Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнісон Страхування» уклали договір страхування серії PKS № 1602239 майнових інтересів власника автомобіля, марки «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER]. 02 червня 2017 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом велосипедом «Veola», рухаючись на перехресті вул. Здолбунівської та пр..Григоренка в м.Києві, в порушення п. 10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху та перестроюванням, не переконався, що це буде безпечним та виїхав на смугу зустрічного руху, де спричинив зіткнення з автомобілем, марки «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів та травмування велосипедиста - [PERSON] Згідно постанови від 23 жовтня 2017 року Дарницького районного суду м. Києва, вказана ДТП сталася в результаті порушення [PERSON] п. 10.1 ПДР України. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль страхувальника, марки «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER], і відповідно до рахунку № 6601 від 27 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу склала 6 385, 08 грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що співробітниками АТ «Просто-страхування» 16 листопада 2017 року було складено страховий акт № 121200, згідно якого страхове відшкодування становить 6385,08 грн. 20 листопада 2017 року позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у вказаній сумі - 6385,08 грн. Намагаючись здійснити досудове врегулювання спору, позивач направив відповідачу рекомендованим листом заяву про страхове відшкодування від 20 грудня 2017 року, однак останній жодним чином не відреагував на дане звернення і до цього часу витрати позивача не відшкодував. Тому, посилаючись на положення ст. 993, п.1 ч. 2 ст. 1187, ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», просив стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6385,08 грн. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року вказана справа була передана до Бородянського районного суду Київської області і ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року було прийнято до провадження дану справу, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам роз»яснено їх право на подання до суду відповідних заяв по суті справи. Позивач свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України; відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 червня 2017 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом велосипедом «Veola», рухаючись на перехресті вул. Здолбунівської та пр. Григоренка в м. Києві, в порушення п. 10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху та перестроюванням, не переконався, що це буде безпечним та виїхав на смугу зустрічного руху, де спричинив зіткнення з автомобілем, марки «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів та травмування велосипедиста - [PERSON] За постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача закрито у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, але у судовому засіданні об»єктивно було встановлено, що [PERSON] порушив п. 10.1 ПДР України та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 11-12/. Як вбачається з копії договору страхування № 1602239 серії № PKS від 05 грудня 2016 року, майнові інтереси власника автомобіля, марки «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER], на момент зазначеної ДТП було застраховано /а.с. 4/. У результаті зазначеної ДТП автомобіль «Chevrolet CRUZE», р/н [NUMBER], було пошкоджено і вартість його відновлювального ремонту згідно рахунку на оплату по замовленню № 6601 від 27 червня 2017 року скала 6 385,08 грн. /а.с. 13-20/. 20 листопада 2017 року позивачем, на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, страхового акту № 121200 від 16 листопада 2017 року, було перераховано власнику пошкодженого автомобіля - ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон Страхування» страхове відшкодування за ремонт автомобіля 6385,08 грн. /а.с.10,21-23/. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, оскільки вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, позивач на виконання вищезазначеного договору страхування виплатив страхувальнику страхове відшкодування шляхом перерахування суми коштів в розмірі 6385,08 грн. на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон Страхування» за ремонт пошкодженого забезпеченого автомобіля, незважаючи на отриману заяву про страхове відшкодування від 20 грудня 2017 року /а.с.24/, відповідач до цього часу у добровільному порядку не компенсував останньому в порядку регресу понесені витрати, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 6385,08 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн.

Outcome: approved