Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

позивач звернувся до суду 13.09.2017 року з позовом, який в подальшому було уточнено, вказавши, що 28.05.2011 року він відповідно прийомо-передавального акту від 28.05.2011 року придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРА» автомобіль марки «Nissan Qashqai 2/0 2 WD 6МТ SЕ+», номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], рік виготовлення 2011. 21.10.2015 року, о 13 годині 15 хвилин в районі вул. XXII партзїзду Дзержинського (Металургійного) району в місті [PERSON], відповідно до Довідки МВС від 19.11.2015 року за № 14/3-12ск, виникла дорожньо-транспортна пригода, учасником якої є автомобіль позивача, внаслідок якої Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року по справі №210/5172/15-п було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень та стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в дохід держави. До 21.10.2015 року автомобіль був новим, перебував на гарантійному обслуговуванні. Крім того, автомобіль був застрахований у Страховій групі «PZU Україна». 20.11.2015 року відповідно до платіжного доручення № 37359 від 20.11.2015 р. третя особа виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 49\~500 грн. Але, відповідно до Договору позики між позивачем та [PERSON] від 28.10.2015 року та розписки, де позивач брав позику на купівлю автомобіля борг у розмірі 100\~000 гривень, він останньому відшкодував 49\~500 грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09.11.2015 року, сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Nissan Qashqai 2/0 2 WD 6МТ SE+, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер (VIN) SJNFBAJ10U2229780, номер двигуна [NUMBER], рік виготовлення 2011, в цінах на дату 05.11.2015 року становить 101\~952,19 грн. На даний час відповідачем збитки не сплачено і він уникає розмови з даного питання. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 101\~952,19 грн. матеріальної шкоди, 1\~019 грн.52 коп. сплаченого судового збору, а всього 102\~971 грн. 71 коп. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] відповідно до поданої заяви просить розглянути справу без його присутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом. Представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія PZU» [PERSON] у судове засідання не зявився, 04.05.2018 року суду надано письмове пояснення по справі, відповідно до якого, що Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія PZU» підтвердило факт виплати [PERSON] страхового відшкодування у сумі 49\~500,00 грн. згідно ліміту відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції. У відповідності до п. 9 п. 1 Розділу ХІ Перехідних Положень\~ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2015 року близько 13 годині 15 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті пр. Металургів-вул. 22-го Партзїзду в м. Кривому Розі, був неуважним на регульованому перехресті, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] , що рухався прямо в зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON], після чого він продовжив неконтрольований рух та здійснив наїзд на опору світлофора. Внаслідок ДТП постраждалих не має. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2015 року, яка не оскаржена та набрала законної сили 01.12.2015 року, [PERSON] був притягнутий до адміністративною відповідальності за ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля марки «Nissan Qashqai 2/0 2 WD 6МТ SЕ+», номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], рік виготовлення 2011, державний реєстраційний номер [NUMBER] є позивач по справі [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пункт 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. розяснює, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д13/11/15 від 09.11.2015 р. сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля марки «Nissan Qashqai 2/0 2 WD 6МТ SЕ+», державний реєстраційний номер [NUMBER] в цінах станом на дату 05.11.2015 р. складає 101\~952,19 грн. Відповідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-IV\~від 01.07.2004\~р. у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 36 п. 36.1 Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Автомобіль марки «Nissan Qashqai 2/0 2 WD 6МТ SЕ+», державний реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться № RZ.002743 від 04.07.2015 року був застрахований, строк дії страховки з 05.07.2015 року до 04.07.2016 року, страховик Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія PZU». 20.11.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія PZU» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 49\~500,00 грн. Даний факт підтверджується копією платіжного доручення № 37359 від 20.11.2015 року та не заперечується позивачем. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши законодавство та надані суду докази, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, так як позвачу частково відшкодовано шкоду Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія PZU», яке відповідно до договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться № RZ.002743 від 04.07.2015 року, виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 49\~500,00 грн. Наявність договору позики, укладеного між позивачем та [PERSON] від 28.10.2015 року, яким позивач обгрунтовує суму відшкодування матеріальної шкоди, спричиненної ДТП, в розмірі 101\~952,19 грн., не є підставою для її стягнення з відповідача в повному обсязі. На думку суду матеріальна шкода має складати 101\~952,19 грн. (розмір шкоди, визначенної висновком) 49\~500,00 грн. (сплачена сума страховиком) = 52\~452,19 грн. Так як Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія PZU» має право в подальшому стягнути з відповідача суму страхової виплати в розмірі 49\~500,00 грн. в порядку регресу. Тобто імовірне подвійне стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1\~019,52 гривень, так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то й з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 524,54 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial