Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року він купив частину будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, провулок Складський 11. У його власність згідно вказаного договору перейшла прохідна літ.Б загальною площею 13.90 кв.м. та вбиральня літ К, що складають 1/100 (одну соту) частин будівель і споруд. Право власності на цю нерухомість зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу № 80829904 від 21 лютого 2017 року. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 548862673101. Співвласником іншої частини є [PERSON], якому належить 99/100 частин будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, провулок Складський 11. Вказував на те, що між ними, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Крім того його звернення, щодо оформлення права власності чи права користування земельною ділянкою ігноруються та залишаються без уваги, що порушує його законні права та інтереси. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив виділити йому у власність частку спільного майна, а саме нежитлові будівлі та споруди прохідної літери Б, загальною площею 13.90 кв.м. та вбиральні літери К за адресою: м. Чернівці, провулок Складський 11 та припинити право спільної часткової власності на нежитлові будівлі та споруди розташовані за адресою: м. Чернівці, провулок Складський 11, які йому належать йому. В судове засідання позивач не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Так, судом встановлено, що між сторонами 21.02.2017 року було укладено договір купівлі-продажу 1/100 будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, провулок Складський, 11. У власність покупця перейшла прохідна літ.Б загальною площею 13,9 кв.м., вбиральня літ.К. (а.с. 44-6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/100 нежитлової будівлі та споруди прохідної літери Б, загальною площею 13.90 кв.м. та вбиральні літери К за адресою: м. Чернівці, провулок Складський, 11 (а.с. 8). У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. З матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони по справі, як співвласники спірного майна не можуть вільно користуватись та розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності, оскільки у них з постійно виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Виходячи із змісту позовних вимог про виділ частки та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку що до спірних правовідносин слід застосовувати саме положення ст. 364 ЦК України, відповідно до змісту якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Так, Верховний Суд України в постанові від 04.12.2013 року у справі № 6-130цс13 зазначив, що враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, для вирішення питання щодо виділення частки із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, необхідна наявність можливості виділення окремої площі, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення тощо. Судом встановлено, що відповідно до довідки №1321 від 28.07.2017 року Чернівецького міського комунального Бюро технічної інвентаризації будівлі є ізольованими та можуть бути окремими обєктами цивільно-правових угод, яким можна надати окрему поштову адресу (а.с. 11). Враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості виділити відокремлені частини спірних будівель та споруд, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved