Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договорами позики від 13 липня 2017 року у сумі 87 532 грн. 46 коп. та понесені ним судові витрати, посилаючись на такі обставини. 13 липня 2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено письмовий договір позики, за умовами якого [PERSON] передав відповідачеві у борг грошову суму у розмірі 27 850 грн., які відповідач зобов`язався повернути у строк до 13.08.2017 року, що підтверджується копією договору позики. Зокрема, відповідно до змісту п. 1 договору позики факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Тому, у цей же день 13 липня 2017 року після передання мною суми позики відповідачеві останній власноручно написав розписку, відповідно до змісту якої він зазначив, що [PERSON] одержав від [PERSON] за договором позики від 13 липня 2017 року у борг грошову суму 27 850 грн. 00 коп., зобов`язався повернути зазначену суму боргу не пізніше 13 серпня 2017 року. Згідно із п. 6 Договору позики позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, у визначений в договорі позики строк відповідач не повернув [PERSON] суму боргу, що підтверджується оригіналом боргової розписки, що перебуває у його володінні. Крім того, 13 липня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено ще один договір позики, відповідно до змісту якого [PERSON] передав відповідачеві у борг грошову суму у розмірі 25 000 грн., які відповідач зобов`язався повернути у строк до 13.06.2018 року, що підтверджується копією договору позики. Відповідно до змісту п. 1 даного договору позики також факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Тому, у цей же день 13 липня 2017 року після передання [PERSON] суми позики відповідачеві останній власноручно написав розписку, відповідно до змісту якої він зазначив, що [PERSON] одержав від [PERSON] за договором позики від 13 липня 2017 року у борг грошову суму 25 000 грн. 00 коп., зобов`язався повернути зазначену суму боргу не пізніше 13 червня 2018року. Згідно із п. 6 даного Договору позики позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, у визначений в договорі позики строк відповідач не повернув [PERSON] суму боргу, що підтверджується оригіналом боргової розписки, що перебуває у його володінні. Відповідно до п. 5 Договорів позики в разі, коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку. Також, відповідно до п. 7 Договорів позики, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Таким чином, [PERSON] вважає за необхідне стягнути з відповідача борг із врахуванням індексу інфляції та 20% річних від простроченої суми за весь час прострочення. А саме: 1) борг за договором позики від 13.07.2017 року становить 27 850 грн., строк повернення - до 13.08.2017 року, період прострочення - з 14.08.2017 року по 15.09.2020 рік. За цей період часу збитки від інфляції склали 5 447, 46 грн., детальний розрахунок додано до позову. 20% річних від простроченої суми за період часу з 14.08.2017 року по 15.09.2020 рік становить 5 570 грн. х 3 р. = 16 710 грн. /(27 850 грн. х 20): 100/ Таким чином, загальна сума боргу за першим договором позики від 13.07.2017 року становить 50 007, 46 грн. (Розрахунок: 27 850 грн. + інфляційні збитки 5 447, 46 грн. - 20% річних 16 710 грн. = 50 007, 46 грн.). 2) борг за договором позики від 13.07.2017 року становить 25 000 грн. строк повернення - до 13.06.2018 року, період прострочення - з 14.06.2018 року по 15.09.2020 рік. За цей період часу збитки від інфляції склали 2 525 грн., детальний розрахунок додано до позову. 20% річних від простроченої суми за період часу з 14.06.2018 року по 15.09.2020 рік становить 5 000 грн. х 2 р. = 10 000 грн. Таким чином, загальна сума боргу за другим договором позики від 13.07.2017 року становить 37 525 грн. (Розрахунок: 25 000 грн. + 2 525 грн. + 10 000 грн. = 37 525 грн.) Отже, загальна заборгованість відповідача переді мною за двома договорами позики становить 87 532, 46 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.2.2020 р. по справі була призначена судова-почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта № 20-7316 судово-почеркознавчої експертизи від 31.05.2021 р. вказано, що підпис від імені [PERSON] у розписці про отримання грошової позики від 13.07.2017 р. на суму 25000 грн., зі строком повернення боргу до 13.06.2018 р., розміщений ліворуч від рукописного запису «/ [PERSON] /», виконаний самим [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов в якому просив суд застосувати строки позовної давності. На судове засідання 01.09.2021 надав суду заяву в якій вказав, що він знаходиться за містом та просив перенести судове засідання, однак ніяких доказів про це не надав, у зв`язку з чим суд вважає не з`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 липня 2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено письмовий договір позики, за умовами якого [PERSON] передав відповідачеві у борг грошову суму у розмірі 27 850 грн., які відповідач зобов`язався повернути у строк до 13.08.2017 року, що підтверджується копією договору позики. Зокрема, відповідно до змісту п. 1 договору позики факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Тому, у цей же день 13 липня 2017 року після передання мною суми позики відповідачеві останній власноручно написав розписку, відповідно до змісту якої він зазначив, що [PERSON] одержав від [PERSON] за договором позики від 13 липня 2017 року у борг грошову суму 27 850 грн. 00 коп., зобов`язався повернути зазначену суму боргу не пізніше 13 серпня 2017 року. Згідно із п. 6 Договору позики позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, у визначений в договорі позики строк відповідач не повернув [PERSON] суму боргу, що підтверджується оригіналом боргової розписки, що перебуває у його володінні. Крім того, 13 липня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено ще один договір позики, відповідно до змісту якого [PERSON] передав відповідачеві у борг грошову суму у розмірі 25 000 грн., які відповідач зобов`язався повернути у строк до 13.06.2018 року, що підтверджується копією договору позики. Відповідно до змісту п. 1 даного договору позики також факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Тому, у цей же день 13 липня 2017 року після передання [PERSON] суми позики відповідачеві останній власноручно написав розписку, відповідно до змісту якої він зазначив, що [PERSON] одержав від [PERSON] за договором позики від 13 липня 2017 року у борг грошову суму 25 000 грн. 00 коп., зобов`язався повернути зазначену суму боргу не пізніше 13 червня 2018року. Згідно із п. 6 даного Договору позики позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Однак, у визначений в договорі позики строк відповідач не повернув [PERSON] суму боргу, що підтверджується оригіналом боргової розписки, що перебуває у його володінні. Відповідно до п. 5 Договорів позики в разі, коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку. Також, відповідно до п. 7 Договорів позики, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Таким чином, [PERSON] вважає за необхідне стягнути з відповідача борг із врахуванням індексу інфляції та 20% річних від простроченої суми за весь час прострочення. А саме: 1) борг за договором позики від 13.07.2017 року становить 27 850 грн., строк повернення - до 13.08.2017 року, період прострочення - з 14.08.2017 року по 15.09.2020 рік. За цей період часу збитки від інфляції склали 5 447, 46 грн., детальний розрахунок додано до позову. 20% річних від простроченої суми за період часу з 14.08.2017 року по 15.09.2020 рік становить 5 570 грн. х 3 р. = 16 710 грн. /(27 850 грн. х 20): 100/ Таким чином, загальна сума боргу за першим договором позики від 13.07.2017 року становить 50 007, 46 грн. (Розрахунок: 27 850 грн. + інфляційні збитки 5 447, 46 грн. - 20% річних 16 710 грн. = 50 007, 46 грн.). 2) борг за договором позики від 13.07.2017 року становить 25 000 грн. строк повернення - до 13.06.2018 року, період прострочення - з 14.06.2018 року по 15.09.2020 рік. За цей період часу збитки від інфляції склали 2 525 грн., детальний розрахунок додано до позову. 20% річних від простроченої суми за період часу з 14.06.2018 року по 15.09.2020 рік становить 5 000 грн. х 2 р. = 10 000 грн. Таким чином, загальна сума боргу за другим договором позики від 13.07.2017 року становить 37 525 грн. (Розрахунок: 25 000 грн. + 2 525 грн. + 10 000 грн. = 37 525 грн.) Отже, загальна заборгованість відповідача переді мною за двома договорами позики становить 87 532, 46 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням. Також, відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦКУ, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, у порушення умов договору позики, а також ст.ст. 509, 526, 1046, 1048 ЦК України, відповідачі зобов`язання за вказаним договором не виконали, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved