Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 22.08.2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №DNP0AN02004247, відповідно до умов якого останній надано кредит в сумі 10813,57 доларів США, зі сплатою 15% річних за користування кредитом та строком повернення до 21.08.2015 року. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши кредит в сумі 1449,04 долари США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.08.2008 року між банком та відповідачкою було укладено договір застави, за яким [PERSON] було передано в заставу транспортний засіб Daewoo Matiz д/н [NUMBER]. Посилаючись на те, що відповідачка належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року має заборгованість в сумі 6516, 30 доларів США, позивач просив суд в рахунок погашення вказаної заборгованості передати в заклад банку предмет застави, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та звернути стягнення на заставний транспортний засіб, шляхом його продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність заборгованості за кредитними зобов'язаннями та не обґрунтованість розрахунку заборгованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір №DNP0AN02004247, відповідно до умов п.2.1 якого банк зобов'язався надати позичальникові кредит в розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Пунктами 2.2,17.9 кредитного договору передбачено, що для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку в заставу транспортний засіб Daewoo Matiz д/н [NUMBER]. Згідно п.п.17.1.1-17.1.6 кредитного договору загальний розмір кредиту становить 10813,57 доларів США. Частина кредиту в розмірі 9934,92 долари США надається з метою придбання позичальником автомобіля; частина кредиту в розмірі 519,35 доларів США - з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 7,38 доларів США - з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; частина кредиту в сумі 298,05 доларів США - з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту; частина кредиту в сумі 53,87 доларів США - з метою оплати вартості поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дата погашення кредиту 21.08.2015 року. Процента ставка 15% річних. Пунктом 17.1.7 кредитного договору передбачено, що з метою виконання зобов'язань за п.3.4 договору позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 3635,48 доларів США для сплати чергових страхових платежів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження факту видачі кредитних коштів банком було надано рахунок-фактуру від 21.08.2008 року про перерахування коштів в сумі 47070 грн. за придбаний [PERSON] автомобіль. Факт видачі кредитних коштів в зазначеному розмірі, а також 298,05 доларів США, як винагороди за надання фінансового інструменту, не заперечувала і відповідачка в судовому засіданні. Разом з тим, в частині виконання банком своїх обов'язків щодо здійснення інших платежів, передбачених, як складові кредиту та зазначені в п.17.1.3, відповідачка заперечувала та позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України будь-яких належних доказів щодо сплати банком вказаних сум не надано. Згідно листа банку від 28.10.2012 року на звернення [PERSON] вбачається, що після укладення кредитного договору банком було збільшено щомісячний платіж через автоматичне включення в графік сум перестраховки. Однак, банком не надано доказів щодо відкриття відповідачці кредитної лінії відповідно до умов п.17.1.7 кредитного договору, сплати чергових страхових платежів та, відповідно, обґрунтованості включення вказаних сум згідно п.3.4 кредитного договору до щомісячних платежів. В той час, як з наданих [PERSON] документів вбачається, що остання починаючи з 2010 року самостійно укладала договори страхування заставного транспортного засобу та здійснювала відповідні платежі за ними. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами факт видачі грошових коштів у визначеному в кредитному договорі розмірі, обґрунтованості наданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором та відповідності останнього умовам кредитного договору, суд за відсутності підтвердження факту наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі. Сплачені позивачем при подачі позову судові витрати слід віднести на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed