Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 193, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 963 000 грн. з оплатою по процентній ставці відповідно до умов договору- 19,5 % річних строком до 04.07.2018 року, позичальник зобов'язувалася своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту, однак позичальник умови договору не виконує, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, пені станом на 08.09.2016 року становить 253 323 грн. 21 коп. Оскільки позичальник не виконує свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача достроково вказану вище суму заборгованості та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації її місця проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою представника позивача на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем 04.07.2008 року було укладено кредитний договір № 193, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти на споживчі цілі в сумі 963 000 грн. /кредит/, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19,5 % річних на умовах та в строки, визначені договором, що стверджується копією кредитного договору. Відповідно до п.1.2 договору кредит надається на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04 липня 2018 року. За п. 1.5 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту згідно Графіка рівними частинами в сумі по 8025 грн. та сплачувати проценти , нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Умовами договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,05 % від простроченої суми за кожний день прострочення /п.5.2 договору/. З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2008 року відповідачем підписано кредитну заявку та повідомлення про умови кредитування, що слідує з копій цих документів. В повідомленні про умови кредитування відповідач своїм підписом підтвердила, що вона ознайомлена з усіма наявними в установі банку умовами кредитування, з коротким описом відмінностей між ними, вартістю супутніх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговування та поверненням, отримала всі необхідні роз'яснення і зобов'язується використати кредитні кошти на зазначені в цьому повідомленні цілі : придбання меблів та ремонт квартири. Крім кредитного договору, позичальником підписано Додатки № 1-3 до цього договору: Графік платежів, вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, послуги при кредитуванні клієнтів. Отже, відповідач була ознайомлена з усіма умовами кредитного договору, погодилася з ними при його підписанні, тобто, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. В судовому засіданні було встановлено, що позичальник порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості, який проведено позивачем, з якого вбачається, що з 03.07.2015 року позичальник перестала сплачувати кошти на погашення кредиту. Станом на 08.09.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по кредиту в сумі 253 323 грн.21 коп., з яких: залишок заборгованості по кредиту -193 808 грн., прострочені платежі за відсотками -52097,32 грн., нараховані відсотки за вересень 2016 року -722,81 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом -6 695,08 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.3.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належить до сплати за кредитним договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за договором, в т.ч. затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за кредитним договором на один календарний місяць. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів, відповідно до умов кредитного договору повинно бути проведено протягом 30 календарних днів з дня одержання такої вимоги банку. Судом встановлено, що лист-вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором було надіслано банком на адресу позичальника 21.05.2015 року та одержано позичальником 22.06.2015 року, що стверджується копією цього листа та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, з врахуванням всього наведеного суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача достроково вказану вище заборгованість за кредитним договором, оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, а нормами діючого законодавства та умовами кредитного договору передбачено таке право кредитодавця, на що вказано вище в рішенні. Відповідно до копії Статуту ПАТ «Державний ощадний банк України» /нова редакція/, який погоджено НБУ 29.04.2016 року, банк утворений шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк», тип якого відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на Публічне акціонерне товариство /п.1/. Згідно п.2 Статуту банк є правонаступником Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Нацбанком України 31.12.1991 року за № 4. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача і судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 799 грн.85 коп. згідно платіжного доручення в матеріалах справи від 06.10.2016 року.

Outcome: approved