Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 09.12.1989 відділом запису актів громадянського стану Вахрушевської міської ради Ворошиловградської області, актовий запис № 184. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 09.12.1989 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що шлюбні відносини між ним та дружиною припинені з початку серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство не ведеться. Разом вони фактично не проживають. Спору про поділ майна немає. Позивач зазначив, що подальше подружнє життя суперечить його інтересам, у зв`язку з чим він звертається до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 21 травня 2019 року. 21 травня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 червня 2019 року. 07 червня 2019 року судове засідання відкладено до 26 червня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак до судового засідання повторно не з`явилася, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 09 грудня 1989 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом запису актів громадянського стану Вахрушевської міської ради Ворошиловградської області, про що складено відповідний актовий запис за № 184. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 09.12.1989 відділом запису актів громадянського стану Вахрушевської міської ради Ворошиловградської області. Згідно позовної заяви, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя спільно не проживає, шлюбні стосунки не підтримує з серпня 2014 року, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений нею при зверненні до суду, у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved