Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], [INFO], в Державному реєстрі актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про позбавлення її батьків відповідачів по справі батьківських прав. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують покладених на них обов'язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дітьми в обсязі необхідному для її нормального розвитку. Мати малолітньої дитини [PERSON] не працює, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, батько [PERSON] також систематично зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим в сім'ї відбуваються постійні конфлікти, сварки та бійки, що негативно впливає на розвиток та емоційний стан дитини. Неодноразово відповідачі були попереджені щодо можливості ініціювання органом опіки та піклування позбавлення батьківських прав при подальшому ігноруванні зауважень та недбалому ставленні до батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Халеп'янської сільської ради від 10.08.2017 року №38 про відібрання дитини малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до дитячого відділення Української районної лікарні, де вона і перебуває до цього часу. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2012 року відповідачі уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Халеп'янської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис №2. [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 153, та яку в 2014 році всиновили відповідачі, та відповідно до свідоцтва про народження в графі батько вказаний [PERSON], в графі мати - [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.072017 року № 52, необхідних умов для повноцінного фізичного та психологічного розвитку дитини [PERSON], [INFO], не створено. Відповідно до витягу з протоколу №2 від 03.08.2017 року на засіданні координаційної ради з питань соціальної роботи з сім'ями (особами), які опинилися у складних життєвих обставинах Обухівської районної державної адміністрації, Обухівському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді доручено здійснювати соціальний супровід родини [PERSON] протягом трьох місяців. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.08.2017 року № 58, подружжя відповідачів ставиться друг до друга з неповагою, в родині дуже часто виникають конфлікти та сварки, що дуже негативно впливає на емоційний стан дитини. 10.08.2017 року рішенням Виконавчого комітету Халеп'янської сільської ради № 38 від 10.08.2017 року відібрано дитину [PERSON], [INFO], у її матері [PERSON] та батька [PERSON] 17.10.2017 року Обухівська районна державна адміністрація Київської області винесла висновок № 60/07-15/3311, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], [INFO], а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав та внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180, ч.2 ст. 182, ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Тому, враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне стягувати з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 27.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. На підставі викладеного,

Outcome: approved