Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Більшовик», розташовану на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 08.03.1997 в м. Київ. Свої вимоги обґрунтовував тим, що за життя померла склала заповіт на користь дочки [PERSON], яка спадщину не прийняла та на неї не претендує. Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, позивач в лютому 2017 року звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно йому було відмовлено, у звязку з тим, що дублікат сертифікату на вказану земельну частку (пай) не відповідає вимогам чинного законодавства. Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити, при цьому судові витрати покласти на нього. У попереднє судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.03.1997 в м. Київ, була зареєстрована та проживала в [INFO], спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та розпорядився особистими речами померлої. Спадкоємець за заповітом померлої спадщину не прийняла, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. До складу спадщини входить земельна частка (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Більшовик», розташована на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, що підтверджено копією дублікату на сертифікат № 012750. Проте, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що вказаний дублікат сертифікату на земельну частку (пай) не відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №\~720/95 передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Таким чином, оскільки дублікатом сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджено, що померла [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Більшовик», а позивач не може оформити вказане майно в порядку спадкування через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тому таке визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнятне судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved