Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 12.04.1991 року його батьком [PERSON] було отримано ордер на вселення до житлового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] . До вказаної квартири у 1991 році вселилися його батько - [PERSON] , його мати - [PERSON] , він та його брат - [PERSON] , як члени родини наймача. Усі ми були зареєстровані у вказаній квартирі.Згодом [PERSON] та [PERSON] припинили проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з причин розірвання шлюбу та в подальшому переїзду для проживання до інших житлових приміщень. При цьому останні скасували свою реєстрацію постійного місця проживання, за вказаною адресою.Також з 2005 року припинив своє проживання у квартирі за вказаною адресою і його брат [PERSON] , переїхавши проживати до іншого житлового приміщення, але за вказаною адресою зареєстроване його місце постійного проживання.На сьогодні він самостійно разом із своєю родиною користуюсь вказаною квартирою, здійснив реєстрацію постійного місця проживання у квартирі своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .Відповідач у 2005 році добровільно покинув житлове приміщення, де зареєстровано його постійне місце проживання та переїхав проживати до іншого місця. Жодного разу у вказаному житловому будинку не з`являлися, тобто вже більше п`ятнадцяти років не проживає і не користуються цим житловим приміщенням, своїх прав на проживання у цьому житловому будинку не заявляв, але при цьому до тепер не вчинив дій щодо скасування свого постійного місця проживання за цією адресою і на сьогодні залишається зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] .Скасувати реєстрацію місця проживання Відповідача за цією адресою без його особистої заяви відповідно до норм ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» неможливо, окрім як за рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що він більше шести місяців прав щодо користування житловим приміщенням не заявляв (не з`являючись до нього та не проживаючи там значний час) не приймають участі у витратах на його утримання. Позивач вказує, що наявність місця реєстрації відповідача за цією адресою порушує його права на належне користування цієї квартирою, він не має можливості здійснити дії щодо визначення себе наймачем вказаної квартири без його згоди, а також розпочати дії із приватизації вказаної квартири.Просить суд [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача відзив на позовну не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.04.1991 року [PERSON] отримано ордер № 21 на право найняття квартири за адресою: [ADDRESS] , виданого на підставі спільного рішення адміністрації та профкома виробничого об`єднання «Днепр». Відповідно до довідки № 648 від 21.08.2018 року виданої ТОВ «Україна» за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1987 р.н. (заявник), зареєстрований в 1991 році; [PERSON] , 1961р.н. (мати), зареєстрована в 1991 році; [PERSON] , 1981р.н. (брат), зареєстрований в 1991 році; [PERSON] , 2005р.н. (син), зареєстрований в 2017 році; [PERSON] , 2012р.н. (донька), зареєстрована в 2017 році; особовий рахунок відкрито на [PERSON] виписаного 20.01.1991 року. Згідно акту від 15.03.2021 року, затвердженого Головою правління ОСББ «Робоча 80А», [PERSON] , 1981 р.н., зареєстрований по [ADDRESS] , за даною адресою не проживає з 2005 року. Під час вирішення справи по суті, суд вважає, що правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями\~Житлового кодексу Української РСР, якими передбачені права наймачів житлових приміщень та членів родини останніх. Відповідно до\~ст.58 ЖК України\~на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.Відповідно до положень ст.ст.\~64,\~65 Житлового кодексу України,\~члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~До членів\~сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство.\~Особи,\~що вселилися\~в жиле\~приміщення як\~члени сім`ї\~наймача,\~набувають рівного\~з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення\~\~зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч.3 ст.71 ЖУ України. Відповідно до\~ст.72 ЖК України, визнання особи такою,\~\~що втратила право\~\~користування жилим приміщенням внаслідок\~\~відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У роз`ясненнях, що містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2, зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово. Згідно\~ст.6\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, оскільки позивачем не надано доказів, того, що він є наймачем спірної квартири, а отже має право звернутися до суду з вказаним позовом. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321,405ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: dismissed