Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельної ділянки частки паю. Позивач звернувшись до Полтавської РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, після померлого батька, отримав відмову у видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно після померлого спадкодавця, що і стало підставою для звернення в суд. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача та третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 20.09.1997 року помер [PERSON], спадкодавець який є батьком, позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 15.07.1927 року, а також свідоцтво про одруження від 05.02.1952 року серія ЯТ №478630 де прізвище [PERSON] після одруження змінено на - [PERSON]. Також встановлено, що після померлого [PERSON] залишилась спадщина у виді земельної частки (пай), розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП «Іскра», що розташована в с. Березівка, Полтавського району Полтавської області на території Нестеренківська сільська рада Полтавського району Полтавської області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/2041 від 29.11.2018 року, виданої Полтавською районною ДНК, спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у виді земельної частки паю, що залишилось після смерті батька [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на таке майно. Отримати дублікат правовстановлюючого документу та провести державну реєстрацію речових прав неможливо в звязку зі смертю спадкодавця. Згідно довідки Полтавського обласного державного нотаріального архіву встановлено, що у спадковій справі померлого 20.09.1997 року [PERSON] містяться: - заява про прийняття спадщини від імені [PERSON]; - заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені [PERSON]; - дублікат заповіту від імені [PERSON] на дочку [PERSON]; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на імя дочки - [PERSON]. Відсутність інших спадкоємців підтверджується листом Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 23.11.2018 року вих. №2732/01-21 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2018 року №02-31/2041 в яких зазначено, що інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Суд вважає, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння всім спадковим майном після смерті [PERSON], згідно ст.549 ЦК УРСР, однак не може оформити спадщину на право на земельну частку (пай) у звязку з втратою відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого [PERSON]. Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст.392 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом предявлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку, спадкування. Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право власності, на земельну частку (пай), розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП «Іскра», що розташована в с. Березівка, Полтавського району Полтавської області на території Нестеренківська сільська рада Полтавського району Полтавської області, - за померлим [PERSON] підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Полтавської районної державної адміністрації від 21.09.2018 року за вих. №2749/01-31 в якій зазначено, що розпорядженням голови Районної державної адміністрації за №141 від 19.03.1997 року [PERSON] був виданий сертифікат серії ПЛ №0083697 на право на земельну частку (пай) розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території КСП «Іскра», с. Березівка, зареєстровано 21.03.1997 року №347. Згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві №2898 від 05.12.2018 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки на території Нестеренківської сільської ради Полтавського району, Полтавської області складає 198 872,84 грн. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За таких підстав, суд вважає позов [PERSON] до Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved