Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» ( надалі ПАТ «Криворіжгаз») про захист прав споживачів, стягнення матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири по вул. Водоп′янова [ADDRESS], 23 липня 2015 року до нього прийшли представники ПАТ «Криворіжгаз», щоб зробити профілактично-технічне обслуговування газової апаратури у квартирі, надали Позивачу розписатися в журналі, що варильна поверхня справна і витоку газу не має, і пішли нічого не сказав. Через годину виявилося, що газу на піч нема. В результаті цих дій, та бездіяльності робітників ПАТ «Криворіжгаз» Позивач прожив вісім діб без можливості приготувати їжу, він є літньою людиною, та приймав участь у ліквідації аварії на енергоблоці Чорнобильській АЕС, має хронічні хвороби, отже ця ситуація і неповноцінне харчування не додало йому здоровя. Перед цим у Позивача були заготовлені ягоди (2 відра вишень та 2 кг. малини) з яких хотів зварити та законсервувати компот та варення на зиму. Після безстрокового відключення газу прийшлось докупляти цукор, але через шість діб ягоди забродили і їх прийшлося винести на смітник. Суцільне нехтування законодавством України і технічними вимогами по газопостачанню Позивачу, як споживачу і людині відповідач наніс моральні і фізичні страждання, принизив честь, гідність і престиж, а також нанесена майнова шкода. Тому просив суд стягнути з Відповідача 405,40 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 247050,40 грн. в якості компенсації моральної шкоди. Позивач в судовому засіданніпросив позов задовольнити з мотивів, викладених у позові. Представник Відповідача в судовому засіданнівимоги не визнав з мотивів, викладених у запереченнях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між ПАТ «Криворіжгаз» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. Як вбачається у п. 25 визначена заборгованість по газопостачанню станом на 01.09.2008 року в сумі 10,28 грн. (а.с. 7-9). Між сторонами склалися правовідносини з приводу користування природним газом для споживчих цілей та регулюються Правилами безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285 та Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, в залежності від часу виникнення спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, у період часу з 23, 24, 25, 26 червня 2015 року пр. вул. Водоп»янова у будинку № 8 у місті [PERSON] Ріг проводились випробування ВБСГ на щільність повітря під тиском 500даПа, однак через відсутність доступу до окремих квартир для огляду газових приладів, відновити газопостачання було неможливо, оскільки відновлення до відключених квартир при негерметичності газопостачання могло призвести до аварійної ситуації. Газопостачання було відновлено лише 30 червня 2015 року, коли фахівцям ПАТ «Криворіжгаз» було надано доступу до всіх квартир. Як вбачається з акту на відключення газу від 23.06.2015 року, за адресою вул. Водоп′янова [ADDRESS], подача газу була відключена по причині смазки крана (а.с.29). Згідно наряду-допуску №185 від 23.06.2015 року бригадою робітників ПАТ «Криворіжгаз» здійснювалось обстеження газопроводу та газового обладнання на справність, за результатами проведених робіт - газопровід та газове обладнання випробування повітрям р-500 мм. вод.ст. витримало, крім вул. Водоп′янова, 8, кв. 151, 155, 159, 163, 167, 171, 175, 179, 183, 40, 44, 48, 52, 56, 60, 64, 68, 72 (а.с.57). Згідно наряду-допуску №186 від 24.06.2015 року бригадою робітників ПАТ «Криворіжгаз» проведений пуск газу на газове обладнання крім вул. Водоп′янова,8 (а.с.30). Відповідно до Акту випробування ВБСГ на щільність повітрям під тиском 500даПа від 24.06.2015 року, випробувана на щільність ВБСГ вул. Водоп′янова, 8 в т.ч. кв. 179, нещільності та дефекти не виявлені (а.с.31). Згідно наряду-допуску №187 від 25.06.2015 року бригадою робітників ПАТ «Криворіжгаз» не проведений пуск газу на газове обладнання вул. Водоп′янова, 8 (а.с.32). Відповідно до Акту випробування ВБСГ на щільність повітрям під тиском 500даПа від 25.06.2015 року, випробувана на щільність ВБСГ вул. Водоп′янова, 8 в т.ч. кв. 179, нещільності та дефекти не виявлені (а.с.33). Згідно наряду-допуску №189 від 25.06.2015 року бригадою робітників ПАТ «Криворіжгаз» не проведений пуск газу на газове обладнання вул. Водоп′янова, 8 (а.с.34). Відповідно до Акту випробування ВБСГ на щільність повітрям під тиском 500даПа від 26.06.2015 року, випробувана на щільність ВБСГ вул. Водоп′янова, 8 в т.ч. кв. 179, нещільності та дефекти не виявлені (а.с.35). Згідно наряду-допуску №191 від 30.06.2015 року бригадою робітників ПАТ «Криворіжгаз» не проведений пуск газу на газове обладнання крім вул. Водоп′янова, 8 в т.ч. кв. 179 (а.с.36). Відповідно до Акту випробування ВБСГ на щільність повітрям під тиском 500даПа від 30.06.2015 року, випробувана на щільність ВБСГ вул. Водоп′янова, 8 в т.ч. кв. 179, нещільності та дефекти не виявлені (а.с.37). Як вбачається з акту на відключення газу від 30.06.2015 року, за адресою вул. Водоп′янова [ADDRESS], подача газу була відключена по причині того,що стояк тримає контрольну опресовку, (а.с.38). Як вбачається з відповіді ПАТ «Криворіжгаз» на письмове звернення [PERSON] вхід. № 12085 від 26.06.2015 року щодо відсутності послуги з газопостачання квартири за адресою: вул. Водоп′янова [ADDRESS], перерви у наданні послуги з газопостачання не проводилося, після припинення газопостачання 23.06.2015 року та усунення всіх недоліків у системі газопостачання стояка вищевказаного будинку послуга відновлена 30.06.2015 року (а.с.43). Допитані у судовому засіданні свідки відповідача, [PERSON], [PERSON], [PERSON], судові надали пояснення, кожен окремо, про те, що в будинку № 8 по вул. Водоп»янова у м. Кривому Розі, проводились планові роботи, зокрема здійснювалось обстеження газопроводу та газового обладнання на справність, випробувана на щільність ВБСГ. При проведенні таких робіт, мешканці будинку були попередженні шляхом розклеювання попереджень, а працівники ПАТ «Криворіжгаз», які отримали наряди-допуску, діяли у відповідності до вимог правил безпеки системи газопостачання. Допитані у судовому засіданні свідки зі сторони позивача [PERSON], [PERSON], кожен окремо, суду пояснили, що про відключення від газопостачання ПАТ «Криворіжгаз» не попереджав, листівок не розвішував. Також судом встановлено, що в будинку № 8 по вул. Водоп»янова у м. Кривому Розі створено ЖБК «Рассвет-46», головою якого є [PERSON], та яка суду повідомила, що ПАТ «Криворіжгаз» не надавав жодних відомостей про тривале відключення від газопостачання, про те, що будуть проводитись планові роботи, і так само й про те, що мешканці окремих квартир не надають доступу до них. Крім того, зазначила, що в ЖБК «Рассвет-46» 179 квартир, та не має 183 квартири, як про це зазначено в актах відповідача. Пунктом 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердж. постановою Кабінету Міністрів України №2246, від 09 грудня 1999 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог\~пункту 19\~цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем\~Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства. У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. Відповідно до пункту 7 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затв. постановою Кабінету Міністрів України №2246, від 09 грудня 1999 року (у відповідній редакції) припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. У разі неодноразової відмови споживача у доступі, передбаченому абзацом четвертим цього пункту, представниками газорозподільного підприємства складається акт-претензія щодо відмови споживача у доступі, яка підписується представником газопостачального/газорозподільного підприємства та однією незаінтересованою особою (представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувачем або управителем будинку, виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення їх осіб). Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відповідно до пункту 9 Правил надання населенню послуг від 09.12.1999 року № 2246, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Пунктом 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання (постанова Кабінету Міністрів України №2246, від 09 грудня 1999 року, зі змінами та доповненнями) зазначено, що споживач зобов'язаний безперешкодно допускати в свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади та пристрої, представників газопостачального підприємства. Згідно з статтею 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дія якого розповсюджується й на послуги щодо газопостачання, споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору. Якщо споживач відсутній і при цьому немає можливості встановити зв'язок з ним з метою його інформування про необхідність негайного прибуття до приміщення або він відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця/виробника і при цьому є об'єктивні підстави вважати, що аварія, неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ). Згідно з статями 19, 20, 21 Закону України «Про житло-комунальні послуги», визначено обовязки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, виконавець зобовязаний надавати житлово комунальні послуги вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготувати та укласти із споживачем договір на надання житловокомунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до вимог ст. ст. 509, 510 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з ст. 10, ст. 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В ході судового розгляду відповідачем не представлено належних та допустимих доказів того, що відповідачем були здійснені заходи щодо повідомлення про причини і строки припинення газопостачання, не надано доказів складання актів про припинення газопостачання, не надано доказів того, що представниками ПАТ «Криворіжгаз» вживали заходів щодо здійснення доступу до квартир, мешканці яких були відсутні на момент проведення перевірки щільності споруд ВБСГ та газових послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність відключення позивача від газопостачання, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тобто, однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. Таке зобов'язання виникає у тому випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин. Оскільки дії відповідача по відключенню від газопостачання не були безпосередньо повязані з виконанням умов договору, укладеного із позивачем, відключення мало місце не з підстав наявності заборгованості за договором, а з підстав відсутності інших споживачів (власників квартир у будинку № 8 по вул. Водоп»янова у м. Кривому Розі), суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд враховує положення ст. 23, 1167 ЦК України, а також положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням встановлених обставин характеру спричиненої шкоди, відсутності газопостачання у літній період протягом значного часу (з 23.06 по 30.06.2015р.), у тому числі у святкові дні, відсутності можливості приготувати їжу, що зумовило певні зміни в організації способу життя позивача, суд вважає можливим стягнути на його користь з ПАТ «Криворіжжгаз» - 3000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які Позивач переніс у зв»язку з незручностями, що виникли після відключення від газопостачання. В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди - суд відмовляє. Також суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди (за 2 відра вишні та 2 кг. ягід малини, цукор, а всього на 405,40грн.), оскільки такі вимог ґрунтуються на припущеннях та підтверджуються належними та допустимими доказами, з урахуванням наступного. Відповідно до ч. 1 ст.1163 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі зобовязані довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як на заперечення проти позову. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання\~ \~ (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).\~ Враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вважає, що позивачем не наведено суду та не надано належних та допустимих доказів, які прямо стверджують, що саме через неправомірні дії відповідача відбулося псування ягод, які він заготовив для консервації, а потім виніс на смітник, так само як і не надано допустимих доказів їх придбання. З урахуванням наведено, на підставі ст. 22, 1166 ЦК України, положень ст. 10,11, 57-61, 179 ЦПК України суд відмовляє в задоволені позову в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 405,40грн., яку позивач повязує з відключенням газопостачання до квартири у звязку з недоведеністю понесених витрат. В матеріалах справи міститься довідка Підприємства споживчої кооперації «Центральний ринок» м. Кривого Рогу від 28.10.2015 року з якої вбачається, що у червні 2015 року на Центральному ринку Дзержинського району середньо ринкові ціни на вишню складали 12,50 грн., на малину 40,00 грн. (а.с.55), однак така довідка не є належним доказом понесених матеріальних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд вимог майнового та немайнового характеру, а саме по 487,20грн. за кожну. На підставі викладеного,

Outcome: partial