Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить суд скасувати право комунальної власності та відповідну державну реєстрацію від 15.09.2016 року на право комунальної власності із вилученням відповідних реєстраційних записів із державних реєстрів: - на земельну ділянку площею 3,2047 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області (кадастровий номер 5922986500:09:002:0174) на ім`я Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області; - на земельну ділянку площею 3,3458 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області (кадастровий номер 5922986500:09:002:0353) на ім`я Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області; - на земельну ділянку площею 0,8362 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області (кадастровий номер 5922986500:10:004:0494) на ім`я Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився не заперечив проти заявлених вимог, просить провести розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надав заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] просить провести розгляд справи у його відсутності. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дійшов такого висновку. Встановлено, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17.10.2014 року було визнано спадщину померлого [INFO] [PERSON] , яка складалася із земельної ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва загальною площею 4,39 , що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області , яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 047432, реєстраційний № 929 від 27.03.2002 року відумерлою та передано її у комунальну власність територіальної громади Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області з послідуючою реєстрацією права власності на це майно за громадою Михайлівської сільської ради (а.с.12) Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22.04.2019 року (а.с.9,10) встановлено факт, того що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1922 року народження, який помер [INFO] в с. Михайлівка Лебединського району Сумської області, проживали однією сім`єю та вели спільне домашнє господарство по [ADDRESS] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: протягом семи років, в період з весни 2000 року і по день смерть [PERSON] - 28.03.2007 року. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 03.01.2020 року (а.с.26-27) скасоване рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2014 року по справі № 580/1829/14-ц, яким було задоволено заяву прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі заявника: територіальної громади Михайлівської сільської ради про визнання спадщини [PERSON] відумерлою; скасовано ухвалу від 27.04.2016 року про роз`яснення рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17.10.2014 року по справі № 580/1829/14-ц, де зазначено, що визнана відумерлою спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що мала місце [INFO] , а саме земельну часту (пай) розміром 4,3867 га в т.ч. рілля - 3,2047 га, кадастровий номер 5922986500:09:002:0174; сіножаті - 0,3458 га, кадастровий номер 5922986500:09:002:0353, пасовища - 0,8362 га, кадастровий номер 5922986500:10:004:0494, вартістю 82548 гривень, що належала йому на праві приватної власності на підставі державного акту СМ 047432, передана територіальній громаді Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області; прийняти нове судове рішення у даній справі. Відмовлено в задоволенні заяви прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі заявника - Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, третя особа - Управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастрових планів на земельні ділянки (а.с.14-25), земельна ділянка площею 3,2047 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5922986500:09:002:0174 , яка розташована на території Михайлівської сільської ради належить Михайлівській сільській раді; земельна ділянка площею 0,8362 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5922986500:10:004:0494, яка розташована на території Михайлівської сільської ради належить Михайлівській сільській раді; земельна ділянка площею 0,3458 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5922986500:09:002:0353, яка розташована на території Михайлівської сільської ради належить Михайлівській сільській раді. Ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Згідно зі ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. При зверненні до приватного нотаріуса Жураховського Д.В. для оформлення необхідних документів для прийняття спадщини та оформлення права власності в порядку спадкування на земельні ділянки, які належали [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] отримав відмову, мотивовану тим, що в реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості, що право власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровано за Михайлівською сільською радою Лебединського району Сумської області . З копії спадкової справи (а.с. 44-49) встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа № 102/2019 від 19.07.2019 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. В спадковій справі наявна лише заява спадкоємця [PERSON] . У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.210 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У відповідності з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначалося вище згідно положень ст.317 Цивільного кодексу України саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів є: 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки доведено, що позивач є спадкоємцем майна померлого і має право на отримання спадщини, що належала померлому [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved