Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05.06.2015 року [PERSON] згідно укладеного договору про надання фінансового кредиту № КВ02-00114 (далі Договір), отримала кредит в сумі 1200 грн., строком на 21 день, до 26.06.2015 року, зі сплатою 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.3 договору відповідач зобовязалась повернути кредитні кошти та нараховані проценти до 26.06.2015 року єдиним платежем, що становить суму не менше 1704 грн. В порушення умов вказаного договору відповідач зобовязання за договором своєчасно не виконала, в звязку з чим допустила заборгованість за кредитом в сумі 1200 грн., по процентах за користування кредитом в сумі 504 грн., по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 2044,80 грн., штраф 100 грн., інфляційні витрати 6,82 грн., а всього 3855,62 грн., яку просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. В справі встановлено, що 05 червня 2015 року між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № КВ02-00114, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 1200 грн., на строк до 26.06.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Відповідно до п. 2.3 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються позичальником до 26 червня 2015 року, єдиним платежем, що становить суму не менше 1074 грн., що включає в себе розмір отриманих коштів в сумі 1200 грн. та нарахованих процентів в сумі 504 грн. за відповідний період. Якщо зазначений платіж здійснюється позичальником поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту. Відповідно до п. 4.2 договору за несвоєчасне повне чи часткове невиконання умов договору сума якого визначена цим договором позичальник сплачує збільшений процент 4% за кожен день, з першого дня порушення умов договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Термін нарахування процентів не може перевищувати 30 календарних днів з дати порушення умов договору вказаного в пункті 1.5 цього договору. У разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж на 1 день від дати, визначеної в п. 2.2 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмір 100 грн. за кожен факт, що передбачено п.4.3 договору. Відповідач належним чином зобовязання за Договором не виконувала, в результаті чого її заборгованість перед позивачем становить: заборгованість за кредитом в сумі 1200 грн., по процентах за користування кредитом в сумі 504 грн., по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 2044,80 грн., штраф 100 грн. Враховуючи те, що інфляційні нарахування на суму боргу виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 6 грн. 82 коп. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах кредитного договору, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved