Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Більшовик», розташовану на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що сертифікат на вказану земельну частку (пай) втрачений, а його дублікат отримати неможливо. Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити, витрати по справі просила покласти на нього. У попереднє судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа в попереднє судове засідання також не зявилася, просила справу слухати за її відсутності, у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на дані «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», за № 473 у ній значиться запис на право на земельну частку (пай) [PERSON] розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, сертифікат СМ № 0128941 від 30.10.1996, який отримано, що підтверджено листом Відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумські області від 22.03.2017. В той же час, вказаний сертифікат на зазначену земельну частку (пай) втрачений, що вбачається з обяви до газети, а отримати його дублікат позивач не може, що видно з листа Путивльської районної державної адміністрації від 13.06.2017. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №\~720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, аналіз викладених правових норм та встановлених обставин дозволяє дійти висновку про те, що позивач [PERSON] був внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», при цьому отримав відповідний сертифікат, який було втрачено, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати по справі судом не розподіляються за відповідним клопотанням позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved