Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-07202-130308. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 березня 2008 року сторони уклали кредитний договір № 002-07202-130308, відповідно до умов якого банк відкриває відповідачеві [PERSON] картковий рахунок № 26250902278649, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя. Відповідно до п.5.2. договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобовязань. Відповідно до п.1.3 договору банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500,00 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання зобовязань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. У відповідності до договору [PERSON] зобовязалась щомісячно здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, овердрафтом, сплачувати проценти за користування кредитом та пеню у разі порушення строків сплати заборгованості. Відповідно до п.3.4 договору держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Згідно позовної заяви, свої зобовязання за кредитним договором[PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 23 березня 2015 року становить 26370,89 гривень яка складається з: -тіло кредиту: 15864,73 гривні; -прострочене тіло кредиту: 1335,27 гривень; -заборгованість за відсотками: 9170,89 гривень; -заборгованість за комісіями: 0,00 гривень. Оскільки відповідач має заборгованість по зобовязанням згідно кредитного договору, яку в добровільному порядку не погасила, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: -копія договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 13 березня 2008 року (а.с.2); -копія тарифів на обслуговування платіжних карток (а.с.3); -копія паспорту відповідача (а.с.4); -розрахунок заборгованості (а.с.5-6); -копія наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» (а.с.7); -копія статуту банку (а.с.8); -копія довідки з ЄДРПОУ (а.с.9); -підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.10). Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не оспорюючи наданих позивачем розрахунків та пояснюючи, що вона з 2008 року користувалась платіжною карткою згідно укладеного договору. Через скрутне матеріальне становище неодноразово знімала грошові кошти з карткового рахунку, частково погашаючи при цьому лише відсотки за користування кредитом, в звязку з чим утворилась заборгованість. Крім того, відповідач зазначала про відсутністю коштів для погашення кредиту в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: -відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; -відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; -згідно ч.3 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; -в судовому засіданні встановлено, що 13 березня 2008 року сторони уклали кредитний договір № 002-07202-130308, відповідно до умов якого банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії з встановленням ліміту на день укладення кредитного договору на рахунку в сумі 1500,00 гривень. За умовами укладеного договору відповідач зобовязалась щомісячно здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, овердрафтом, сплачувати проценти за користування кредитом та пеню у разі порушення строків сплати заборгованості; -відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; -статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; -відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; -відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; -статтею 629 ЦК України передбачена обовязковість договору для виконання сторонами. За результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, враховуючи пояснення відповідача щодо невиконання зобовязань згідно укладеного договору та наявності заборгованості, так як умовами укладеного договору передбачена відповідальність в разі неналежного виконання взятих на себе зобовязань, суд доходить висновку про доведеність позовних вимог в повному обсязі та потребу їх задоволення. \~ Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved