Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору в сумі 27166,01 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 03.05.2012 між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір №214-С, згідно з умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 5000 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою за користування кредитом 40% річних. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки, проте умови договору належним чином не виконує, в результаті чого станом на 30.04.2016 утворилася заборгованість в сумі 27166,01 грн., що складається із залишку не сплаченого кредиту 4098 грн., заборгованості по відсотках 6408,60 грн., подвійних відсотків 12817,19 грн., 3% річних 3361,59 грн., донарахування суми з урахуванням інфляційних втрат 480,63 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати у його відсутності, позов підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься її письмова заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає і просить суд розглядати справу за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 214-С від 03.05.2012 року, за умовами якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 5000,00 гривень строком на 12 місяців по 03.05.2013, зі сплатою процентів у розмірі 40% річних, а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки (а.с. 4). Погашення кредиту мало здійснюватись щомісячними платежами, про що свідчить таблиця розрахунку кредиту (а.с. 7). У разі прострочення сплати кредиту та процентів, відповідно до підпункту 1 п. 5.3 договору № 214-С, [PERSON] мала сплатити проценти у подвійному розмірі простроченого платежу за кожен день прострочки (а.с. 4). Карточка платежів по гривневому кредиту, розрахунок заборгованості та пояснення до нього свідчать, що [PERSON] не належним чином виконувала взяте на себе зобовязання, в результаті чого станом на 30.04.2016 утворилася заборгованість в сумі 27166,01 грн., що складається із залишку не сплаченого кредиту 4098 грн., заборгованості по відсотках 6408,60 грн., подвійних відсотків 12817,19 грн., 3% річних 3361,59 грн., донарахування суми з урахуванням інфляційних втрат 480,63 грн. (а.с. 8, 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, згідно статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки мають право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членами кредитної спілки відповідно до її статуту. В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] після сплати вступного та пайового внесків, на підставі її заяви від 25 квітня 2012 року, була прийнята в члени кредитної спілки «Турбота-Полтава» - членський квиток №130, що відповідає вимогам частини 3 статті 10 Закону України «Про кредитні спілки». Тобто кредитний договір № 214-С від 03.05.2012 року, правомірно укладений з відповідачкою, як з членом кредитної спілки. Згідно пункту 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовою вважається послуга із надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Частиною 3 статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів. Отже, з наведених норм Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та кредитного договору № 214-С від 03.05.2012 року вбачається, що між КС «Турбота-Полтава» та [PERSON] укладено договір в рамках Закону України «Про кредитні спілки», кредит видавався КС «Турбота-Полтава» [PERSON] на соціальні потреби. Фінансовий кредит [PERSON] позивачем не надавався. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для стягнення з відповідачки нарахованої позивачем заборгованості, тому визнання [PERSON] позову слід прийняти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved