Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що з 1998 року по 2016 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що з вересня 2016 року вони разом не проживають і з того часу відповідачка в добровільному порядку коштів на утримання їхньої спільної дочки не надає, участі у її вихованні не приймає, позивач прохав стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач спочатку підтримав свої позовні вимоги, а потім змінив їх та прохав стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, пояснивши суду, що він з відповідачкою проживав у фактичних шлюбних відносинах з 1998 року, а у вересні 2016 року відповідачка стала проживати окремо. Дочка ж не захотіла до неї йти і залишилася проживати з ним та вже майже півроку знаходиться лише на його утримані. Представник позивача [PERSON] також підтримав позов та прохав його задовольнити, пояснивши суду, що дочка сторін проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. А тому вони просять стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1000 гривень. Відповідачка позов не визнала та пояснила суду, що вона не згідна сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки не працює і в неї немає з чого їх сплачувати. Вислухавши сторін та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про народження № [NUMBER]), відповідачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено і підтверджується довідкою № 1338 від 30.11.2016 року, виданою Стецівською сільською радою Чигиринського району, що дочка сторін проживає з позивачем. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не працює, з чого суд робить висновок про наявність у відповідачки нерегулярного та мінливого доходу. А відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з цим суд, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи при визначенні розміру аліментів, що позивач є працездатним і не позбавлений обов`язку теж забезпечувати дитину, що відповідачка матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, але має можливість її забезпечувати, оскільки є працездатною і відсутність в неї на даний час місця праці не може бути приводом для звільнення її від сплати аліментів, що інших утриманців вона не має, що встановлено в судовому засіданні, при цьому суд бере до уваги відсутність доказів того, що остання в змозі сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, вважає можливим стягнути з неї аліменти в розмірі 900 гривень, виходячи також з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Крім того з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial