Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідачка проживаючи за адресою: [ADDRESS] і користуючись електричною енергією, допустила порушення вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, оскільки з жовтня 2016 року не сплачує кошти за використану електричну енергію, внаслідок чого станом на 01.05.2018 року виникла заборгованість в сумі 5261,15 грн., а постачання електричної енергії до її квартири було припинено 19.10.2016 року. 01.07.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 14-13-213 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим за вказаною адресою 06.02.2018 року була направлена грошова вимога № 204 про сплату боргу за електроенергію. Однак відповідачкою дана вимога про сплату боргу була проігнорована. А тому вони змушені звернутися до суду і прохають стягнути з неї борг в сумі 5261,15 грн., а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Вивчивши в порядку спрощеного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи (а.с.4), 01.07.2011 року між сторонами було укладено договір № 14-13-213 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.12.5 і п.12.6 цього договору споживач електричної зобов'язується оплачувати спожиту електроенергію відповідно до умов договору та вносити плату за спожиту електроенергію виключно на поточний рахунок постачальника. Як передбачено ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. А відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов'язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Судячи з наданого суду розрахунку, відповідачка в період з 01.07.2011 року по 19.10.2016 року користувалася електроенергією, яку постачав позивач, але оплату за отримані послуги не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 01.05.2018 року утворився борг в сумі 5261,15 грн., через що постачання електричної енергії до квартири відповідачки було припинено 19.10.2016 року. Виходячи з цього, суд вважає, що відповідачем умови договору в повному обсязі не виконувалися, що призвело до виникнення вказаної заборгованості за фактично отримані ним послуги з електропостачання. Також судом встановлено, що позивач направляв відповідачці грошову вимогу № 204 від 06.02.2018 року про оплату боргу за використану електричну енергію в сумі 5261,15 грн., але його вимоги відповідачкою були залишені без виконання. Таким чином, суд вважає, що дану заборгованість за фактично отримані відповідачкою послуги з постачання електроенергії слід стягнути з останньої, як і судовий збір в сумі 1762,00 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та,

Outcome: approved