Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-3), який згодом уточнив (а.с.20-21) та просить постановити рішення яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, проте не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на спадщину, що відкрилася після смерті матері, оскільки за свого життя мати не отримала правовстановлюючого документу на свою 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS], а також на 1/2 частку цього ж домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Вказану спадщину позивач фактично прийняв, шляхом подачі заяви у встановлений законом строк до приватного нотаріуса [PERSON] Болградського районного нотаріального округу Головного управління юстиції в Одеській області, проте видати свідоцтво про право на спадщину за законом приватний нотаріус відмовив, в зв'язку з відсутністю на спадкове майно правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.27). В позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2, 20-21). Відповідач - Виноградівська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.27). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.58). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспний двір, главою якого був [PERSON]. До складу двору також входила його дружина [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/2 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідкою № 370/02-19 від 12 червня 2014 року, виданою Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області відповідно до запису № 5 по господарської книги за 1991-1995, особовий рахунок [NUMBER] (а.с.7), технічним паспортом (а.с.9-14). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. За таких обставин, [PERSON] та його дружині [PERSON] (прізвище дружини згідно свідоцтва про укладення шлюбу) належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] як членам колишнього колгоспного двору у рівних частках, кожному по ? частці. [INFO] року - помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS]. В силу вимог ст.ст.1261, 1268 ЦК України, вказану спадщину прийняли його дружина [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] - а.с.23) шляхом реєстрації та постійного проживання зі спадкодавцем в одному домоволодінні та успадкувала названу частку вказаного домоволодіння, що підтверджується довідкою Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.8). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.11.2013 року (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] (1/2 + ?). За свого життя [PERSON] розпорядилася часткою, належного їй майна, а саме залишила заповіт на ім'я онука [PERSON], на земельну ділянку площею 3.35 га в межах згідно з планом, розташовану на території Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, посвідчений 10.10.2011 року секретарем Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.49). Так, відповідно до положення ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, що … у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги є син спадкодавця [PERSON], позивач по справі, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.08.1971 року (а.с.22). З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] № 153/2013 року вбачається, що [PERSON] 21.11.2013 року звернувся за заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] (а.с.29-57). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, йому, позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.24). Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦПК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається такими, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто за наявністю усіх підстав та досліджених судом доказів слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за вищеназваною адресою за позивачем.

Outcome: approved