overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 30 грудня 2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 785 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. У кожного із них це другий шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей немає. Подружні відносини між ними припинені з травня 2012 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, різні погляди на життя, та неможливість знаходження спільної мови. В основі вказаного було втрачено відчуття поваги один до одного, весь час виникали суперечки та сварки. Фактично з відповідачем разом вони не проживають, сумісний побут не ведуть з травня 2012 року. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час не відбуваються та відсутнє будь-яке спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини він більше не бажає. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а будь які спроби примирення з його боку не принесли жодних результатів, а лише продовжують ці відносини у часі. Майнового спору не має. Час на примирення не потрібен. Просить суд: розірвати шлюб між ним [PERSON] та Відповідачем - [PERSON], зареєстрований 30 грудня 2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 785 свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]; сплачений ним судовий збір з відповідача не стягувати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить суд його задовольнити. Просив суд розглядати справу без його участі. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.12.2011 року, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], про що 30.12.2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 785. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб носить формальний характер, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивач просить суд не стягувати з відповідача, сплачений позивачем судовий збір, тому суд вважає необхідним, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, з відповідача не стягувати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він зареєстрував шлюб з [PERSON], проживає разом з дружиною. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Між ними досягнуто угоду про утримання дитини. Подальше збереження сім'ї суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 28 вересня 1996 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського РУЮ, актовий запис № 52. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2014 року, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] (прізвище відповідача після реєстрації шлюбу - «[PERSON]»), про що 28.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського районного управління юстиції Херсонської області зроблено актовий запис № 52. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2009 року. [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб носить формальний характер, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС Великолепетиського РУЮ Херсонської області та проживали разом до листопада 2013 року. Від шлюбу у них народилися дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не має. Між ними досягнуто угоду про утримання дітей. Вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше спільне життя суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що зареєстрований Відділом РАЦС Великолепетиського РУЮ Херсонської області, актовий запис № 16. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2012 року, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] (прізвище відповідача після реєстрації шлюбу - «[PERSON]»), про що Відділом РАЦС Великолепетиського районного управління юстиції Херсонської області 26.07.2012 року зроблено актовий запис №16. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року, шлюб носить формальний характер, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1987 року 2008 рік. За період шлюбних відносин ними було придбано житловий будинок, стосовно якого виник спір, оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку поділити вказане майно. В зв'язку з цим, посилаючись на ст. 60, 70 Сімейного кодексу України просили суд розділити спірне майно між сторонами. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив поділити зазначене майно, виділивши йому в ідеалі ? частину домоволодіння [ADDRESS], також просив виключити позовну вимогу стосовно призначення судової будівельно-технічної експертизи зазначеного будинку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що дійсно, зазначене нерухоме майно було придбано в період їхнього з позивачем шлюбу, проте, для покупки будинку сторони вимушені були взяти в борг грошові кошти та відкрити кредит в банку, які вона з 2009 року виплачувала самостійно. Заслухавши сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 січня 1987 року Скадовським районним відділом ЗАГС Херсонської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 15. 22 жовтня 2005 року подружжям був придбаний житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.10.2005 року (ВСІ № 318433). У відповідності до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області в 2008 році шлюб між сторонами був розірваний. Згідно ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу - положення ч.1 ст. 69 СК України. Ввідповідно до ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В своєму запереченні відповідач наводить обставини, які на його думку унеможливлюють задоволення вимог позивача. Проаналізувавши зазначені обставини суд дійшов висновку, що вони заслуговують на увагу суду, оскільки доводи відповідача не спростовують та не впливають на суть спору. Таким чином, на підставі встановлених обставин справи та врахувавши норми законодавства, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з відповідачкою він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 20.07.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1634. Шлюб перший. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою та знаходиться на її вихованні. Він надає добровільну матеріальну допомогу на утримання сина. Спору щодо місця проживання дитини немає. Останній час він працює на відстані від сімї, буває у відрядженнях по 2-3 місяці, щоб матеріально забезпечити свою родину. Вважає, що відповідачка проявила подружню невірність, зрадивши його, тому він не бажає продовжувати їх сімейно-шлюбні відносини, ведення сумісного господарства та подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення по справі. Спору щодо сумісно нажитого майна у них немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.12.2013 року між ним та СФГ «Мальва» було укладено кредитний договір № 30.67/13 М545. Банк належним чином виконав свій обовязок по кредитному договору щодо надання позичальнику кредиту в розмірі 150\~000 грн. шляхом перерахування вказаної суми на його рахунок. Позичальник, отримавши та користуючись грошовими коштами, свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення суми основного боргу та сплати суми процентів, нарахованих за користування кредитними грошовими коштами не виконує. В звязку з цим 02.06.2014 року на адресу позичальника було направлено лист-вимогу № 504/123-2 з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, однак вказана заборгованість досі не погашена. Внаслідок таких дій станом на 19.12.2014 року у позичальника виникла та існує перед позивачем: прострочена заборгованість по кредиту становить 13\~866 грн. 06 коп.; прострочена заборгованість по сплаті процентів становить 22\~544 грн. 11 коп.; строкова заборгованість по кредиту становить 128\~831 грн. 76 коп.; строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 22.11.2014 року по 19.12.2014 року становить 3401 грн. 29 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 1799 грн. 41 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 1114 грн. 79 коп.; 3 % річних за весь час прострочення сплати процентів за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 213 грн. 18 коп.; 3 % річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 131 грн. 86 коп.; інфляційні втрати за весь час прострочення сплати процентів за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 2972 грн. 20 коп.; інфляційні втрати за весь час прострочення повернення кредиту за період з 23.05.2014 року по 19.12.2014 року становить 1778 грн. 07 коп. Отже, загальна заборгованість СФГ «Мальва» за кредитним договором станом на 19.12.2014 року становить 176\~652 грн. 73 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.12.2019 в м. Вінниця по вул. Київська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «KIA Ceed» днз. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції у Київській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019020000000511. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Позивач зазначає, що в результаті ДТП йому, як синові потерпілої, було завдано шкоди. Вказує, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «KIA Ceed» днз. [NUMBER] , була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8982059 (чинного на дату ДТП).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири №38 в будинку №13 на ж/м Тополя-1 у м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2017 року. На спірній житловій площі позивача зареєстрований відповідач, який є колишнім власником цієї квартири. Відповідач зі своєю родиною виїхав до Російської Федерації та вже тривалий час спірною квартирою не цікавиться, як житлом, його особистих речей в квартирі немає, житло не утримує, тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі №38 в будинку №13 на ж/м Тополя-1 у м. Дніпрі та зняти відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не зявилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №38 в будинку №13 на ж/м Тополя-1 у м. Дніпрі, відповідно договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2017 року. Відповідно до довідки ОСББ «Домінус» №65 від 01.06.2017 року в спірній квартирі з 23.03.1982 року зареєстрований [PERSON], який є колишнім власником спірної квартири. Відповідач тривалий час у спірному житловому приміщенні не проживає, особистих речей не має, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації разом зі своєю сімєю. В силу ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України зобовязаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача - [PERSON] на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, особистих його речей в квартирі немає, тому його слід визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням в квартирі №38 в будинку №13 на ж/м Тополя-1 у м. Дніпрі та зняти відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В позові позивач посилається на те, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] За даною адресою зареєстровані позивач, син - [PERSON] та [PERSON] Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та з того часу відповідач за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею. Враховуючи, що відповідач не мешкає біль ніж 6 місяців у спірній квартирі, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися вказаною житловою площею у домоволодінні [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не з'явилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та договором дарування, посвідчених нотаріально. За вказаною адресою зареєстровані позивач, син - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою квартальним комітетом №14 від 21.05.2014року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу за вказаною адресою не мешкає, її особистих та носильних речей в квартирі немає, що підтверджується Актом від 23.07.2014 року, складеним квартальним комітетом №14. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доказаний факт не проживання відповідача на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, що відповідач не цікавиться квартирою як житловою площею, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, тому його слід визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням в домоволодінні [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В позові позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить будинок №21 по вул.Дрогоманова(Димитрова) у м. Дніпрі. За даною адресою зареєстрований позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка є донькою власника будинку. З березня 2015 року відповідач за спірною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею, її особистих речей в будинку немає, виїхала до іншого місця проживання, а саме [ADDRESS]. Враховуючи, що відповідач не мешкає біль ніж 6 місяців у спірній квартирі, позивач просить визнати її такою, що втратила право користуватися вказаною житловою площею у будинок №21 по вул.Дрогоманова(Димитрова) у м. Дніпрі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не зявилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником 11/100 частини будинку №21 по вул.Дрогоманова(Димитрова) у м. Дніпрі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.09.1983 року. За даною адресою зареєстровані позивач, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у жилому приміщенні/будинку осіб від 24.05.2016 року, видану квартальним комітетом №4 Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради. З березня 2015 року відповідач за спірною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею, її особистих речей в квартирі немає, виїхала до іншого місця проживання, а саме [ADDRESS], що підтверджується актами про не проживання від 25.05.2016 року. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доказаний факт не проживання відповідача на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, що відповідач не цікавиться квартирою як житловою площею, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, тому її слід визнати такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у будинку №21 по вул.Дрогоманова(Димитрова) у м. Дніпрі. На підставі викладеного,

Outcome: approved