Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію в обґрунтування якого зазначив, що АТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , на його ім`я відкрито особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги з централізованого опалення. Між відповідачем та позивачем існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання. За весь час користування послугами з ЦО до АТ «Херсонська ТЕЦ» від відповідача не надходила вимога про розірвання даного договору, що свідчить про його визнання. Позивачем було встановлено, що відповідач протягом тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги з ЦО, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2008 року по серпень 2019 року у розмірі 15029,00 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості в розмірі 15029,00 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом встановлені наступні обставини справи. Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання». За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2008 року. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на його ім`я відкритий особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків між ним та позивачем. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідача за період грудня 2008 року по серпень 2019 року, що складає за централізоване опалення 15029,00 грн. Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Відповідно п. 18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Таким чином, відповідачем було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою. Крім того, враховуючи зміст вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, а в свою чергу, суд вважає, що даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України. Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved