Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 23.11.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.12.2017 року має заборгованість 55308,54 грн., що складається із заборгованості за кредитом 5000 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 36193,04 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 14115,50 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позивач зазначає, що 06.12.2013 Карлівським районним судом уже було винесене рішення про стягнення заборгованості за даним договором у розмірі 38722,95 грн., тому просить стягнути різницю - 16585,59 грн. та штрафи, що нараховані у звязку з невиконанням зобовязання: фіксована частина - 500 грн., процентна складова 829,28 грн.. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.11.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки, шляхом приєднання, в порядку ст. 634 ЦК України, до умов запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви (надалі - Заява), в якій міститься підпис зроблений від його імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами (а.с. 12, 13-18). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с. 8-11) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту, відсотків за користування ним та штрафних санкцій. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Заяви, підписаної відповідачем, він ознайомлений та згоден з Тарифами банку (а.с. 12). З розрахунку заборгованості (а.с. 8-11) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 05.12.2017 року, з урахуванням раніше стягнутої заборгованості (а.с. 6-7), становила 17914,87 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.259 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 23.11.2007 і добровільно не сплачує визначені договором платежі, в тому числі і після винесення рішення від 06.12.2013. Наявність рішення суду про стягнення заборгованості не припиняє обовязку відповідача перед позивачем. Таким чином, суд вважає за можливим задовольнити вимоги банку про стягнення боргу. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє, то з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем, в сумі 1600 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, ст.1069 ЦК України,

Outcome: approved