Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 014/133741/3141/74 від 26 липня 2007 року, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 7815 доларів 50 центів США, з кінцевим терміном повернення 25 липня 2015 року зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позичальником та банком був укладений договір іпотеки на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. У свою чергу позичальник порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, з вересня 2010 року не сплачував кошти, виконавче провадження у відношенні звернення стягнення на предмет іпотеки було закінчено в звязку із смертю боржника. Станом на 12 жовтня 2012 року по договору виникла заборгованість на загальну суму 102 831 грн.54 коп. Свідоцтво про спадщину отримали відповідачі - дружина та двоє дітей. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на майно, а саме на квартиру [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, з підстав, вказаних в позові. Відповідач 1 - [PERSON] суду пояснила, що чоловік хворів та не сплачував кошти, предявлена сума є занадно вликою та вони не зможуть сплатити кошти в такому розмірі, просила зменшити розмір заборгованості. Відповідач 2 - [PERSON] суду пояснила, що вони іншого житла не мають, предявлена сума є занадто великою для них, вони не взмозі виплачувати зазначену суму боргу. Відповідач 3 [PERSON] є неповнолітньою, не може відповідати за зобов'язаннями спадкодавця в силу відсутності у неї цивільної дієздатності, тому справа розглядається за участю її законного представника - матері [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (назва якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/133741/3141/74 від 26 липня 2007 року, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 7815 доларів 50 центів США, з кінцевим терміном повернення 25 липня 2017 року зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору (а.с. 6-11). В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позичальником та банком був укладений договір іпотеки № 014/133741/3141-31 від 27 липня 2007 року, відповідно до умов якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боржником своїх боргових зобов'язань встановлених кредитним договором, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належала йому на праві власності (а.с. 12-13). В звязку з невиконанням умов договору [PERSON] банк звернувся до нотаріуса та першого липня 2011 року нотаріус звернув стягнення на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Виконавче провадження 14 грудня 2012 року закрито, в звязку із смертю божника. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦПК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦПК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦПК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожна на 1/3 частину квартири в [ADDRESS], вартістю 9954 грн.33 коп. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж за 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя не буде виконана, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено в судовому засіданні Відповідачам надсилалося повідомлення про намір Позивача звернутися із заявою про стягнення на предмет іпотеки, але ними не отримувалося. Доказів на підтвердження відправки повідомлення та його отримання відповідачами позивачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивач розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки без виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» і тому в даній частині позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню підлягають частково та підлягає стягненню із спадкоємців борг, в межах вартості отриманого майна - 9954 грн.33 коп. з кожної. Оскільки [PERSON] є неповнолітньою та не може відповідати за зобов'язаннями спадкодавця в силу відсутності у неї цивільної дієздатності, заборгованість підлягає стягненню з матері [PERSON], як законного представника. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial