Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.01.2016 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, в числі якого земельна ділянка загальною площею 0,1652 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Криворотова, 9 в с. Штепівка Лебединського району Сумської області. Вищевказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 456417 від 27.10.2010 року без визначення частки в натурі. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому рекоендовано звернутися до суду для визначення частки померлої 26.01.2016 року [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку та про визнання його права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування. Тому він звернувся до суду і просить визначити ? частку земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, яка розташована за вищевказаною адресою та належала померлій [PERSON] і визнати право власності на неї за ним спадкоємцем за законом . В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] позов визнав. Представник відповідача Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області - в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій не заперечує проти позову та просить справу розглядати без його участі. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст..ст. ст.\~355-357, 368, 370, 372, 1117, 1218,\~1225, 1226 ЦК України,\~ст.89 Земельного кодексу України.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~ \~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено наступне: \~\~\~\~ 26.01.2016 року в м. Суми померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 248595 (а.с.12). Позивач [PERSON] є сином померлої, що стверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,1652 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Штепівка Лебединського району Сумської області по вул.. Криворотова, 9, яка на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 456417 від 27.10.2010 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 5903372382016 від 13.07.2016 року (а.с.13-15). \~\~\~\~ З листа державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області № 428/01-16 від 21.02.2017 року (а.с.18) вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,1652 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Штепівка Лебединського району Сумської області вул. Криворотова, 9, яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], померлій 26.01.2016 року, та [PERSON], без визначення частки в натурі не можливо. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення частки померлій 26.01.2016 року [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки. З відомостей щодо спадкових справ № 1281/01-16 від 05.05.2017 року державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області (а.с.27-75) вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 26.01.2016 року, заведена спадкова справа № 73/2016 від 15.03.2016 року, та видані свідоцтва про право на спадщину від 06.09.2016 року за реєстровим № 2321, № 2323 та від 21.02.2017 року з реєстровими № 458, № 460 на імя [PERSON], оскільки інший спадкоємець [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовився на користь брата гордієнка [PERSON]. \~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч.1,2 ст.355, ч.1 ст.356, ч.1 ст.357 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1, 2\~ст.368 ЦК України,\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2,3\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ч. 3,4,5\~ст. 89 ЗК України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ст.ст.1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. ст.1225,\~1226 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. З аналізу норм\~ЗК\~та ЦК з цього приводу, можна зробити висновок, що земельні ділянки та житлові будинки, що на них розташовані, належать до нерухомого майна та незважаючи на їх фізичну та географічну єдність, в юридичному розумінні це окремі об?єкти, кожен з яких має власний правовий режим, який характеризується певними особливостями. \~\~\~\~ Тобто до складу спадкового майна належить частина земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 456417 площею 0,1652 га за адресою: с. Штепівка Лебединського району Сумської області, вул. Криворотова, 9, яка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і їх долі відповідно до вказаного вище законодавства є рівними, тобто, доля спадкової земельної ділянки після смерті [PERSON] складає ? частину. З огляду на викладене, за спадкоємцем за законом [PERSON] слід визнати право власності на ? частину спірної земельної ділянки, що розташована за вищевказаною адресою. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. \~\~\~

Outcome: approved