Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.2017 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , шляхом приєднання до Публічного кредитного договору (кредитний продукт «Universal»), який розміщено на офіційному сайті АТ «Ідея Банк», згідно із заяви [PERSON] про приєднання до публічного кредитного договору від 14.06.2017 року було укладено кредитний договір №R01.190.74717. Відповідач отримав кредит в розмірі 78680,00 грн., зі сплатою реальної річної процентної ставки 0%, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашанням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобов`язання за договором належним чином не виконав, а саме заборгував позивачеві кошти у загальній сумі 93198,51 грн., що складається з основного боргу - 68581,17 грн., простроченого боргу - 6448,59 грн.; прострочених процентів - 5060,18 коп.; строкових процентів - 370,01 грн.; пені за несвоєчасне погашення платежів - 12738,56 грн. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору 07 березня 2019 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення Кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 15.05.2019 р. у справі відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. /а.с.30/ 24.07.2019 р. від представника позивача Тураша С.В. надійшла заява про відмову від частини позовних вимог. Обгрунтовує її тим, що 12.06.2019 р. відповідачем було сплачено кошти в сумі 16 115,00 грн., які направлені на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № R01.190.74717 від 14.06.2017, яка була заявлена до стягнення в суді, а саме, на погашення простроченого та основного боргу - 7 800,50 грн., прострочених та строкових процентів -5 430,19 грн., та пені - 2 044,31 грн., а всього разом - 15 275,00 грн., з огляду на що, станом на 18.07.2019 року сума боргу [PERSON] за вище вказаним Кредитним договором, яка була заявлена до стягнення становить 77 923,97 грн., що складається з наступного: Основний борг - 67229,26 грн.; Пеня - 10694,25 грн. Решта суми в розмірі 840,00 грн. була зарахована на погашення процентів, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору № R01.190.74717 від 14.06.2017 після звернення АТ «Ідея Банк» до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Відтак, АТ «Ідея Банк» вважає за можливе відмовитись у даній справі від позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором в розмірі 15275,00грн. (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят п`ять гривень, 00 копійок). Натомість, решту позовних вимог АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 77923,51 грн. та 1921,00 грн. судового збору підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи в мажах заявлених позовних вимог. Представник позивача Тураш С.В . у судове засідання 25.07.2019 р. не з`явився. Оскільки подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 18.06.2019 р. /.а.с.72/ від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Крім цього, зазначив, що він із банком дійшли згоди, порозуміння та уклали новий договір. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідно до укладеного шляхом приєднання договору №R01.190.74717 від 14.06.2017 року між позивачам і відповідачем, [PERSON] отримав кредит в розмірі 78680,00 грн., зі сплатою реальної річної процентної ставки 0 %, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашанням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Останній платіж відповідачем здійснено 22.08.2018 р. Позивачем 07 березня 2019 року відповідачу направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідної даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, відповідач своїх договірних зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі не виконав. Як вбачається із матеріалів справи 12.06.2019 р. між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № R01.190.74717/1 до кредитного договору № R01.190.74717, згідно якої сторони погодили умови та порядок повернення заборгованості за кредитним договором. /а.с.73-76/. Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно з ч.3 ст.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору, тому з останнього на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved