Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 23 грудня 2005 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області № 2-1207/2010 шлюб було розірвано. Неповнолітню дитину залишено проживати з матір`ю. Сплата аліментів на утримання дитини покладена на батька. З січня 2021 року, у віці 15 років, син у зв`язку з постійними сварками з матір`ю, відмовився проживати з відповідачкою і переїхав до позивача на постійне місце проживання, який повністю утримує сина. Уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги та відмовившись від позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини, позивач просив суд припинити з 11 лютого 2021 року стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 29.09.2010 року по справі № 2-1208/2010 та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні: Позивач надав суду пояснення, аналогічні позову, заявлені вимоги підтримав. Представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В процесі розгляду справи уточнив, що син проживає з батьком не з 01 січня 2021 року, а з 11.02.2021 року. Відповідач позов не визнала, надала суду відзив на позов, яким просила відмовити в задоволенні вимог позивача у повному обсязі. Заперечення мотивувала тим, що спірні відносини виникли з моменту звернення позивача до суду, тому його вимоги про припинення стягнення аліментів з 01.01.2021 року не відповідають ЦПК України. Відповідач наголосила, що рішення сина проживати з батьком є наслідком маніпуляцій [PERSON] та підбурювання проти неї дитини, а головним рушійним фактором звернення позивача до суду з вказаним позовом є не що інше, як спроба уникнути аліментних зобов`язань. В судовому засіданні [PERSON] при ухваленні рішення поклалася на розсуд суду, при цьому не заперечила факту того, що син з лютого 2021 року проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Білозерської селищної ради - Чумак Н.В. надала суду заяву якою, у зв`язку зі зміню позовних вимог, просила закінчувати розгляд справи без участі органу опіки та піклування. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18 травня 2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 18 серпня 2021 року ухвалою суду позовну вимогу[PERSON] про визначення місця проживання дитини було залишено без розгляду. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року Підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29.09.2021 року по справі № 2-1208/2010 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2010 року та до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 10.10.2010 року. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 16639 від 31.08.2021 року вбачається, що позивач має перед відповідачем заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 80081,39 грн. Заборгованість нарахована за період з вересня 2010 року по квітнень 2021 року. Як вбачається з довідок Білозерської селищної ради № 695 від 23.04.2021 року, № 02-23/125 від 20.05.2021 року, позивач фактично проживає в [ADDRESS] . До складу його сім'ї входить син - [PERSON] . Згідно довідок Білозерської селищної ради № 07 від 17.05.2021 року, № 292 від 24.05.2021 року відповідач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . До складу її сім'ї входить син - [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , сусідка позивача, підтвердила факт того, що з січня-лютого 2021 року [PERSON] проживає разом з батьком - позивачем по справі. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що він за власним бажанням переїхав проживати до батька 11 лютого 2021 року. Батько його утримує. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 197 ч.2 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що аліментний обов`язок позивача був заснований на тому, що його син - [PERSON] перебував на утриманні матері - [PERSON] . На сьогоднішній день ситуація змінилася і син позивача з 11 лютого 2021 року проживає з [PERSON] та перебуває на його утриманні. За таких обставин вимога позивача про припинення з 11 лютого 2021 року стягнення з нього аліментів на користь відповідача є логічною та обґрунтованою. При цьому, суд бере до уваги той факт, що припинення стягнення аліментів на користь відповідача не призведе до порушення якнайкращих інтересів дитини, оскільки за положеннями статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що позивач, як платний аліментів, скористався своїм право та звернувся до суду з вказаним позовом, відповідач, як отримувач аліментів, визнала факт того, що син, на утримання якого були стягнуті аліменти, переїхав проживати до позивача, тож з метою захисту прав дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved