overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач, колишня дружина позивача, та її неповнолітня дитина зареєстровані за вказаною вище адресою з листопада 2017 року, але фактично не проживають у вказаній квартирі з травня 2018 року і по теперішній час. Рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 16.11.2018 року. Реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу, оскільки він вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2017 року позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору. Відповідач по справі, [PERSON] , є колишньою дружиною позивача (перебували у шлюбі із січня 2018 року). Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону.\~Житлове приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з травня 2018 року до теперішнього часу відповідачі не мешкають за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 24.06.2019 року виданим вуличним комітетом № 135 Шевченківського району м. Запоріжжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що він є власником частини квартири [ADDRESS], яка була ним придбаний у матері відповідача - [PERSON] у березні 2014 року. Проте у спірній квартирі зареєстрований відповідач, який там не проживає. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні та користуванні квартирою, на підставі чого позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо їх адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Вимогами вказаної норми Закону визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу слухати без його участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачу згідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31.03.2014 року належить 9/50 частин квартири [ADDRESS], що підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивача на спірну квартиру. Але ще до того, як позивач став власником спірної квартири за адресою останньої у встановленому законом порядку була зареєстрована і адреса місця проживання відповідача - з 18.07.2000 року, про що вбачається із матеріалів справи. Позивач зазначає, що у спірному вказаній квартирі відповідач не проживає. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Жодних правовідносин з приводу користування спірною квартирою між сторонами судом не встановлено, отже, відповідач з набуттям права власності позивачем на спірну квартиру втратив право користування нею. На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу. Після укладення договору в належній позивачу квартирі залишилась зареєстрованою відповідач по справі, яка є матірю колишньої власниці [PERSON] Після укладення договору відповідач [PERSON] зібрала всі свої речі та виїхала з квартири, та до теперішнього часу не змінила місця своєї реєстрації. Позивачу не відомо за якою адресою натепер мешкає відповідач. Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 28.11.2017 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після укладення договору в належній позивачу квартирі залишилась зареєстрованою відповідач по справі. \~ \~ \~ \~Судом між сторонами не встановлено жодних відносин з приводу користування спірною квартирою, оскільки таке право відповідач набув за попереднього власника, з права власності якого і походило право користування відповідачем квартирою, отже, з припиненням такого права власності було припинено і спірне право користування відповідача. При цьому судом не встановлено будь-якої домовленості між сторонами щодо вказаного. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що в серпні 2015 року позивач, відповідно до договору купівлі-продажу, з родиною заселився до квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у житлі за вказаною адресою. З того часу відповідач не мешкає у квартирі. Перебування відповідача на обліку у житлі створює позивачу перешкоди у здійсненні повною мірою права власності і користування житлом, у вигляді значних зайвих грошових витрат. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, позивач просивв справу розглядати без його участі, на заочний розгляд справи заперечень не мав. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в серпні 2015 року позивач відповідно до договору купівлі продажу від 11.08.2015 року, з родиною заселився до квартири [ADDRESS]. Позивач набув право власності на спірну квартиру, про що вбачається із відповідного витягу. Відповідач зареєстрований у житлі за вказаною адресою. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. При цьому судом між сторонами не встановлено жодних відносин з приводу користування спірною квартирою, оскільки таке право відповідач набув за попереднього власника, з права власності якого і походило право відповідача користування квартирою, отже, із припиненням такого права власності було припинено і спірне право користування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований і відповідач, який не є членом сім'ї позивача. У спірній квартирі відповідач фактично не проживає з 2010 року, в квартирі відсутні його речі, він не сплачує комунальні послуги, де натепер мешкає відповідач позивачу не відомо. Своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника майна. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.12.2015 року. Як зазначає позивач, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який не є членом родини позивача та який у добровільному порядку не знявся з реєстрації у спірній квартирі. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що з 2010 року до теперішнього часу відповідач не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про непроживання від 12.07.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину. У вказаній квартирі зареєстрований і син позивача [PERSON] , який с 2015 року у квартирі не проживає, має постійну роботу та житло за кордоном. Реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою створює перешкоди позивачу у вільному користуванні, розпорядженні та володінні своїм майном. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подавав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину. У вказаній квартирі зареєстрований і син позивача [PERSON] , який с 2015 року у квартирі не проживає, має постійну роботу та житло за кордоном. Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За позовом позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідач не вселявся та не мешкає за вищевказаною адресою. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом довідкою з місця роботи відповідача та карткою тимчасового проживання відповідача та актом обстеження спірної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. В спірній квартирі окрім позивача зареєстровані родичі його дружини, її мати [PERSON] , та її брат [PERSON] . З 2013 року відповідачі у зазначеній квартирі не проживають, проживають на тимчасово окупованій території у Автономній Республіці Крим. Відповідачі не користуються житлом за власним бажанням, їх речей у квартирі не має. Реєстрація відповідачів створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності, позивач змушений нести додаткові витрати з комунальних послуг. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися, за поданими заявами сторони просили справу розглянути без їх участі. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується копією вказаного договору. В спірній квартирі окрім позивача зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначає позивач, з 2013 року відповідачі у зазначеній квартирі не проживають, проживають на тимчасово окупованій території у Автономній Республіці Крим. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). При цьому, за поданою письмовою заявою відповідачами були визнані обставини, на які позивач послався на обґрунтування заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що йому на праві приватної власності належить кімната в гуртожитку № 267 у будинку № 40-а по вул.. Чарівній в м. Запоріжжі. В зазначеній кімнаті є зареєстрований і позивач по справі, [PERSON], брат позивача. Відповідач у вказаній кімнаті не проживає понад шість місяців без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, особистих його речей у кімнаті не має. Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачу йому на праві приватної власності належить кімната в гуртожитку № 267 у будинку № 40-а по вул.. Чарівній в м. Запоріжжі, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зазначеній кімнаті є зареєстрований і відповідач, по справі, [PERSON], брат позивача. За позовом позивач зазначає, що відповідач у вказаній кімнаті не проживає понад шість місяців без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, особистих його речей у кімнаті не має. І у суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженим судом актом про не проживання, виданим будинковим комітетом від 09.11.2018 року з якого вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає за адресою вул.. чарівна, 40-а, кімната 267 з квітня 2018 року. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved