Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про зняття арешту з майна. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних матеріалів справи. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 18 липня 2000 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором №10670 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в МБТІ 15.08.2000 р. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.05.2018 р., на вищевказану квартиру накладено арешт на підставі ухвали б/н від 18.02.1999, народного суду Центрального району, зареєстрованого за №3567323 07.08.2006 р. Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, власником якого є [PERSON] Відповідно до повідомлення Першої Миколаївської ДНК від 13.06.2018 р., Перша Миколаївська ДНК включно по 2004 рік була єдиним реєстратором (виконавцем) обтяжень на нерухоме майно, яке накладалося на підставі заяв державних та приватних нотаріусів, листів та повідомлень будь-яких підприємств, установ, організацій; банків, які виступали в якості кредиторів; ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо, які були зацікавлені в захисті прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Документи, які стали підставою для внесення записів про обтяження до Державного реєстру речових прав або не передавалися до Першої Миколаївської ДНК або вже знищені (згідно номенклатури справ по 2000 рік включно - строк зберігання листування по накладенню та зняттю арештів (заборон)- три роки). На підставі вимог ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном. Відповідно до висновку Верховного суду України у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved