Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № НМХRRХ11470382 від 04.02.2007 року [PERSON] 04.02.2007 року отримала кредит в розмірі 5518,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (далі Умови) складає між нею та Банком Договір. В порушення умов вказаного договору відповідач зобовязання за договором не виконувала, в звязку з чим станом на 24.11.2016 року допустила заборгованість у сумі 126947,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5518,80 грн., по відсоткам за користування кредитом 72116,23 грн., по комісії 3178,80 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 46133,51 грн. З даної суми заборгованості виключається 65437,20 грн. сума, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2014 року про стягнення з відповідача на користь Банку боргу за кредитним договором, тому різниця становить 61510,14 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 3075,51 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилась, причини неявки не повідомила. В звязку з неявкою відповідача, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить позов задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно Заяви від 04.02.2007 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 04.02.2007 року був укладений договір № НМХRRХ11470382, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 5518,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці з 04.02.2007 року по 03.02.2009 року включно. Позичальник в свою чергу зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісії, зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), надаючи банку кожного місяця починаючи з 4 по 9 число грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 392,67 грн. Цією ж заявою відповідач ствердила, що ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Пунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено обовязок позичальника погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом та винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. При порушенні позичальником будь якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу, що передбачено п. 5.1 Умов. Відповідач належним чином зобовязання за Договором не виконувала, в результаті чого станом на 26.11.2016 року її заборгованість перед Банком становить: заборгованість за кредитом 5518,80 грн., по відсоткам за користування кредитом 72116,23 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 3178,80 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 46133,51 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором № НМХRRХ11470382 від 04.02.2007 року, укладеним між ПриватБанком та позичальником [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2014 року, яке набрало законної сили 04.02.2014 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача була стягнута заборгованість по даному кредитному договору, яка станом на 08.10.2013 року становила 65437,20 грн. Таким чином розмір заборгованості станом на 24.11.2016 року, яку позивач просить стягнути, становить 65085,65 грн., з яких 61510,14 грн. заборгованість по тілу кредиту, процентах, комісії, пені, та 500 грн. фіксованого штрафу і 3075,51 грн. процентної складової штрафу. За наведених обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, процентах, комісії та пені в сумі 61510,14 грн. підлягають до задоволення, як такі що ґрунтуються на законі, Договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. та 3075,51 грн., в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), а саме п. 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору,\~\~а саме сплати відсотків, винагороди, комісії та повернення кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 5.3 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу\~як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до часткового задоволення. У відповідності до п.6 ч.2 ст.79 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, повязані з публікацією в газеті «Подільські вісті» від 25.04.2017 року №45, повідомлення про виклик відповідача, у розмірі 360 грн., що підтверджується даними рахунку фактури СФ-0000374 від 17.04.2017 року.

Outcome: partial