Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останньої на його користь заборгованість за навчання у розмірі 3\~610,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що з відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого, позивач зобовязався за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в інтернатурі, а саме, в очній формі на кафедрі № 210 Загальної та клінічної фармації зі спеціальності Клінічна формація, а відповідач зобовязалась вчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Проте відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 04.03.2013р. між Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» [PERSON] укладено договір № 5.08.171.2013 (далі Договір) про платне навчання інтерна клінічного провізора із числа громадян України (а.с.4-5). Відповідно до ч.1.1 Договору позивач бере на себе зобовязання за рахунок коштів Інтерна-Замовника, [PERSON], здійснити його навчання в інтернатурі, а саме, в очній формі на кафедрі № 210 Загальної та клінічної фармації зі спеціальності Клінічна фармація, загальним терміном очного навчання з 01.04.2013р. по 30.06.2013р. та з 01.11.2013р. по 31.01.2014р., з метою підвищення рівня практичної підготовки інтерна та професійної його готовності до самостійної діяльності. Згідно з п.4.1 Договору відповідач зобовязалась вчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п.3.1 Договору позивач має право відрахувати інтерна з інтернатури у випадку несвоєчасного внесення плати за навчання в інтернатурі. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, а саме не в повному обсязі сплатила грошові кошти за навчання, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 3\~610,00 грн., у звязку з чим [PERSON] 19.07.2013р. наказом № 505ос на підставі доповідної декану та рішення ректорату від 10.07.2013р. була відрахована з очної частини інтернатури (а.с.7). 06.04.2015р. позивачем було направлено відповідачу лист претензію щодо повернення несплачених грошових коштів за навчання, проте до цього часу відповідач добровільно їх не сплатила (а.с.10). Відповідач всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved