Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача, про визнання права власності на нерухоме майно. Від позивачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від відповідачів до суду надійшли заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомого майна належить їм по 1/4 частині за кожній, а саме: - [PERSON] , ј частина нерухомого майна належить згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13.12.2013 року Полтавською районною ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4305, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 року; - [PERSON] , 1/4 частини нерухомого майна належить згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.03.2020 року Полтавською районною ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 1 -297, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.03.2020 року. Із позову вбачається, що у позивачів як співвласників, виникла потреба продати належне їм нерухоме майно. В зв`язку з цим вони звернулися до нотаріуса на предмет посвідчення договору купівлі- продажу. При ознайомленні з поданими документами нотаріус пояснила, що в зв`язку з тим, що їм належить чистина вищевказаного житлового будинку, відповідно до чинного законодавства інші співвласники мають переважне право на купівлю їхніх часток у будинку або відмовитись від купівлі, але для цього співвласники повинні надати правовстановлюючі документи, що підтверджують їх власність. Також встановлено, що інша частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (по 1/5 частині кожному) на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла Державного підприємства дослідного господарства «Степне» від 29.06.2005 року, зареєстрованого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.07.2005 року, як квартира [ADDRESS] в даному житловому будинку. Суд вважає, що співвласники житлового будинку позбавлені можливості у позасудовому порядку, привести у відповідність документи на житло, оскільки відсутня згода всіх співвласників будинку - [PERSON] , яка померла, а її спадкоємці не оформили своїх спадкових прав. Згідно Рішенням 3 (позачергової) сесії Коломацької сільської ради 8 скликання, від 24 грудня 2020 року, встановлено, що позивачам було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації з встановленням (відновлення) меж земельної ділянки під спірним нерухомим майном. Та пояснили, що земельна ділянка надається у власність під обслуговування житлового будинку, а згідно наданих правовстановлюючих документів заявникам [PERSON] та [PERSON] належить лише частина житлового будинку. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якій кореспондують статті 13, 41 Конституції України, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності є непорушним. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Частиною 2 статті 18 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що перелік документів необхідних для державної реєстрації права власності та порядок реєстрації права власності визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно технічного паспорта виготовленого КП «БТІ та МБ Полтавського району» від 13.01.2020 року,, встановлено, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташовані: житловий будинок - літ. А-1, а,а1 (загальна площа - 102,7 кв.м., житлова площа - 37,0 кв.м.), сарай - літ. Б, сарай - літ. б, сарай (тимчасовий) - літ. 61, сарай (тимчасовий) - літ. 62, сарай - літ. В, погріб - літ. в, сінник (тимчасовий) - літ. Г, сарай - літ. Д, погріб - літ. д, сарай - літ. Е, погріб - літ. е, літній душ (тимчасовий) - літ. Ж, вбиральня - літ. З, хвіртка, огорожа, ворота - № 2-8, вигріб - № 9. До частини об`єкту нерухомого майна, що належить [PERSON] та [PERSON] фактично перебуває в користуванні та належить: в житловому будинку: сіни /1-І/ - 7,2 кв.м., санвузол /1 -II/ - 5,2 кв.м., передпокій /1-1/-13,7 кв.м., кухня /1-2/ - 7,1 кв.м., кімната /1-3/ - 10,5 кв.м., кімната /1-4/ - 8,0 кв.м., загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею - 18,5 кв.м. Господарські будівлі та споруди: сарай - літ. Б, сарай - літ. б, сарай (тимчасовий) - літ. 61, сарай (тимчасовий) - літ. 62, сарай - літ. В, погріб - літ. в, сінник (тимчасовий) - літ. Г, хвіртка - № 5, огорожі № 4,6,7, вигріб - № 9. Згідно висновку судового експерта, [PERSON] від 30.08.2020 року, встановлено, що об`єднана частина, гр.: [PERSON] і [PERSON] об`єкта нерухомого майна, що розташована по [ADDRESS] , до складу якого входить частина житлового будинку літ. А-1, що складається наступних приміщень: сіни /1-І/ - 7,2 кв.м., санвузол /1 -II/ - 5,2 кв.м., передпокій /1-1/ - 13,7 кв.м., кухня /1-2/ - 7,1 кв.м., кімната/1-3/ - 10,5 кв.м., кімната/1-4/ - 8,0 кв.м., загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею - 18,5 кв.м. та господарські будівлі та споруди: сарай - літ. Б, сарай - літ. б, сарай (тимчасовий)- \~ \~ \~ \~літ. 61, сарай (тимчасовий) - літ. 62, сарай - літ. В, погріб - літ. в, сінник (тимчасовий) - літ. Г, хвіртка - № 5, огорожі № 4,6,7, вигріб - № 9, відповідає нормативно - технічним вимогам та складає окремий об`єкт нерухомого майна. Частки [PERSON] та [PERSON] в самостійному об`єкті зміняться та будуть складати по 1/4 частині за кожним. Житловий будинок збудований 1950 році, відповідно до чинного законодавства не є самочинним будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Виділ належної позивачам частини в самостійний об`єкт не потребує проведення будівельних робіт та може існувати як окремий самостійний об`єкт в існуючому стані. Відповідно до ст.. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року (із змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», суд приймає рішення про виділ частки із спільної власності у разі, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом при наявності технічної можливості. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачі позбавлені можливості встановити своє право власності на нерухоме майно у загальному порядку, окрім судового. За таких підстав суд вважає позов, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як задоволення позову, - усуне перешкоди для позивачів у вільному розпорядженні свої майном. На підставі викладеного та

Outcome: approved