Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 14.01.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування №02, за яким він придбав туристичний продукт - поїздку до Андори в період з 31.01.2015 року по 14.02.2015 року. Заявка №287200 була прийнята відповідачем та виставлено рахунок для оплати. Загальна вартість продукту згідно п.4.1 договору становила 28700 грн., яка була здійснена ним в повному обсязі 16.01.2015 року через касу турагента. Останній, в свою чергу, п/д №10 від 16.01.2015 року перерахував на адресу відповідача кошти в сумі 27065 грн. 12 коп. Інша сума була утримана третьою стороною на свою користь за надані послуги, а в подальшому повернена йому. Таким чином, він в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором, але 19.01.2015 року тур агент повідомив йому, що відповідач призупинив відправлення туристів. 17.01.2015 року на адресу відповідача третьою особою було надіслано претензію, відповіді на яку не отримано. В зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору йому також було спричинено моральну шкоду. Так, він завчасно планував провести відпустку, готувався та чекав цієї події. Відмова в поїздці стала причиною нервового зриву, він був вимушений в екстреному порядку шукати інші варіанти проведення відпочинку та відпустки. З урахуванням зазначеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 27065 грн. 12 коп. та моральну шкоду в сумі 30000 грн. В наданій заяві представник позивача просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» надійшла заява, в якій останні просили провести розгляд справи за відсутності їх представника, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позову. В зв'язку з цим, з урахуванням поданої представником позивача заяви, судом у відповідності до ст.ст.158, 169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.01.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» (турагентом), що діяло від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» (туроператором) на підставі агентського договору №0417/25 від 17.04.2014 року, було укладено договір №02 на туристичне обслуговування». Згідно п.2.2 договору турагент, за встановлену цим договором плату, відповідно до замовлення туриста, зобов'язується забезпечити бронювання та надання туристу комплексу послуг, а турист зобов'язується на умовах цього договору прийняти та оплатити тур агенту вартість замовленого турпродукту. Всі грошові кошти, що находять на рахунок тур агента від туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок туроператора, належать виключно туроператору та його партнерам і довірені тур агенту лише до повного розрахунку за надані послуги. Згідно п.2.4 договору, цей договір є попереднім до моменту підтвердження туроператором замовлення туриста на туристичний продукт, яке було письмово оформлене сторонами у вигляді додатку №1 до договору. Згідно п.4.1 договору вартість туристичного продукту становить 28700 грн. Відповідно до замовлення, що є додатком №1 до договору та заявки, позивачем було замовлено туристичний продукт - поїздку до Андори в період з 31.01.2015 року по 14.02.2015 року. Вказане замовлення було прийнято відповідачем та виставлено рахунок для оплати. Визначена в п.4.1 договору вартість туристичного продукту в сумі 28700 грн. була сплачена позивачем в повному обсязі 16.01.2015 року через касу турагента, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 16.01.2015 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» згідно рахунку-фактури від 14.01.2015 року та платіжного доручення №10 від 16.01.2015 року перерахувало на адресу туроператора (відповідача) кошти в сумі 27065 грн. 12 коп. Решта коштів була утримана тур агентом на свою користь за надані послуги та, як зазначив позивач в своєму позові, в подальшому йому повернута. Після цього, на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ» було розміщено інформацію про зупинку відправки туристів на відпочинок компанією. В зв'язку з чим, 17.01.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» на адресу відповідача було направлено листа про повернення коштів в сумі 27065 грн. 12 коп., сплачених позивачем за замовлену туристичну послугу. До теперішнього часу вказані кошти позивачу не повернуто. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про туризм», Законом України «Про захист прав споживачів» та нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Статтею 1 Закону України «Про туризм» передбачено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Згідно ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: · туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; · туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. · Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно ст.24 Закону України «Про туризм» туроператор зобов'язаний надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Абзацом 1 ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, замовлена позивачем подорож до Андори є туристичним продуктом, який створений туристичним оператором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» і реалізовувався туристичним агентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТУРИСТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК» на підставі агентського договору №0417/25 від 14.04.2014 року. Таким чином, виходячи з зазначених вище положень Закону України «Про туризм», Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦК України, а також встановлених по справі обставин, суд вважає, що саме туроператор в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» повинен нести майнову відповідальність за порушення законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги позивачу. З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача коштів в сумі 27065 грн. 12 коп., сплачених останньому за договором про надання туристичних послуг №2 від 14.01.2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне. Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У відповідності до ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» визначено поняття шкоди, як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, слід відмовити. Оскільки, ані договором, ані законом не передбачено право на відшкодування моральної шкоди із зазначених позивачем підстав, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 270 грн. 65 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial