Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель ЗСАПТ «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Путивль Сумської області, належну їй особисто на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139416 від 16.09.1996, а також право власності на таку ж земельну частку (пай), належну [PERSON] , чоловіку померлої, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139415 від 16.09.1996, який помер [INFO] та спадщину після смерті якого прийняла як спадкоємець першої черги за законом, але не оформила за життя, [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері у строк, продовжений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.07.2020, але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлений можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору просив покласти на нього, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Путивль Сумської області, прийняв спадщину після її смерті у строк, продовжений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27.07.2020. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139416 від 16.09.1996, а також право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне [PERSON] , чоловіку [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139415 від 16.09.1996, який помер [INFO] в с. Бунякине Путивльського району Сумської області, спадщину після смерті якого прийняла як спадкоємець першої черги за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Путивль Сумської області. Разом з тим, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 03.07.2021 № 303/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, з листа Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 09.11.2018 № 1399/169-18 вбачається, що згідно даних «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам закритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Соцтруд» на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, за № 75 на ім`я [PERSON] рахується не отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах серії СМ № 0139415 від 16.09.1999, вказаний сертифікат зберігається у відділі, а за № 76 на ім`я [PERSON] рахується отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах серії СМ № 0139416 від 16.09.1999. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», хоча за життя відповідного сертифікату і не отримав, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане [PERSON] , а в подальшому і позивачем. Крім того, встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved