Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності з 22.02.1999 року. Згідно з постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року № 327, автоматизованим способом був проведений перерахунок пенсії з 01.05.2012 року, відповідно до якого була нарахована доплата до пенсії у розмірі 100,00 грн., однак, разом з цим не проведено осучаснення заробітної плати. 14.01.2013 року було проведено корегування пенсійної справи функцією «масовий перерахунок», а саме: за період з 01.04.2012 року. В ході проведення перерахунку з 01.05.2012 року виконано осучаснення заробітної плати та збільшено розмір пенсії на 244,05 грн., але при цьому не було поглинуто 100,00 грн. На теперішній час за результатами здійснення моніторингу правильності нарахування та виплати відповідачу пенсії, пенсійна справа приведена у відповідність до чинного законодавства, а переплата пенсії [PERSON] за період з 01.05.2012 року по 31.07.2017 року склала 6300,00 грн. Згідно з вимогами ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру можуть бути повернуті пенсіонером добровільно чи стягуються в судовому порядку. Станом на 06.09.2017 року сума зайво отриманих відповідачем коштів не повернуто. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 6300,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, оскільки переплата допущена не з його вини та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності з 22.02.1999 року (а.с. 7). Згідно з постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року № 327, автоматизованим способом був проведений перерахунок пенсії з 01.05.2012 року, відповідно до якого була нарахована доплата до пенсії у розмірі 100,00 грн., однак, разом з цим не проведено осучаснення заробітної плати. 14.01.2013 року було проведено корегування пенсійної справи функцією «масовий перерахунок», а саме: за період з 01.04.2012 року. В ході проведення перерахунку з 01.05.2012 року виконано осучаснення заробітної плати та збільшено розмір пенсії на 244,05 грн., але при цьому не було поглинуто 100,00 грн. (а.с. 8-13). Згідно з довідкою № 13742/05-24 від 07.09.2017 (а.с. 14) переплата пенсії [PERSON] за період з 01.05.2012 року по 31.07.2017 року становить 6300,00 грн. Оскільки, на переконання представника позивача, отримана відповідачем пенсія є безпідставно набутим майном, тому вона підлягає поверненню відповідачем. Однак, суд не може погодитись з такими доводами позивача, з огляду на наступне. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим\~постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року\~(далі\~Порядок), відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з п.3 Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сімї тощо. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.\~1215\~ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові №6-151цс13 від 22.01.2014 року, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз.2 ч.1\~ст.1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.\~1215\~ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум та наявність рахункової помилки покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.71 рішення №29979/04 від 20.01.2012 року у справі «Рисовський проти України», «... потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються…». Так, у ході судового розгляду судом не встановлено доказів, які б свідчили про те, що під час нарахування та виплати [PERSON] пенсії УПФУ Дніпропетровської області діяло не добровільно та з допущенням будь-якої рахункової помилки, а перевірені докази у справі, яким судом надано відповідну правову оцінку, очевидно вказують на відсутність у відповідача недобросовісності в отриманні пенсії. Самі по собі доводи позивача не підтверджені належними доказами, а тому не є достатніми для стягнення з відповідача пенсійних виплат, які [PERSON] добросовісно отримав та відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~поверненню не підлягають, у звязку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі\~ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~в редакції, діючій на момент звернення до суду, тому витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed