Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.05.2012 року він дав в борг [PERSON] гроші в сумі 20 000 грн., під 10% в місяць, з поверненням на першу вимогу, про що було складено письмову розписку. Рішенням суду від 26.04.2013 року було стягнуто на його користь за даною письмовою розпискою 20 000 грн. позики та 13 852 грн. відсотки, 1000 грн. витрат понесених на правову допомогу та сплачений судовий збір в сумі 340 грн. Рішенням Маловисківського районного суду від 17 грудня 2013 року на його користь з [PERSON] було стягнуто відсотки за договором позики від 10.05.2012 року за період з 17.12.2012 року по 03.12.2013 року в сумі 23 376 грн. До даного часу [PERSON] рішення суду в повному обсязі не виконав. У зв»язку з тим, що він з 04.12.2013 року по 18.08.2014 року користувався сумою позики, просить суд стягнути з відповідача відсотки за вказаний період, які були обумовлені договором , в сумі 17 116 грн 20 коп. Позивач в судове засідання не з»явився, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на виконання судових рішень у повному обсязі. Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив наступні обставини. Рішенням Маловисківського районного суду від 26.04.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] позику в сумі 33852 грн. 80 коп. за договором позики від 10.05.2012 року, з яких 20 000 грн. позика, 13 852 грн. 80 коп. відсотки, 1000 грн. витрати понесені на правову допомогу та сплачених 340 грн. судового збору. Рішенням Маловисківського районного суду від 17.12.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за договором позики від 10.05.2012 року за період з 17.12.2012 року по 03.12.2013 року в сумі 23376 грн 60 коп та сплачених 247 грн. судового збору. На виконання вказаних рішень , судом було видано виконавчі листи, які в подальшому позивачем було пред»явлено до виконання. 14.04.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконачим листом № 1112382412 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 34852грн 80 коп, у зв»язку зі сплатою боргу у повному обсязі. Але державним виконавцем, під час виконання рішення суду та розрахунку суми боргу ,яка підлягала стягненню, була допущена помилка та 340 грн судового збору стягнуто не було. 25.09.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконачим листом № 392275213-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 23623 грн 60 коп, у зв»язку зі сплатою боргу у повному обсязі. З копій квитанцій наданих відповідачем вбачається, що на рахунок [PERSON] [PERSON] , 27.08.2013 року було внесено кошти в сумі 3980 грн. 10 коп., 10.01.2014 року в сумі 4975 грн 12 коп, 27.01.2014 року в сумі 15000 грн, 03.03.2014 року в сумі 4900 грн, 27.03.2014 року в сумі 2000 грн, 11.04.2014 року в сумі 4000 грн, 15.05.2014 року в сумі 2000 грн, 04.06.2014 року в сумі 2000 грн, 19.08.2014 року в сумі 15 000 грн, 22.08.2014 року в сумі 3500 грн, 12.09.2014 року в сумі 1123 грн 60 коп та 07.11.2014 року в сумі 340 грн. На день звернення до суду, 16.09.2014 року, вся суми заборгованості [PERSON] погашена не була. Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 610, 625 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Рішенням Маловисківського районного суду від 26.04.2013 року встановлено, що між сторонами було укладено договір позики у вигляді письмової розписки, відповідно до якого позикодавець [PERSON] передав у власність позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000 грн., під 10% в місяць ( 0,333% в день), а позичальник зобов»язався повернути вищезазначену суму грошей з відсотками позикодавцеві по першій його вимозі. У зв»язку з тим, що [PERSON] на першу вимогу [PERSON] позику з відсотками не повертав в добровільному порядку, [PERSON] був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Отже, суд приходить до висновку, з урахуванням ст.. 534 ЦК України, так як договором позики не встановлено першочерговість повернення заборгованості, що кошти внесені [PERSON] в сумі 38 816 грн. 40 коп. до 18.08.2014 року відносяться до витрат [PERSON] пов»язаних з одержанням виконання та сплати відсотків. Так як [PERSON] не здійснив виконання взятого на себе зобов»язання належним чином, в період з 04.12.2013 року по 18.08.2014 року користувався сумою позики, суд вважає, що він повинен сплатити відсотки, які передбачені умовами укладеного між сторонами договору в розмірі 10% за день ( 0,333%), а тому погоджується з розрахунком позивача і вважає що за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved