Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом, в якому вказав, що з відповідачем по справі мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі позивач не мешкає з 5 березня 2016 року, а шлюб розірвано 17 травня 2016 року. Позивач вказує, що відповідач мешкає в іншому місті, жодної матеріальної підтримки на утримання дітей не надає, не цікавиться їх вихованням, навчанням, з дітьми не спілкується, участі у вихованні не приймає взагалі. Таким чином, відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає алкогольними напоями, схильна до агресії, систематично залишала дітей без нагляду. А тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні свої вимоги повністю підтримав, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав у зв'язку з невиконанням останньою батьківських обов'язків. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що позивач не надавав змоги відповідачу спілкуватися з дітьми, характеристика відповідача не відповідає дійсності, відповідач до адміністративної відповідальності за ухилення від батьківських обов'язків не притягувалася. Посилався на Конвенцію про права дитини, ЗУ «Про охорону дитинства», СК України, Постану КМУ «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постанову Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківства прав» як на підставу своїх заперечень. Прокурор в судовому засіданні вкзав, що позбавлення батьківських праві відповідача буде позитивно впливати на дітей та відповідатиме їх інтересам. Представник третьої особи - Служби у справах дітей - в судовому засіданні пояснив, що при проведенні перевірки вказаної сім'ї встановлено, що відповідач постійного місця проживання не має, часто свариться з сусідами та жителями села, схильна до зловживання спиртними напоями, агресивна, залишає дітей без нагляду, надавала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її прав, а тому дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та таке позбавлення батьківських прав стосовно останньої позитивно вплине на малолітніх та відповідатиме їх інтересам. Суд, вислухавши думку всіх учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кремінського районного суду від 17 травня 2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] (а.с. 9). Від подружнього життя мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з березня 2016 року залишила своїх малолітніх дітей і таким чином не виконувала свої батьківські обов'язки, що підтверджується наступними доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є односельчанкою сторін у справі та соціальним працівником, неодноразово відвідувала їх сім'ю, з [PERSON] проводилися профілактичні бесіди. [PERSON] характеризувала з негативної сторони, а саме: веде негарний образ життя, залишала дітей вдома самих або на подруг, проводячи інколи цілий день біля магазину; останнього разу залишила дітей та поїхала в невідомому напрямку; вказувала, що повертатися до сім'ї не буде; часто проводила час в нетверезому стані з компаніями; дітей відвідувала рідко. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] постійно залишала дітей самих, навіть вночі, діти проводила багато часу з сусідами, часто були легко одягненні в холодну пору року голодні. Вона не розуміє,як [PERSON] могла вчинити стосовно своїх дітей. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] залишала дітей самих, зловживала алкоголем, діти були голодні, виходили на вулицю та шукали матір, просили їсти. Під час пожежі діти, залишені без нагляду, самостійно вибралися з будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні [PERSON] характеризував з позитивної сторони, на даний час вона спиртне не вживає, вживати алкоголь перестала місяці два назад - пройшла лікування від алкоголю, раніше за нею таке вбачалося, тимчасово жила в нього після розлучення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає сім'ю [PERSON], [PERSON] хороша мати, батько теж виконував свої обов'язки. Позивач не хоче, що відповідач спілкувалася з дітьми, чинить їй перешкоди в цьому. Алкоголь [PERSON] вживала не часто, було таке, що вживали разом. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] заважає спілкуванню матері з дітьми, вона гарна людина, раніше зловживала алкоголь, але на даний час такого немає. На даний час вона бажає виконувати свої батьківські обов'язки. Малолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не хоче мешкати разом з матір'ю, оскільки вона часто залишала їх самих вдома, вони були голодні, мати сварила його та інколи била по обличчю. Батько також міг його сварити, але за те, що він балувався. Він називає своєю мамою Ксенію - співмешканку батька. Вони разом з батьком та Ксенією вчать уроки. Батько працює. Рідна мати проходить тоді, коли дозволить батько, з яких причин він не дозволяє відвідувати його він не знає. Інколи мати приносила подарунки та речі, але щоб мати мешкала з ними він не бажає. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання умови для виховання та розвитку малолітніх дітей є задовільними, діти забезпечені одягом, харчуванням та спальними місцями, ходять до дошкільної групи та школи, станом на 5 травня 2016 року стосунки в сім'ї складні, мати [PERSON] з сім'єю не мешкає, вихованням та утриманням малолітніх не займається, батько дітей займається самостійно утриманням та вихованням дітей (а.с.18). Як вбачається з характеристик з місця роботи та мешкання [PERSON] працює на приватному підприємстві, є порядною людиною, приймає активну участь в житті громади, до дітей ставить відповідально та не залишає їх без нагляду, є депутатом Голубівської сільської ради (а.с. 10,14). В той же час [PERSON] є не спокійною людиною, часто конфліктує з мешканцями села, коли вживає алкоголь стає непередбачуваною та агресивною, вживала алкоголь і під час вагітності, залишає дітей без нагляду навіть вночі, гроші, які отримувала на дітей, часто використовувала не за призначенням - алкоголь та цигарки, 5 березня 2016 року покинула дітей і виїхала за межі села у невідомому напрямку (а.с. 15). Відповідно до довідки та характеристик малолітня [PERSON] зарахована до дошкільної групи; малолітній [PERSON] навчається у першому класі Голубівської загальноосвітньої школи, характеризується з позитивної сторони та мешкає з батьком - позивачем по справі, який приймає активну участь в його житті; малолітня [PERSON] є здібною дівчинкою, гарно навчається, мешкає лише з батьком, який також ставиться дуже відповідально до її навчання (а.с. 11-13). Згідно висновку органу опіки та піклування Кремінської РДА вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання нею батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей, а тому позбавлення батьківських прав відповідає інтересам останніх (а.с. 20-22). [PERSON] 21 червня 2016 року зверталася до начальника Служби у справах дітей Кремінської РДА з заявою, в якій не запручували проти позбавлення її батьківських прав, а 7 вересня 2016 року - з заявою про встановлення порядку спілкування з малолітніми дітьми (а.с. 23, 43). Декларація прав дитини звертає увагу на те, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумінні. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і у усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучаємо з своєю матір'ю. Разом з тим, Декларацією проголошені і інші принципи, зокрема дитині законом та іншими засобами повинна бути забезпечені спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і його матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині повинно належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування; найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освітою і навчанням; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Таким чином, невиконання батьківських обов'язків [PERSON] і є підставою для звернення до неї з позовом про позбавлення батьківських прав, що ще не свідчить про розлучення з матір'ю як таке. Законом України «Про охорону дитинства», зокрема ст. 12 передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначене вбачається в діях [PERSON], що підтвердив представник ССД Кремінської РДА. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Суд при винесенні рішення зважає на правову позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно якої Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що [PERSON] в час, коли [PERSON] працював та заробляв кошти на життя сім'ї, часто залишала дітей самих на себе голодних (інколи на цілий день, зачинивши їх вдома самих), тим самим змушуючи їх ходити по вулиці населеного пункту та просити їсти; на своїх подруг, проводила час, що мала спрямовувати на виконання батьківських обов'язків, на власний розсуд, використовувала гроші на утриманні дітей не за призначенням, зловживала алкогольними напоями, поводила себе роздратовано, конфліктувала з сусідами, застосовувала насильство до дитини - била її по обличчю, про що зауважив малолітній [PERSON]. З цього приводу соціальним працівником з нею неодноразово проводилися профілактичні бесіди, вона викликалася на комісії, ніяких висновків не робила. В решті решт залишила дітей та поїхала в невідомому напрямку. Таке безвідповідальне відношення до своїх батьківських обов'язків зокрема призвело до інциденту у вигляді пожежі, коли діти самостійно були змушені вибиратися з будинку, при тому, що самій молодшій дитині на час розгляду даної справи виповнилося майже два роки. На виклики до Служби у справах дітей відповідач не з'являлася, пізніше надала згоду на позбавлення її батьківських прав, про що зазначив представник ССД Кремінської РДА. Така позиція аж ніяк не може свідчити про бажання матері виправитися та виконувати покладені на неї обов'язки. Суд враховує, що через свій вік малолітні діти, одній з яких на момент залишення її позивачем було більше рочку ([PERSON], [INFO] року) не можуть самостійно забезпечити навіть елементарні життєві потреби, а відповідач систематично залишала дітей , останнього разу покинула їх більше ніж на два місяці. Така її безвідповідальна поведінка могла призвести до тяжких наслідків, які не сталися, на думку суду, лише з тієї підстави, що батько взяв весь тягар утримання на себе, що підтвердили в судовому засіданні свідки та що випливає з матеріалів справи. В суду не викликає подиву та обставина, що малолітній [PERSON] називає співмешканку батька [PERSON] матір'ю. До моменту залишення відповідачем своїх дітей самих на себе позивач ніяким чином не перешкоджав матері у здійсненні нею батьківських обов'язків, хоча вона все одно їх не виконувала. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що відповідач не притягувалася до адміністративної відповідальності за виконання батьківських обов'язків, а значить не ухилялася від їх виконання, так як це не може свідчити про наявність або відсутність факту ухилення самого по собі. Критиці піддаються і квитанції про сплату грошей до шкільного фонду в жовтні місяці 2016 року, оскільки вони були сплачені після того, як почався розгляд даної справи (позов надійшов 22 серпня 2016 року). Саме по собі матеріальна допомога [PERSON] аж ніяк не свідчить про її виправлення та бажання виконувати батьківські обов'язки. Суд розцінює це як намагання отримати ще один доказ на противагу доказам позивача. Суд оцінює критично свідчення [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які характеризували [PERSON] з позитивної сторони, а саме як матір, що виконувала батьківські обов'язки, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що вона є їх подругою, вони ([PERSON] та [PERSON].) разом деколи вживали алкоголь та вона деякий час мешкала разом з ними у зв'язку з складною сімейною ситуацією. Разом з тим вказали, що вона раніше вживала алкоголь. На противагу цьому позивач працював на приватному підприємстві та забезпечував сім'ю матеріально, піклувався розвитком дітей, їх навчанням та вихованням. При винесенні рішення суд в сукупності враховує свідчення [PERSON], [PERSON], [PERSON], думку малолітнього [PERSON], представника служби у справах дітей Іваника А.М., прокурора, письмові докази, які дали суду переконання, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків та, як наслідок, повинна бути позбавлена батьківських прав стосовно своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України,

Outcome: approved