Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № DNDZAN02000803 від 10.07.2008 року у розмірі 20\~096,52 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.03.2012 року складає 160\~571 грн. 20коп.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10000 грн. 00 коп., з [PERSON] на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNDZAN02000803 від 10.07.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 14\~268,87 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2015 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 25 вересня 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання зявилися, заперечували щодо задоволення позовної заяви в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитно-заставний договір № DNDZAN02000803від 10.07.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 14\~268,87 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2015 року. Предметом застави згідно до п.17.9 Договору є автомобіль DAEWOO NEXIA, легковий седан 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № DNDZAN02000803від 10.07.2008 року заборгованість за нею станом на 23.03.2012 року склала 21\~348,08 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.03.2012 року складає 170 571 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 12\~562, 12 дол. США заборгованість за кредитом; 3 237,72 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 843,39 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом;3 658,48 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,29 дол. США штраф (фіксована частина); 1 015,09 дол. США штраф (процентна складова). Згідно до ст.ст.526,527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2013 року по справі №201/3027/13-ц провадження № 2/201/1274/2013 за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про визнання неправомірними дій щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором та визнання кредитно-заставного договору, договорів страхування недійсними, у позові було відмовлено (т. 1, а.с.105-107). Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2014 року, провадження №22-ц/774/780/14, за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2013 року за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про визнання дій неправомірними та договорів недійсними, апеляційна скарга була задоволена частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2013 року було змінено в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині залишено без змін. Рішення набрало законної сили (т. 1, а.с. 108-111). В судовому засіданні встановлено, що придбаний за кредитні кошти автомобіль DAEWOO NEXIA, легковий седан 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], який був предметом застави, був переданий відповідачкою ПАТ КБ «ПриватБанк» та ними реалізований і кошти від реалізації предмета застави враховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується виписками по рахункам. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення погашення, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № DNDZAN02000803від 10.07.2008року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № DNDZAN02000803від 10.07.2008 року, які остання не виконала, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та [PERSON] підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10000 грн. 00 коп. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволеннюв повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі 1 705,71 грн.

Outcome: approved