Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , 2013 року народження, усунути перешкоди у здійсненні КЕВ м.Одеса права користування та розпорядження к.№5,6 в будівлі учбового корпусу №1 військового містечка № [NUMBER] по [ADDRESS] шляхом звільнення відповідачами зазначених приміщень. Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 16.07.2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі за позовом КЕВ м.Одеса. В підготовчому судовому засіданні [PERSON] , яка діє від свого імені і від імені неповнолітньої дочки [PERSON] , 2013 року народження, просила надати їй час для підготовки по даній справі, стверджуючи, що позов з додатками вона не отримала. Суд продовжив підготовче засідання і 18.11.2019 року до суду від [PERSON] надійшла заява про закриття провадження по справі з тих підстав, що відсутній предмет спору вона з дочкою приміщення №5 і 6 корпусу №1 військового містечка № [NUMBER] по [ADDRESS] не займає і не чинить перешкод позивачу у користуванні і розпорядженні вказаними приміщеннями. Ухвалою суду від 19.11.2019 року підготовче провадження по справі закрите і справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача і представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача позов підтримали і доводи, що спірні приміщення належить до військового майна, не є житловими приміщеннями, що [PERSON] разом з дочкою без правових підстав займають ці приміщення. Відповідач до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник Київської рай адміністрації до суду не з`явився, про час слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що висновок Київської рай адміністрації, як органу опіки та піклування від 05.08.2019 року щодо недоцільності виселення малолітньої [PERSON] , 2013 року народження підтримує. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: будівлі військового містечка № [NUMBER] , що розташовані по [ADDRESS] є військовим майном, яке знаходиться на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси і має статус «учбовий корпус», та перебуває в управлінні військово-морського ліцею. В 2014 році сім`я військовослужбовця [PERSON] у складі три особи (він, дружина [PERSON] і дочка [PERSON] ,2013 року народження) у зв`язку з відсутністю вільного житлового фонду були розміщені на період проходження військової служби були розміщені для тимчасового проживання в кімнатах №5 і 6 учбового корпусу №1 військового містечка № [NUMBER] по [ADDRESS] . 19.12.2017 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано рішенням Приморського райсуду м.Одеси. За рапортом [PERSON] протокольним рішенням №35 від 25.01.2018 року житлової комісії військової частини [NUMBER] [PERSON] разом з дочкою [PERSON] виключено з черги на поліпшення житлових умов. [PERSON] приміщення [ADDRESS] і 6 в корпусі №1 військового містечка 217 звільнив в 2018 році. Члени сім`ї [PERSON] реєстрації за місцем проживання в приміщенням №5,6 в учбовому корпусі №1 військового містечка № [NUMBER] не мали. Оскільки відповідач на момент звернення до суду з цим позовом добровільно не звільнила спірні приміщення позивач звернувся до суду з цим позовом. На обґрунтування своїх вимог сторона позивача посилається на положення ст.ст.387 і 391 ЦК України. Дослідивши надані до позову докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов КЕВ м.Одеси є доведеним і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~Про Збройні\~Сили України,\~п.\~3\~Положення Про\~Міністерство оборони\~України,\~затвердженого Указом\~Президента України\~від 06.04.2011\~№ 406/2011,\~Міністерство оборони\~України є\~центральним органом\~виконавчої влади\~та головним\~органом у\~сфері оборони\~і військового\~будівництва,\~а КЕВ\~міста Одеси\~є його\~структурним підрозділом\~та являється\~органом влади\~на місцях\~у системі\~Збройних Сил\~України,\~на балансі\~якого перебувають\~військове майно\~та покладено\~відомчий контроль\~за його\~використанням. Будівлі військового містечка № [NUMBER] , що розташовані в [ADDRESS] є військовим майном, знаходиться на балансі КЕВ м.Одеси і корпус №1 не є житловою будівлею, тому не придатне для постійного проживання (а.с. 14-16) Надані суду письмові докази свідчать, що [PERSON] на підставі уснового розпорядження керівництва КЕВ мала право на тимчасове користування приміщеннями № [NUMBER] і № [NUMBER] в учбовому корпусі №1, як член сім`ї військовослужбовця [PERSON] . В 2017 році [PERSON] звільнився з лав ЗС України (в\\ [NUMBER] ), в 2018 році звільнив спірні нежитлові приміщення. В лютому 2018 року адміністрація КЕВ направила [PERSON] досудову вимогу про звільнення нежитлових приміщень №5,6 в учбовому корпусі №1. Під час судового розгляду справи позивач перевірив заяву відповідача про відсутність предмету спору і виявив, що відповідачі в нежитлових приміщеннях не проживають, але приміщення не звільнили від речей повністю, що підтверджується актом від 25.11.2019 року і доданими до нього фото таблицями. Тобто, позивач позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися спірними приміщеннями. Право власника майна вимагати усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном передбачено ст.391 ЦК України. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не отримав будь-яких доказів, що спростовують доводи позивачевої сторонни і доводили б право відповідачів на користування нежитловими приміщеннями №5,6 в учбовому корпусі №1 військового містечка № [NUMBER] , що розташоване в [ADDRESS] . Суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про недоцільність виселення малолітньої [PERSON] , 2013 року народження, тому як мова ведеться про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні нежитловими приміщеннями, яке не відповідає вимогам ст.379 ЦК України, не є житловим приміщенням і не придатне для проживання.

Outcome: approved