Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до Приазовського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за розпискою від 25.12.2015 року в загальному розмірі 147691,90 гривень, з них: основна сума боргу 139754,60 грн., три відсотка річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.02.2016 року по 22.12.2017 року в розмірі 7937,30 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за розпискою від 16.01.2016 року в загальному розмірі 117969,80 гривень, з них: основна сума боргу 111803,70 грн., три відсотка річних від простроченої суми заборгованості за період з 21.02.2016 року по 22.12.2017 року в розмірі 6166,10 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь сплачену суму судового збору у розмірі 2656,62 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.2015 року та 16.01.2016 року відповідач взяв у нього гроші в борг в сумі 5000 доларів США та 4000 доларів США до 31.01.2016 року та 20.02.2016 року відповідно, про що надав розписки. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання. На підставі викладеного та з урахуванням ст. 625 ч. 2 ЦК України, просить стягнути з відповідача суму боргу та 3 відсотки річних а також суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову, зазначивши що відповідач гроші не повернув, тому просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позивач та його представник приїхали та приватну територію де розташований його літній дитячий табір та шукали місце під будиночок. Гроші за розписками він отримав від позивача за 10 відсотків статутного капіталу в його літньому таборі. Зазначив що борг він поверне. Розписки які знаходяться в матеріалах справи написані ним особисто. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, його неявка на підставі п. 3 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Згідно оригіналу розписки, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 43), [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму грошей в розмірі 5000 доларів США. Гроші отримав у повному обсязі. Зобовязався повернути зазначену суму до 31.01.2016 року. Згідно оригіналу розписки, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 42), [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму грошей в розмірі 4000 доларів США. Гроші отримав у повному обсязі, претензій не має. Зобовязуюсь повернути зазначену суму до 20.02.2016 року. Відповідно до ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у термін, встановлений договором, а якщо це не встановлено договором протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. Договір позики, укладений між сторонами суд визнає законним, тому що він згідно ст. 1047 ЦК України укладений у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що розписки були написані ним власноруч. Крім того відповідач пояснив, що кошти від позивача він отримав за 10% статутного капіталу в його літньому таборі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних доказів що між сторонами існують інші правовідносини щодо купівлі-продажу частини в статутному капіталі, та що кошти відповідач від позивача отримував саме за це, суду не надано. Відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу за розпискою від 25.12.2015 року з урахуванням 3% річних в розмірі 147691,90 гривень та за розпискою від 16.01.2016 року з урахуванням 3 % річних в розмірі 117969,70 гривень. Крім того на підставі ст.. 141 ЦПК України з відповідача та користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2656,70 гривень

Outcome: approved