Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 вересня 2014 року з відповідачем він уклав договір банківського вкладу у гривні України № 2110011305. За умовами угоди, банк прийняв кошти вкладника в сумі 2352,02 грн. на строк 31 календарний день зі сплатою 22% річних, з можливістю поповнення вкладу та пролонгації дії договору на такий же строк. Того ж дня, позивач поповнив свій вклад на 43000 грн., а через місяць ще на 1000 грн., оскільки правовідносини між сторонами були продовжені. Таким чином, загальна сума вкладу [PERSON] в АТ «ІМЕКСБАНК» станом на 25.12.2014 становить 46352,02 грн. та 792,45 грн. - відсотки нараховані станом на 30.11.2014р. 18 грудня 2014р., позивач, не маючи наміру на подальше пролонгування дії договору, звернувся до банку з заявою про повернення йому вкладу та нарахованих відсотків після закінчення строку дії договору, тим самим чітко даючи зрозуміти, що не бажає продовжувати депозитні правовідносини з відповідачем. 25 грудня 2014р. в установі банку вкладнику було відмовлено в поверненні його депозиту, в зв'язку з чим, ним повторно була написана заява про видачу коштів готівкою через касу відділення №447 АТ «ІМЕКСБАНК». Однак, до теперішнього часу депозит та відсотки по ньому повернуті не були. На підставі вищевикладених обставин, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд зобов'язати відповідача повернути йому суму банківського вкладу в розмірі 46352,02 грн. та нараховані відсотки в сумі 2118,33 грн., а також стягнути з банку, відповідно до ст. 625 ЦК України, 3% річних в розмірі 125,73 грн. моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позові та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності представника відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 вересня 2014р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі начальника відділення АТ «ІМЕКСБАНК» № 447 Чегодарь П.Т. та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу у гривні України № 2110011305. Відповідно до предмету договору, банк прийняв кошти вкладника в сумі 2352,02 грн. на депозитний рахунок строком на 31 день (до 27.10.2014р.) зі сплатою 22% річних. Умовами угоди також визначено, що поповнення вкладу можливе протягом всього строку дії договору з мінімальною сумою поповнення 1000 грн. Згідно положень ч.1 та ч. 2 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Як вбачається з виписки по особовому рахунку, 26.09.2014 року з іншого рахунку на рахунок вкладника були переведені грошові кошти в сумі 2352,02 грн. та додатково внесено 43000 грн., що в підсумку склало на депозитному рахунку позивача 45352,02 грн. Відповідно до п. 3.4 договору, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу у день повернення коштів, зазначений у п.1.1 або у п. 3.4.2 цього договору, то строк, на який було внесено вклад, вважається продовженим на строк 31 день. Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, останній в жовтні та листопаді не звертався до банку за поверненням йому вкладу. Таким чином, договірні відносини між сторонами продовжували діяти на визначених умовах. Окрім цього, як вбачається зі змісту позовної заяви та показів [PERSON], у кінці листопада місяця в телефонній розмові працівник банку повідомив позивачу, що у випадку пролонгації договору ще на 31 календарний день розмір відсотків по вкладу буде зменшений з 25 до 18 на рік. Оскільки повернення вкладу позивачем не вимагалося, дія договору продовжилася ще на 31 день на змінених умовах в частині розміру відсотків, які за грудень склали 18% річних. 18 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до начальника відділення АТ «ІМЕКСБАНК» в м. Херсоні, в якій просив повернути йому грошові кошти з депозитного рахунку після закінчення строку дії договору. 25 грудня 2014 року [PERSON] знову звернувся до банку з письмовою заявою про повернення йому депозиту готівкою через касу відділення, оскільки в цей день дія договору закінчилася. До теперішнього часу вклад позивачу не повернутий. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.4.4 договору передбачено обов'язок банку повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. Окрім цього, згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 1 ст. 1061 ЦК України визначено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (положення абз. 2 ч.6 ст. 1061 ЦК України). Згідно виписок по особовому рахунку [PERSON], станом на 25 грудня 2014 року сума депозиту складає 46352,02 грн. та нарахованих процентів станом на 30.11.2014р. - 792,45 грн. Також, за період з 01.12.2014р. по 27.01.2015р. сума нарахованих відсотків складає 1325,88 грн. (сума боргу * розмір % річних / кількість днів у році * на фактичну кількість днів нарахування 46352,02 * 18% / 365 * 58). Таким чином, загальна сума відсотків по депозиту станом на 27.01.2015р. складає 2118,33 грн. (792,45 + 1325,88). За вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині повернення суми вкладу в розмірі 46352,02 грн. та відсотків в сумі 2118,33 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Статтею 530 ЦК визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, банк повинен був виконати свої зобов'язання по поверненню вкладнику суми депозиту та нарахованих відсотків по ньому 25.12.2014р. у зв'язку з закінченням терміну дії договору, однак свого обов'язку не виконав, а тому в силу ст. 625 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 125,73 грн. (сума боргу * 3% / кількість днів у році * кількість днів прострочення зобов'язання (46352,02 * 3% / 365 * 33 - з 26.12.2014 по 27.01.2015р). Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки умовами договору та нормами параграфу 3 глави 71 ЦК України відшкодування такої шкоди не передбачено. Посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним, так як даним нормативно-правовим актом передбачено відшкодування лише за шкоду, завдану внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), яка є рухомими майном. Відповідно до ч.1 та п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2014р. [PERSON] уклав угоду з адвокатом [PERSON] про надання правової допомоги, за отримання якої позивачем було сплачено 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №4-1/14. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з АТ «ІМЕКС БАНК» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 515,96 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial