Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла 15 листопада 1966 року, відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Челюскінців, 15. Позивач стверджує, що він звернувся у встановлений закон термін до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що як вбачається зі свідоцтва про смерть серії У-БК №445033, [PERSON] померла 15 листопада 1991 року. 17 вересня 1991 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-1310, відповідно до якого остання заповідала [PERSON] будинок з надвірними будівлями, що що розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Челюскінців, 15. Постановою Васильківської міської державної нотаріальної контори № 1201/02-14 від 15 жовтня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Згідно із\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст.\~1268, 1269,\~1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved