Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні ним права власності на гаражний бокс [NUMBER], який знаходиться на території ГБК «Тюльпан-1» по [ADDRESS]. Мотивує позов тим, що відповідачка [PERSON] змінила ключі від гаражу, не дає йому доступ до гаража, порушила домовленість користуватись гаражем почергово по три роки, чим порушує законні права позивача. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. В обґрунтування моральної шкоди зазначила, що позивач хвилювався, коли при відвідуванні гаражного боксу побачив, що замки змінені, і не зміг потрапити, внаслідок душевних хвилювань втратив сон, це відобразилось на його самопочутті, він був принижений від таких дій з боку відповідачки. Моральну шкоду оцінив у 3000 грн. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась за зареєстрованим місцем свого проживання. А тому суд , враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи за її відсутності, та ухвалити рішення в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.05.2009 року державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Вірник І.Є., є власником 1/2 частини спадкового майна після смерті [PERSON], що складається з гаражного боксу [NUMBER] в ГБК «Тюльпан-1» (а.с. 5). Право власності позивача на половину гаражного боксу підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі ( а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди позивачу у користуванні гаражним боксом, внаслідок чого він позбавлений можливості заходити до гаражного боксу, зберігати продукти харчування та інші речі в підвалі приміщенні гаражу, також розпоряджатись своєю власністю. Дані обставини підтверджуються доказами : висновком дільничного інспектора Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 07.03.2015р., який проводив перевірку за заявою [PERSON] щодо перешкоджання позивачу з 2014року з боку [PERSON] користуватись гаражем . З даного висновку вбачається, що друга половина гаражу належала по спадщині брату позивача [PERSON], який продав частину гаражу [PERSON] [PERSON] змінила замки вхідних дверей, при розмові по телефону з позивачем повідомила, що гаражний бокс належить їй повністю. Також позивачу телефонувала жінка, яка представилась сестрою відповідачки, та погрожувала позивачу фізичною розправою. При відвідуванні дільничним інспектором квартири відповідачки, в якій проживала її рідна сестра [PERSON] являється переселенцем з м.Донецьк, остання від будь-яких пояснень відмовилась в категоричній формі. Також повідомила, що всі питання по гаражу буде вирішувати відповідачка, коли повернеться з Росії у червні 2015р. Як зазначила представник позивача, відповідачка і до теперішнього часу продовжує вчиняти протизаконні дії, перешкоджати позивачу користуватись належною йому частиною, ніяких дій щодо вирішення цього питання на законних підставах не бажає вчиняти. Наявність попереднього договору від 19.09.2011р., укладеного між [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку про зобов»язання не пізніше 19.11.2011р. укласти договір купівлі-продажу гаражу за ціною 64000,00 грн., не свідчить про відчуження гаражу, оскільки він підтверджує лише намір сторін, але договір купівлі-продажу гаражного боксу, засвідчений нотаріально, відсутній. Тому відсутні дані про те, що відповідачка є співвласник гаражного боксу. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Між сторонами не досягнуто такої згоди. А навпаки, відповідачкою чиняться перешкоди позивачу в користуванні належної йому частини гаражу. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того. Копія попереднього договору (за відсутності договору купівлі-продажу, завіреного нотаріально) не є належним доказом про відчуження частки гаражу відповідачці. Моральна шкода, яка полягає в погіршився стану здоров»я позивача, коли він відвідав гараж та побачив замок, став хвилюватись, втратив сон, був принижений, продовжує сплачувати за користування гаражем, представником позивача не підтверджена та не доведена суду (коли відвідав, за який період сплачує і в якому розмірі), тому в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial