Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 29.06.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції, актовий запис №113. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки з відповідачкою не склалися через різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання, виховання дітей та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім`ї виникали суперечки. Понад рік вони подружні стосунки не підтримують, спільно не проживають, мають роздільний бюджет. Позивач переконаний, що за вказаних обставин збереження їх з відповідачкою сім`ї є неможливим та суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 29.01.2021 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), сторони по справі зареєстрували шлюб, про що 29.06.2004 року складено відповідний актовий запис за №113. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він та відповідачка фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, категоричність рішення позивача розірвати шлюб, визнання позову відповідачкою, та відсутність у сторін бажання вчиняти дії для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приймає до уваги ту обставину, що позивач, звертаючись до суду з позовом, просив залишити судові витрати за ним. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved