Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 03.03.1982 по 19.01.2021 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 19.01.2021 позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (\~ст. 38 КЗпП України). Під час роботи на заводі отримала профзахворювання у зв`язку з чим зазнала 30 % втрати професійної працездатності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є недосконалість технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня пилу, хімічних речовин та виробничого шуму. У зв`язку з втратою здоров`я позивач зазнала моральної шкоди, яку пов`язує з фізичними стражданнями. Вона відчуває обмеження у повсякденному житті, змушена лікуватися. Грошове відшкодування моральної шкоди оцінює у 30 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача саме таку суму. Ухвалою суду від 29.03.2021 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 08.04.2021 представник відповідача надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог. Так зокрема зазначив, що професійне захворювання у позивача виникло за\~таких обставин: недосконалість\~технології та\~неефективне застосування\~засобів індивідуального\~захисту,\~тривалий стаж\~роботи в\~шкідливих умовах\~праці.\~Позивач,\~працюючи тривалий\~час в\~умовах впливу\~шкідливих факторів,\~була ознайомлена\~з шкідливими\~факторами,\~а отримуючи\~доплату за\~вказані фактори\~та маючи\~за це\~додаткову відпустку,\~погоджувалася працювати.\~Спецодягом,\~засобами індивідуального\~захисту,\~відповідач забезпечив\~позивача на\~100\~%,\~однак вони\~неефективно використовувалися\~останньою у\~своїй праці.На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову просили відмовити. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов обгрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, позивач з 03.03.1982 по 19.01.2021 працювала у товаристві. 19.01.2021 позивача було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Працювала добровільно./а.с. 6-8/ Під час роботи у зв`язку з впливом шкідливих умов виробництва позивач зазнала профзахворювання./а.с. 9-15/ Так встановлені діагнози: ХОЗЛ II стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з леігким ступенем Зниження слуху II ст. Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС: кардіосклероз дифузний. Атеросклероз аорти, коронарних артерій. Пароксизмальна передсердна тахікардія, стан після кардіохірургічного лікування. Інвазивне ЕФД - електрофізіологічне дослідження. Електроанатомічне квартирування правого і лівого передсердь. Радіочастотна абляція фокусних тахікардій передсерді, СН І ст., ФК 2. ФВ 63%. Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступеню, ризик дуже високий. СКХ. Хронічний пієлоцистит, стадія загострення, сечовий діатез. Хронічний панкреатит, фаза нестійкої ремісії. ДЕП І ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХПМК, переважно в вертебро-базилярному басейні, з лікворно-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним та антено-невротичним синдромами. Поширений остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз хребта, гемангіома Тh12, протрузії МХД Тh9-Тh10, Тh11-Тh12, L1-L2, вертеброгенна люмбоалгія з м`язові-тонічним та алогічним синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Міопія слабкого ступеню, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт в ртадії нестійкої ремісії. (Супутній діагноз). Зв`язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.02.2021./а.с.9-14/ У зв`язку з профзахворюванням 17.03.2021 МСЕК позивачу встановлено 30 % втрати професійної працездатності первинно, безтерміново. /а.с. 15/ Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст.\~21,\~153,\~173,\~237-1 КЗпП України, а тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1\~ст. 21 КЗпП України\~передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом достовірно встановлено, що позивач\~ перебуваючи у трудових правовідносинах з відповідачем отримала професійне захворювання у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня пилу, хімічних речовин та виробничого шуму, тобто проведенням робіт в умовах несприятливого мікроклімату підвищеного рівня загазованості та виробничого шуму. Зважаючи на те, що професійне захворювання\~ [PERSON] отримала внаслідок незабезпечення АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоров`я, який постійного погіршується, від чого вона зазнає моральних страждань, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню роботодавцем. З огляду на викладене, ураховуючи роз`яснення, надані в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, враховуючи характер та обсяг страждань\~ [PERSON] , тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 30 000 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму відшкодування. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved