Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 08 жовтня 2015 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит б/н, а саме: ноутбука LENOVO G 50-30, вартістю 6712 грн., з внесенням 1700 грн. під час придбання товару, із кінцевим погашенням боргу не пізніше 08 січня 2016 року. В порушення умов вказаного договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 19.11.2018 року допустила заборгованість у сумі 20517,83 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 5012 грн., заборгованості по платі за користування кредитом 5563,32 грн., заборгованості за пенею 4942,38 грн., штраф 1854,44 грн., сума інфляційних витрат 2689,69 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату суми основного боргу 456 грн., яку просить стягнути. Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. та 10 грн. комісії за послуги банку. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, будучи належним чином відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позов не надала. В звязку з неявкою сторін, згодою позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 08 жовтня 2015 року між ФОП [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем) укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит, відповідно до п.п.1,1, 1,2 якого на умовах даного договору продавець зобовязався передати у власність покупцю, а покупець зобовязався прийняти та оплатити ноутбук LENOVO G 50-30, вартістю 6712 грн., (далі іменується «товар») за ціною 6712 грн., під час придбання товару покупець вносить готівкою 1700 грн. Згідно п. 2.2 покупець зобовязаний прийняти товар і розрахуватися за нього не пізніше 08.01.2016 року в порядку та на умовах даного договору. Відповідно до п. 3.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем за визначеною п.1 цього договору ціною та у визначений п. 2.2 цього договору строк шляхом сплати щомісячного платежу до 8 числа, за даним договором в рахунок погашення основного боргу за договором у розмірі не менше ніж 1671 грн. від вартості товару, визначеної у п. 1.1 договору. За користування кредитом покупець зобовязаний щомісячно, додатково, у строк вказаний в п. 3.1 даного договору сплачувати на користь продавця плату, що становить 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Нарахування плати за користування кредитом починається з 08.10.2015 року, що передбачено п. 3.2 договору. Відповідно до п. 4.3 договору, за прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобовязаний сплатити продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку у який покупцем має бути проведений черговий платіж. Відповідач належним чином зобовязання за Договором не виконувала, в результаті чого станом на 19.11.2018 року її заборгованість перед позивачем становить: заборгованість за основною сумою боргу 5012 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5563,32 грн., штраф 1854,44 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції в Україні за період з листопада 2015 року по жовтень 2018 року включно становить 141,0%. Розмір інфляційних коштів за вказаний період становить 2054 грн. 92 коп. (5012 грн. х 141,0 % : 100 5012 грн.), які слід стягнути з відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, за період з 08.10.2015 року по 19.11.2018 року включно, розмір 3% річних становить 468,79 грн. (5012 грн. х 3% х 1138 днів : 365 днів :\~100%). Разом з тим, позивач за власними розрахунками визначив розмір 3% річних в сумі 456 грн. Враховуючи, що суд відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, і не може вийти за межі заявлених вимог, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних в сумі 456грн., в розмірі заявленому позивачем. Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] пені в сумі 4942,38 грн., в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 4.2 договору, у разі допущення покупцем прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобовязаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним Банком України від суми основного боргу, що наявний на останній день строку у який покупцем має бути проведений черговий платіж. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом п. 4.2 договору передбачено застосування і пені, і штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору,\~\~а саме сплати чергового платежу за товар. Враховуючи вищевикладене відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 312 грн. 58 коп. (5012\~+\~5563,32\~+\~1854,44\~+\~2054,92+456\~=\~14940,68, що становить 72,82% від 20517,83. 72,82% від 704,80 = 513,24). Щодо стягнення комісії за послуги банку в сумі 10 грн. суд знаходить відмовити, оскільки вказані кошти не відносяться до судових витрат виходячи з положень ст. 133 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial