Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилою площею в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Овідіопольський РС ГУДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позивач до суду не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник надали письмові заперечення, в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки невідомі. Представник Овідіопольського РС ГУДМС в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з відповідачем позивачка перебувала в шлюбних відносинах. З 1973 року відповідач був зареєстрований по цією адресою. 4 квітня 1997 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] за актовим записом № 59). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] належав матері позивачки - [PERSON], яка померла [INFO], на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого Слаевою Р.К., державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області від 23.07.1984 року, за реєстровим № 1267 та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Слаевою Р.К., державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області від 23.07.1984 року, за реєстровим № 1269. Зазначений житловий будинок зареєстрований 25.10.1984 року Б- Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу № 3, за реєстровим № 376. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 вересня 2008 року належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 1; 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382 від 11.12.2003р., дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах і їм гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 3 вказаного Закону, під місцем мешкання вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; а під реєстрацією розуміється внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи. За приписами ст. 6 вказаного Закону, громадянин України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ст. 7 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та відповідних доказів того, що позовні вимоги позивача безпідставні і не підлягають задоволенню. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка отримала зазначений житловий будинок у спадщину вже після розірвання шлюбу з відповідачем, а реєстрація відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати його права, як власника будинку.

Outcome: approved