Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором в розмірі 57 235грн 49 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 572 грн 35 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 25 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНЙ БАНК», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір №397/709883, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 135 193,25 грн, плата за користування яким (проценти) становить 28% річних, строком до 05.11.2016 року. За умовами кредитного договору, відповідач брав на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що визначено відповідним Графіком розрахунків. Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в Графіку та умовами кредитного договору, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище. По сьогоднішній день Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Позивач зазначив, що ним було направлено повідомлення-вимогу до відповідача щодо порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, проте відповідачем в добровільному порядку заборгованість не сплачена. Отже, станом на 29 вересня 2014 року, заборгованість за кредитним договором №397/709883 від 25.03.2010 року становить 57 235,49 грн., з яких: 43 937,57 грн - заборгованість за кредитом; 6 759,68 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 1 127,84 грн - нараховані відсотки; 4 943,52 грн - прострочені відсотки; 466,88 грн - пеня. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 березня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНЙ БАНК», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір №397/709883, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 135 193,25 грн, плата за користування яким (проценти) становить 28% річних, строком до 05.11.2016 року. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору позичальник повертає кредит банку щомісячно в термін до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором (Додаток № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору). Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 5.2 Кредитного договору у разі прострочення відповідачем строків сплати кредиту та процентної винагороди, визначених п.п. 1.1, 1.4, 2.4 цього договору, а також прострочення повернення кредиту відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплати суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 57 235 грн 49 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 572,35 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved