком, оскільки до та на момент його смерті постійно проживала за спірною адресою. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. З урахуванням того, що спадщина після смерті [PERSON] , згідно правил ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року, відкрилась [INFO] , питання щодо фактичного прийняття спадщини [PERSON] регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року. За правилами ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, фактичне прийняття спадщини прирівнюється до її законного прийняття, тому [PERSON] за життя належало домоволодіння [ADDRESS] - в порядку спадкування майна [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05 вересня 2019 року, актовий запис №9227. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] , як чоловік померлої, є єдиним спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців немає. В порядку ст. 1261 ЦК України, діти та той з подружжя, який пережив спадкодавця входять до першої черги права на спадкування за законом. Відповідно, [PERSON] має право на спадкування за законом домоволодіння [ADDRESS] . В установленому законом порядку позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини - [PERSON] , однак, у зв`язку з тим, що в нього відсутні оригінали правовстановлювальних документів, в її оформленні було відмовлено. Таким чином, суд вважає за доцільне задовольнити позов та визнати право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 37,1 кв.м., загальною 57,2 кв.м.; літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, №1-3 - огородження, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 497 кв.м, за [PERSON] , в порядку спадкування майна [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved