Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що на підставі договору дарування від 12.04.2006 року йому належить житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності йому також належить земельна ділянка площею 0,25010 га, на якій окрім згаданого будинку розташований сад. Стверджує, що відповідач проводив вирубку гілля та дерев для зачищення лінії електропередач в межах даної земельної ділянки та в результаті знищив шляхом вирубування два дерева горіха грецького кубомасою - 0,18 метрів кубічних, одне дерево вишні -0,18 метрів кубічних та пошкодив одне дерево черешні до припинення росту -0,62 метрів кубічних. Після виявлення факту пошкодження дерев, його дружина звернулася до відповідача з листом. Згідно звіту про оцінку майна від 05.02.2015 року вартість матеріальної шкоди знищених дерев складає 9150 гривень. Вважає, що діями відповідача йому була заподіяна матеріальна шкода, а також спричинена моральна шкода, яка полягає у необхідності протягом тривалого часу звертатись до органів влади та спеціалістів, що призвело до морального страждання. На підставі вищевказаного, просив суд стягнути з відповідача на його користь 9150 гривень матеріальної та 20000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що вирубка гілок здійснювалась у межах охоронної зони, а наданий акт обстеження саду за підписами комісії Коровійської сільської ради від 28.02.2014 року можливо підроблений, оскільки оформлявся на місці обстеження, а згодом у сільській раді був передрукований. Крім того, депутат Коровійської сільської ради Коблюк І.П. , вказав, що підпис у даному акті не його. Основним обов»язком ПАТ ЕК « Чернівціобленерго» є безперебійна передача електроенегрії споживачам та якісне обслуговування електромереж, на надійність яких, впливає велика кількість дерев, що зростають впритул до повітряних ліній електропередач. З метою забезпечення і надійності роботи електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації, а також запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму Правилами охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів-України від 04.03.1997року №209 передбачено встановлення відповідних охоронних зон ліній електропередач (далі - ЛЕП).Згідно з пунктом 8 даних Правил - забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок. Стверджував, що ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» Глибоцький РЕМ графіки чистки ПЛ-0,4 кВ на2014 p. узгоджував з Глибоцькою районною державною адміністрацією, зокрема і по трансформаторній підстанції № 216 (Л-1.Л-2. Л-3), від якої заживлений будинок позивача. Чистка повітряної лінії біля господарства позивача була аварійною, внаслідок торкання гілок дерев був протертий електричний дріт , який обірвався та знаходився під напругою. Внаслідок цього частина будинків залишилась знеструмленою, а тому було прийнято рішення негайно провести чистку траси ЛЕП для відновлення енергопостачання. Працівниками РЕМ було проведено часткову чистку; дерев відповідно до Правил охорони електричних мереж. На підставі вищевикладеного, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] , оскільки плодових дерев позивача працівники РЕМу не зрубували. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , майстер Глибоцького РЕМ стверджував, що проводив чистку траси від гілок дерев в с. Коровія Глибоцького району. По [ADDRESS] було виявлено пошкоджений електричний дріт від гілок дерев, тому були змушені відключити електроенергію та зрубали гілки дерев. На подвір»я позивача ніхто не заходив та дерева не вирубували, оскільки не мають таких повноважень. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що акт Коровійської сільської ради був написаний вручну на місці обстеження та було зрубано тільки гілка черешні. Про вирубку дерев вцілому йому не відомо. При цьому уточнив, що на подвір»я позивача не заходив, а підписав акт на вулиці, поставив під сумнів приналежність йому підпису в акті, що поставлений навпроти його прізвища. Свідок [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що дерева [PERSON] були зрублені вкорінь, при складанні акту заміри здійснював він та [PERSON] Крім того вказав, що [PERSON] на місці складання акту не було . Сам акт був надрукований у сільській раді та підписаний пізніше. Дана перевірка здійснювалась на підставі скарги [PERSON] Працівників РЕМу при складанні акту не було. Зауважив, що у акті від 28.02.2014 року зазначений факт вирубки дерев саме працівниками РЕМ - це некоректна форма викладення обставин. Свідок [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить принципам цивільного законодавства, вимогам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України - Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; Крім того, стаття 19 ЦК України закріплює право кожної особи на самозахист в разі порушення її прав і за умови, що способи самозахисту відповідають змісту права, яке порушене, та характеру дій, якими ці права порушені, і не суперечать вимогам закону та моральним засадам суспільства. Судом встановлено , що згідно договору дарування житлового будинку від 20.04.2006 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] /а.с. 3-5/. Відповідно до вимог чинного законодавства, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. На підставі заяви жителів с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області , яка міститься у матеріалах справи на 67 аркуші, працівниками Глибоцького РЕМ було проведено часткову чистку дерев по [ADDRESS] відповідно до Правил охорони електричних мереж. Позивач стверджує, що відповідач проводив вирубку гілля та дерев для зачищення лінії електропередач та в результаті знищив два дерева горіха грецького кубомасою - 0,18 метрів кубічних, одне дерево вишні -0,18 метрів кубічних та пошкоджено одне дерево черешні до припинення росту -0,62 метрів кубічних, в підтвердження чого надав фототаблицю /а.с. 147-150/ . Згідно п. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування. Майновими збитками вважаються: - втрати, які особа понесла у зв'язку із знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); -доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якби його право не було порушене(упущена вигода). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майновий збиток, нанесений неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також збиток, нанесений майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка його нанесла. Особа, яка завдала збитку, звільняється від його відшкодування, якщо доведе, що збиток нанесений не з її вини. Юридична або фізична особа відшкодовує збиток, нанесений їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно відповіді начальника Глибоцького РЕМ С.Б. Мельника від 20.03.2014 року /а.с. 7/ при виконанні робіт по зачищенню траси повітряних ліній електропередач у с. Коровія Глибоцького району жителі вул. Гагаріна вказали, що у будинку №21 по даній вулиці ніхто не проживає, дерева не потрібні та їх можна зрізати, що і було зроблено відповідно до тексту листа. Дане твердження суд розцінює як доведення факту нанесення [PERSON] збитків. Посилання представника Глибоцького РЕМу на те, що акт обстеження саду [PERSON] складений у некоректній формі в частині вирубування дерев працівниками РЕМ та категоричне заперечення факту вирубки дерев, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за нанесення завданих збитків. Крім того, члени виконкому Коровійської сільської ради , які підписали акт обстеження саду , у судовому засіданні заплутавшись у своїх свідченнях, вказували, що даний акт не відповідає дійсності та інформація, що міститься у ньому не правильна. Проте, належних доказів щодо спростування інформації, яка міститься у акті обстеження саду по [ADDRESS] від 28.02.2014 року суду не надано. У підтвердження факту вирубки дерев працівниками Глибоцького РЕМ, зазначеного в акті від 28.02.2014 року начальником Глибоцького РЕМ у листі, адресованому дружині позивача, визнано факт зрубування дерев його підлеглими, що мало місце в [ADDRESS] в період з 15 по 17 січня. Крім того, посилання представника відповідача на те, що обстеження саду по вул. Гагаріна у с. Коровія здійснювалось за заявою [PERSON], а власником являється [PERSON], не впливає на правовідношення по даній справі, оскільки позасудовий порядок врегулювання спору здійснювала дружина позивача , а з позовом звернувся сам позивач - власник згаданого житлового будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п.2 і 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи… Судом встановлено, що відповідачем по відношенню до позивача вчинено протиправні дії, які виразились у пошкодженні та вирубці дерев. Отже, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, як доведений. Крім того, сума матеріальної шкоди, визначена згідно висновку експерта оцінювача [PERSON] у розмірі 9150 гривень, представником відповідача піддана критиці, проте спростування визначеної вартості відповідачем не надано та клопотань про призначення повторної експертизи не заявлено. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 того ж Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Не підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не обґрунтовано розмір цієї моральної шкоди. Проте, враховуючи на необхідність [PERSON] протягом тривалого часу звертатись до органів державної влади та спеціалістів, суд приходить до переконливого висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1000 гривень моральної шкоди, при цьому суд виходить із положень ч.3 ст. 23 ЦК України ,згідно якої моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Outcome: partial