Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 19 листопада 2012 року він надав відповідачу позику в сумі 800 доларів США, терміном до 25 червня 2015 року, про що останній надав йому розписку. Разом з цим, до цього часу [PERSON] борг не повернув, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 1046-1050 ЦК України, просив стягнути з нього 17592 грн., що відповідає 800 доларів США., а також судові витрати за сплату судового збору - 243 грн. 60 коп.. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року відповідач отримав у позивача безпроцентну позику в сумі 800 доларів США та зобов'язувався повернути вказані кошти до 25 червня 2015 року. Зі змісту ч.1 ст.1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідач зобов'язання не виконав, позику до 25 червня 2015 року не повернув, що змусило позивача звернутися до суду. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення позики є законними та обґрунтованими. Враховуючи, що на день прийняття рішення у справі офіційний курс НБУ складав 2194,2791 грн. за 100 доларів США, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 17554 грн. 23 коп., що відповідає 800 доларів США. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем документально підтверджені судові витрати на суму 243 грн. 60 коп., а саме за сплачений судовий збір, вказані кошти підлягають стягненню з відповідачки .

Outcome: approved