Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 16.09.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 3571027/05АВ, за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 07.09.2012 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Outlander»,\~д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля марки «Mitsubishi Lancer 1/5», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi»,\~д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Винним у вчиненні вищевказаної ДТП визнано [PERSON] На момент скоєння пригоди, між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування, на підставі якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 36866,48 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Уніка», останньою і було виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 26984,94 грн. Зважаючи на те що ПрАТ «СК «Уніка» виплатила позивачу лише частину виплаченого страхового відшкодування, різницю в сумі 9881,54 грн. (36866,48 грн. - 26 984,94 грн.), на думку позивача, має відшкодувати саме відповідач. На підставі викладеного, просив стягнути з останнього на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 9881,54 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення антологічні тим, що містяться в позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Окрім цього, представник позивача наголошувала на правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові від 31.05.2017 року у справі за № 6-2969цс16, відповідно до якої у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги категорично не визнав, суду пояснив, що у вказаному випадку наявний неналежне виконання страховиком ПрАТ СК «УНІКА» своїх обов'язків та як наслідок відшкодування тільки частини збитків у сумі 26984,94 грн. По суті вказаний позов пред'явлений до неналежного відповідача. Крім того, відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з ПрАТ СК «УНІКА», який діяв на момент ДТП, в якій виникли збитки позивача, визначено страхову суму 50000,00 грн., та франшизу 0 грн., що означає, що всі збитки в межах зазначеної страхової суми повинна відшкодовувати ПрАТ СК «УНІКА» і особиста відповідальність відповідача виникає лише в тому випадку, коли збитки перевищать суму в розмірі 50000,00 грн. Однак, відповідно до висновку експерта розмір матеріального збитку становить 38939,67 грн., відповідно всі претензії позивача заявлені не до відповідальної особи та мають бути заявлені до ПрАТ СК «УНІКА». Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. В судовому засідання встановлено, що 07 вересня 2012 року в м. Києві по пр. Червонозоряному, 71 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль останнього зазнав механічних пошкоджень (Том І а.с. 17, 29-31). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 грн. на користь держави (Том І а.с. 32). Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 16 вересня 2011 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3571027/05АВ, за умовами якого страховик зобов'язувався компенсувати страхувальникові будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Франшиза за вказаним договором становить 676,52 грн. (Том І а.с. 8-16). Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2837849 від 14 березня 2012 року відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка». Забезпечений транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] (Том І а.с. 33). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 474/12 від 13 вересня 2012 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] вартість матеріальної збитку, завданого власникові автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, складає 53763,25 грн., а із урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу 38939,67 грн. (Том І а.с. 35-39). Відповідно до рахунку ТОВ «Ніколь-Моторс» № НМРФ-20064 від 14 вересня 2012 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 37543,01 грн. (Том а.с. 143). 16 жовтня 2012 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплатило на користь ТОВ «Ніколь-Моторс» страхове відшкодування на ремонт автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], у розмірі 36866,48 грн. (38 939,67 грн. вартість ремонту - 676,52 грн. франшизи), що підтверджується платіжним дорученням № 47662 (Том І а.с. 53). 28 березня 2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «Уніка» з претензією щодо відшкодування шкоди збитків в порядку регресу в розмірі 36 866,48 грн. (Том І а.с. 54, 55). Згідно платіжного доручення № 15976 від 15 травня 2013 року ПрАТ «СК «Уніка» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 26984,94 грн. Розрахунок страхового відшкодування міститься в страховому акті № 00099355/1 та становить вартість матеріального збитку із врахуванням коефіцієнту зносу (Том І а.с. 56, 93). Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна є обов'язковою при визначенні збитків або розміру відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до абз. 3 п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, що міститься в матеріалах справи та був здійснений ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі висновку №474/12 від 13.09.2012 року, вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 38939,67 грн. З дослідницької частини висновку вбачається, що значення коефіцієнта фізичного зносу становить 0,44. ПрАТ «СК «УНІКА» сплатила на користь позивача страхове відшкодування з врахуванням зносу у розмірі 26984,94 грн., що підтверджується страховим актом №00099355/1 від 02.05.2013 року та наказом ПрАТ «СК «Уніка» №00099355/1 від 03.05.2013 року про виплату страхового відшкодування (Том а.с. 92-93). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Крім того, відповідно до статті 993 цього Кодексу та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 31.05.2017 року у справі №6-2969цс16. Таким чином, суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності з врахуванням позиції висловленій Верховним Судом України у постанові від 31.05.2017 року у справі №6-2969цс16 дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 9881,54 грн. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільн судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що стороною позивача повністю доведено та обгрунтовано правомірність своїх вимог та підтверджено їх належними та допустимими доказами. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення вимог позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved