Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу він є власником будинку під [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований онук позивача [PERSON], який з 2017року не проживає у зазначеному житловому приміщенні, не сплачує за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, не зявляється за місцем своєї реєстрації. Позивач не може оформити субсидію, несе додаткові витрати по утриманню майна, а тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування цим житлом, стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1983 року, посвідченого [PERSON] старшим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальноїконтори, зареєстрованого в реєстрі № 2535. Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 1385 від 15.02.2019 року, в зазначеному будинку зареєстровано пять осіб: власник [PERSON], та члени його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], і зареєстрований, але не проживає [PERSON], відповідач по справі (а.с.17). На підставі заяви позивача працівниками КП ЖЕК № 6 було складено акт від 18.02.2019 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під [ADDRESS], за підписом начальника ЖЕК № 7, про не проживання [PERSON], в будинку [ADDRESS] з грудня 2017 року і по теперішній час. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON], онук позивача, який вже дорослий, проте тривалий час не проживає у вказаному будинку, та, взагалі, не зявляється за місцем своєї реєстрації. Факт реєстрації відповідача створює перешкоди у користуванні та розпорядженні цим будинком та перешкоджає позивачу оформити субсидію. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], мама відповідача, суду показала, що її син [PERSON], онук позивача, який не проживає в будинку, понад шість років, проживає та працює в Польщі. Востаннє бачила сина 2 роки тому, але в добровільному порядку син не бажає знятися з реєстрації в будинку позивача, оскільки конфліктує з батьками, не бажає спілкуватися з родичами. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, суду показала, що відповідач [PERSON], не проживає в будинку більше трьох років, виїхав до Польщі. Ніяких перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив, відповідач добровільно залишив помешкання. Фактично в будинку проживає позивач, його дочка з чоловіком, та їх малолітній син. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати такими, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач залишає за собою судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved