Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 21.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 769422. Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надано платіжну картку. 25.04.2015 сторони уклали Додатковий договір № 1, яким встановлено, що відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надано платіжну картку та наданий кредит у сумі 9 900,00 грн. Строк дії кредиту відповідає строку дії платіжної картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.06.2019 у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 17 112,24 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи у його відсутність, в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 30.07.2019 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 21.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/151 та [PERSON] укладений Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] (а.с.4-6). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надана у користування платіжна картка. Також 29.04.2015 сторони підписали Додатковий договір № 1 до договору № 769422, за умовами якого відповідачу наданий кредит у сумі 9900,00 грн. із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Строк дії кредиту відповідає строку дії платіжної картки (а.с.7-8). Відповідно до п. 4.3., 4.4. Додаткового договору № 1, який є частиною кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати сплату обов`язкового щомісячного платежу, процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом. За несвоєчасну сплату обов`язкового щомісячного платежу відповідач має сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного вище кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 19.06.2019 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 17 112,24 грн., з яких: 9690,90 грн. заборгованість за кредитом; 5114,53 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 06,00 грн. заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням; 1730,02 грн. пеня; 403,90 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 166,89 грн. 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с.12-14). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі договору № 769422 від 21.10.2014 та Додаткового договору № 1 від 29.04.2015 отримав кредит у розмірі 9900,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % на рік, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Позивач вказує, що його вимогу повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив. Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved