Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №1/25/317/27-09-13/0013 від 29.10.2013р., відповідач [PERSON], 29.10.2013р. отримала споживчий кредит у розмірі 12265.95 грн. строк користування з 29.10.2013р. по 28.10.2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1 відсотка від первісної суми. Проте позичальник свої договірні зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав в результаті чого виникла заборгованість станом на 24.02.2015 року на загальну суму 15656.35 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за кредитним договором №1/25/317/27-09-13/0013 від 29.10.2013р. в сумі 15656.35 грн. та судовий збір в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2013 року між ВАТ «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» - позивачем та [PERSON] відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/25/317/27-09-13/0013 . Згідно п.п. 1.1-1.3. Кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 12265,95 (дванадцять тисяч двісті шістдесят пять грн., 95 коп.) на строк користування з «29» жовтня 2013 року по «28» жовтня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15,00 (пятнадцять) процентів річних та щомісячної комісії у розмірі 1 (одного) відсотка від первісної суми кредиту. Як встановлено, кредитор свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 12265,95 грн. Згідно умов п.4.4.3. Кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку (додаток № 1 до Кредитного договору). Також встановлено, що Відповідач неодноразово прострочував повернення чергової частини кредиту, сплату відсотків по кредиту та комісії, 13.01.2015 року Відповідачу була відправлена Вимога про сплату заборгованості за кредитним договором. Згідно п. 4.1.1., 4.4.6. Кредитного договору, Позичальник зобовязаний протягом тридцяти календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, здійснити дострокове погашення суми основного боргу, процентів, пені та штрафів. Встановлено, що станом на дату подання позовної заяви вищезазначена вимога Позивача Відповідачем не виконана. Отже, відповідача в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, належним чином свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Відповідно до умов Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України в разі порушення Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за Кредитним договором. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, встановлено, що в зв»язку з невиконанням зобовязань за кредитним договором №1/25/317/27-09-13/0013 від 29.10.2013р., станом на 24.02.2015р., відповідач має борг перед позивачем на загальну суму 15656.35 грн., що складається із: заборгованість з повернення кредитних коштів складає 7565,08 грн. (сім тисяч пятсот шістдесят пять грн., 08 коп.); заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 555,84 грн. (пятсот пятдесят пять грн., 84 коп.); заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 613,30 грн. (шістсот тринадцять грн., 30 коп.), - пеня за прострочення основної судної заборгованості складає 655,86 грн. (шістсот пятдесят пять грн., 86 коп.), пеня за несплачені проценти складає 133,29 грн. (сто тридцять три грн., 29 коп.). Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, Банк має право вимагати від Позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Так, згідно довідки-розрахунку від 24.02.2015 року штраф складає 6132,98 грн. (шість тисяч сто тридцять дві грн., 98 коп.). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved