Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1995 року, який був розірваний в судовому порядку 11.02.2010 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.03.2008 року стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 06.02.2008 року до [INFO] , після чого стягувати на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до 04.06.2020 року. В квітні 2008 року сторони припинили сумісне проживання. Протягом останніх десяти років відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про утримання і виховання дітей, не спілкується з ними жодним чином. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця по виконавчому листу про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох дітей заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2018 року складає 13386,93 грн. Відповідач на протязі восьми років не цікавиться як ростуть і розвиваються їхні діти, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про їх виховання, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на утриманні позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Представник третьої особи в судовому засіданні вважав недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо доньки [PERSON] , [INFO] . В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, висновок від 22.11.2019 року підтримав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 11.02.2010 року, згідно актового запису про розірвання шлюбу №23, зробленого 11.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №304, зробленого 28.03.2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, та [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №54, зробленого 11.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.03.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 06.02.2008 року до 22.03.2018 року , після чого стягувати на утримання [PERSON] , [INFO] , на утримання двох дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до [INFO] . Згідно довідки-розрахунку по виконавчому листу №2-676, виданому 25.03.2008 року Голопристанським р/с про стягнення з [PERSON] , за період з 01.01.2017 року по 01.04.2017 року заборгованість становить 13386,93 грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.01.2019 року за адресою: [ADDRESS] , родина [PERSON] мешкає в приватизованому будинку, санітарний стан помешкання задовільний, в кімнатах чисто, прибрано. В наявності є необхідні меблі та інші речі побуту, комунальні зручності. В будинку газове опалення, тепло. Дитина забезпечена всіма необхідними для повноцінного розвитку, навчання та відпочинку. Згідно висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , від 22.11.2019 року №02-14-193-25, виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради, як орган опіки та піклування, дійшов висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання доньки, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки. Згідно розрахунку ВП від 01.09.2019 року №8385617 по виконавчому листу №2-676/08, станом на 01.09.2019 року [PERSON] з 2008 року по серпень 2018 року регулярно сплачує аліменти на утримання доньки, проте у розмірі меншому, ніж нараховується у зв`язку з чим заборгованість по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочок становить 27898,86 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що батька тривалий час не бачила, він не приймає участі у їх вихованні. Аліменти, які стягуються з батька є незначними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що про дівчинку під час її навчання піклувалася тільки мати, з батьком не знайомий, ніколи він не цікавився життям дівчинки. Згідно ст.ст.32 та 52 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом з`ясовано, що відповідач не ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, при цьому, незважаючи на всі перешкоди з цього приводу, намагається виконувати свої батьківські обов`язки, сплачував регулярно аліменти на утримання дітей. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками та ухиленням від їх виконання. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Безсумнівних доказів які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки, його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками суду не надано. Отже, за таких обставин, здійснивши системний аналіз і оцінку доказів, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки не забезпечуватиме інтересам самої дитини, оскільки позивач не довів та не надав суду беззаперечних доказів, в чому полягає захист інтересів дитини внаслідок позбавлення її батька батьківських прав та доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. щодо позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки ця обставина спростовується матеріалами справи. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed