Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, самовільно з порушенням норм земельного законодавства встановив торгівельний кіоск по вул. Генерала Пушкіна, 34/38а у м. Дніпропетровську і здійснює підприємницьку діяльність. Просить зобов'язати відповідача демонтувати торгівельний кіоск за власний рахунок. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухилення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведений факт того, що торгівельний кіоск по [ADDRESS] належить [PERSON], оскільки не надано жодного доказу з цього приводу. Судом досліджені надані позивачем докази: акт №20 від 07.07.2010 р. та попередження №20 від 07.07.2010 р., але доказами, що підтверджують право власності відповідача на торгівельний кіоск по вул. Генерала Пушкіна в районі буд.34 та буд.38а у Дніпропетровську вони слугувати не можуть, оскільки цими документами підтверджується тільки обставина щодо наявності торгівельного кіоску по зазначеній адресі, на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності. З огляду на викладене, враховуючи, що на підставі ст. 212 Земельного кодексу України знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, а факт того, що саме [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку під торгівельний кіоск по вул. Генерала Пушкіна, 34/38а у Дніпропетровську позивачем не доведений, суд вважає позовні вимоги Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed