Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду з позовною заявою до [PERSON], ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28.11.2013 року з вини [PERSON], транспортний засіб позивача отримав значні механічні пошкодження на суму 21469,48 грн. та втратою товарної вартості у розмірі 5107,12 грн. Вина [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування №АЕ1839675 від 12.03.2014 року, у скоєнні зазначеної ДТП, встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2014 року. Відразу після пригоди позивач звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про відшкодування завданої шкоди. У зв'язку з відсутністю здійснення виплати страховою компанією, позивач повторно 19.05.2014 року звернувся з заявою, однак на день звернення до суду з відповідним позовом, страхова компанія завдані збитки внаслідок ДТП позивачу не відшкодувала. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити та заяву з проханням справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем марки Вольво, д/н [NUMBER] в м. Одесі по вул. Канатній здійснив виїзд на перехрестя на заборонений Судом в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем марки Вольво, д/н [NUMBER] в м. Одесі по вул. Канатній здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Форд д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку №2286 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяного власнику транспортного засобу HONDA ACCORD, 2010 року випуску, д/н [NUMBER], вартість заподіяної шкоди складає 21469,48 грн. в тому числі з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу змінних складових 16362,36 грн., та величиною втрати товарної вартості у розмірі 5107,12 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування №АЕ1839675 від 12.03.2014 року. Позивач в передбачений законом строк звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про відшкодування завданої шкоди. У зв'язку з відсутністю здійснення виплати страховою компанією, позивач повторно 19.05.2014 року звернувся з заявою, однак на день звернення до суду з відповідним позовом, страхова компанія завдані збитки внаслідок ДТП позивачу не відшкодувала. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страхова компанія сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до ст.36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний виплатити його. Згідно ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках не наступило. Тому, компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн. суд вважає достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв'язків та організації свого життя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial