Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , обґрунтовуючи його тим , що з 20.08.1992 року по 23 липня 2008 року він перебував у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу ними була придбана квартира [ADDRESS]( надалі Квартира ) ,а також гараж №230 у гаражно-будівельному кооперативі «Дзержинець» по вул.. Івана Франка м. Кривого Рогу ,право на які за їх взаємною згодою було зареєстровано на відповідача. Ухвалою Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу від 26.04.2010 року при розподілі спільного майна подружжя було визнано мирову угоду між ним та відповідачем,умовами якої передбачено,що йому належить на праві приватної власності 1/3 частини Квартири , відповідачеві належить 2/3 частини Квартири. У звязку з неможливістю їх подальшого спільного проживання ,ними було прийнято рішення про продаж Квартири та виплати йому з вирученої від продажу суми грошової компенсації за належну йому 1/3 частину Квартири у розмірі 4000 доларів США. Водночас ,зважаючи на те що він відступив від рівності часток у спільному майні подружжя між ним та відповідачкою було досягнуто угоди про те ,що протягом 7 днів з дня укладання договору купівлі-продажу Кватири,відповідач бере на себе зобовязання здійснити дії з передачі йому право власності на гараж №230 у гаражно-будівельному кооперативі «Дзержинець»,про що відповідачем 25.02.2011 року йому було видано власно ручно складену розписку. Проте після продажу Квартири, передачі йому грошової компенсації в сумі 4000доларів США ,відповідачка взяті на себе зобовязання про передачу право власності на гараж у визначений розпискою строк не виконала.. Він неодноразово звертався до відповідачки здійснити дії з передачі права власності ,але відповідачка їх до теперішнього часу не виконала. Крім того йому стало відомо про те ,що відповідачка намагається проти гараж, про що свідчать письмові звернення Відповідача адресовані особам ,які користуються вказаним гаражем. Він звернувся до Відповідача з письмовою вимогою,здійснити дії ,цінним листом. Але відповідачка відмовилась отримувати дану вимогу. Отже на дату звернення до суду відповідачка своїх зобовязань виконати в добровільному порядку відмовилась. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом,зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України,якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора,він може відмовитись від прийняття виконання та вимагати відшкодування збитків. Відповідно ст.22 п 2 ч.2 ЦК України під збитками визнаються доходи,які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,якби її право не було порушено (упущена вигода ). Отже в звязку з відмовою відповідача виконати зобовязання в передачі йому права власності на гараж,йому було завдано збитків у вигляді не одержання доходу у розмірі вартості будівлі гаражу. Станом на теперішній час ,він відмовляється від прийняття виконання зобовязання і заявляє вимоги з відшкодування йому збитків у розмірі вартості будівлі гаражу. У звязку з відсутністю у нього документів на гараж, визначити його реальну вартість не уявляється можливим,тому ціну позову визначено їм,виходячи з ринкових цін на аналогічні обєкти нерухомого майна у м. Кривому Розі,згідно даних печатних засобів масової інформації( газета «Зірка-4», «Червоний Гірник» , «Домашня газета» ). Тому просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків,завданих йому невиконанням зобовязання з передачі йому права власності на гараж № 230 у гаражно-будівельному кооперативі «Дзержинець» по вул.. І.Франка - 24 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON]М підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги позову не визнали , вказав суду , що вимоги позову безпідставні , не доведені та не грунтуються на законі. Суд вислухавши сторони , свідків дослідивши матеріали справи ,вважає , що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено ,що сторони перебували у шлюбі з 1992 року та розірвали зареєстрований шлюб 23 липня 2008 року . Ухвалою Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу від 26.04.2010 року при розподілі спільного майна подружжя було визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON],умовами якої передбачено,що йому належить на праві приватної власності 1/3 частина квартири № 52 будинку №11 на мкр. Ювілейний в м. Кривому Розі, а [PERSON] на праві приватної власності 2/3 частини квартири №52 ,буд11 на мкр. Ювілейний в м. Кривому Розі. Відповідачка [PERSON] вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] 29.06.2012 року та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] .Відповідно розписки від 25.02.2011 року,наданою [PERSON] вбачається ,що « [PERSON] після підписання договору купівлі-продажу квартири за адресою : м. Кривий Ріг,мкр Ювілейний ,буд11 кв.52 та отримання [PERSON] грошової суми у розмірі 4000 доларів США,протягом 7 днів після підписання вищезазначеного договору підпише документи про передачу права власності на гараж ,який знаходиться за адресою : м. Кривий Ріг вул. Івана Франка кооператив «Дзержинець №230 на імя [PERSON] »(а.с. 10 ) . Відповідно виписки із протоколу засідання правління ГБК «Дзержинець» від 17.12.2012 року вбачається ,що згідно заяви [PERSON] гараж №230 був переоформлений на [PERSON]М,як члена кооперативу.. 05.07.2013 року позивачем направлена вимога відповідачці,про необхідність здійснити протягом трьох днів ,всі необхідні дії з передачі йому права власності на гараж № 230 в кооперативі «Дзержинець». Свідок [PERSON] пояснив суду ,що в його присутності в коридорі нотаріальної контори в 2011 році, коли продавалася Квартира сторін, відповідачкою була написана розписка про передачу права власності на гараж позивачеві, але яким чином це право буде передаватися йому невідомо. Грошову суму відносно вартості гаражу сторони в його присутності не визначали. Йому невідомо чи є правовстановлюючі документи на гараж у позивача чи відповідачки. Свідок [PERSON] підтвердив суду ,що він хотів взяти гараж в оренду в 2012 році, але права власності на гараж у хазяйки гаражу не було. Гараж належить кооперативу «Дзержинець»,він не зміг укласти договір оренди. Свідок [PERSON]Є пояснив суду , що членом кооперативу гаражу № 230 є [PERSON] Але ні вона, ні її чоловік гаражем на протязі останніх 9 років не користувалися ,не сплачували внески. В 2012 році зявився [PERSON], якому він . запропонував сплатити заборгованість , перекрити кришу , вивезти мусор, оскільки сусіди по гаражу з гаражем №230 , скаржилися йому ,як голові правління ГБК . [PERSON] сплатив внески за 2012 рік та перекрив кришу гаражу. Право власності на даний гараж не оформлювалось.. На даний час гараж не проданий. Договір оренди не укладався. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести:1) безпідставність володіння майном; 2) час, коли особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави; 3) доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно (реально) були б отримані. Важливими елементами доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, - слідством такої протиправної поведінки. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Позивач не виконав свій процесуальний обов'язок та не надав суду доказів на підтвердження того, що з вини відповідача йому заподіяні збитки,а саме невиконанням зобовязання з передачі права власності на гараж № 230 у ГБК «Дзержинець» в сумі 24 000гривень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed