Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15.02.2016 року по справі №668/3917/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.09.2016 року з відповідача стягнуто на користь позивача 418\~358,88 грн. боргу та 5481,00 грн. судових витрат. В рамках виконавчого провадження, відкритого по примусовому стягненню судового рішення у січні 2017 року позивачу було виплачено 156\~927,76 грн. Залишок боргу в сумі 266\~912,12 грн. відповідач не сплатив. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності. Позивач вважає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене розмір заборгованості відповідача складає: сума боргу з урахуванням індексів за лютий 2016 року грудень 2016 року 471983,79 грн., тобто інфляційне збільшення суми боргу 48144,79 грн.; сума боргу з урахуванням індексів інфляції за січень 2017 року лютий 2017 року 272546,51 грн., тобто інфляційне збільшення суми боргу 5634,51 грн.; розмір 3% річних за період 15.02.2016 року 31.12.2016 року 11182,00 грн.; розмір 3% річних за період 15.01.2017 року 31.03.2017 року 1645,00 грн. Загальний розмір заборгованості 66\~606,30 грн., у т.ч. 53779,30 грн. втрати від інфляції, 12827,00 пеня. У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 66606,30 грн., а також витраті по справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. 15.06.2018 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 118\~882,10 грн., а також судові витрати по справі. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити в сумі 118\~882,10 грн. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 07.05.2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про суму боргу відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 15.02.2016 року рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 07.05.2015 року скасовано та ухвалено нове. Згідно якого позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 418\~358,88 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 5481 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2016 року рішення апеляційного суду Херсонської області від 15.02.2016 року залишено без змін. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 07.05.2018 року №6157/р за період виконання виконавчого листа №668/3917/15 виданого 09.03.2016 року Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 418\~358,88 грн. було проведено такі стягнення: 151\~446,76 грн. згідно платіжного доручення №1560 від 30.01.2017 року; 5430,28 грн. згідно платіжного доручення №2 від 02.01.2018 року; 2549,36 грн. згідно платіжного доручення №87 від 01.02.2018 року; 2549,36 грн. згідно платіжного доручення №287 від 30.03.2018 року. Станом на 07.05.2018 року залишок заборгованості за вказаним виконавчим документом складає 256\~383,12 грн. Згідно вимог ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду, з відповідача стягнуто на користь позивача 418\~358,88 грн. боргу та 5481,00 грн. судових витрат. Отже, у [PERSON] виникло грошове зобов'язання. На час звернення з даним позовом до суду рішення суду у повному обсязі не виконано. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи зазначене, наявність судового рішення про стягнення коштів, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] своєчасно не виконав рішення суду та станом на 14.06.2018 року розмір заборгованості становить 266912,12 грн., [PERSON] має право на застосування санкцій, передбачених ст.625 ЦК України. Так, з наданого до суду розрахунку, сума боргу за період з 16.02.2016 року по 14.06.2018 року складає 96024,74 грн., розмір нарахованих 3% річних за період з 16.02.2016 року по 14.06.2018 року складає 22857,26 грн. Оскільки відповідач не виконав свої грошові зобов`язання, прострочив їх виконання тривалий час, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1370,90 грн. сплаченого при поданні заяви судового збору.

Outcome: approved