Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Федорівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про визнання особи такою, що тратила право користування житловим приміщенням. Вказаний позов мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, але не проживають в будинку з серпня 2017 року. Наразі, фактичне місце проживання відповідачів [PERSON] не відоме. [PERSON] була невісткою позивача, а [PERSON] є його онуком. Для вирішення спору позивач неодноразово звертався до спільних родичів, сільської ради, але позитивних результатів це не принесло. На сьогоднішній день він має намір продати будинок, при цьому, несе додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. Також, реєстрація відповідачів в будинку позивача створює перешкоди останньому для отримання житлових соціальних пільг. Відповідачі виїхали до іншого місця проживання та після того, як перестали проживати за місцем реєстрації, жодного дня не проживали та не відвідували належний [PERSON] \~будинок.\~ Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] та покласти на відповідача [PERSON] судові витрати по справі. Позивач надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив не подали. Представник Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав суду заяву, якою просив розглядати справу без їх участі, з матеріалами справи ознайомлений, заперечень щодо позову не має. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 05 квітня 2019 року Білозерським районним\~судом Херсонської\~області було\~постановлено ухвалу,\~якою було\~надано [PERSON] строк для усунення в недоліків позовної заяви. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11\~квітня 2019\~року провадження за позовною заявою [PERSON] було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9133338 від 01.12.2005 року, Свідоцтва № [ADDRESS] про право власності на житловий будинок від 29.11.2005 року, виданого Федорівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідок Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 33 від 28.01.2019 року, № 02-32/144 від 01.04.2019 року, акту обстеження від 28.01.2019 року, відповідачі зареєстровані за адресою: будинок [ADDRESS] , але фактично там не проживають з серпня 2014 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст.ст.\~150,\~156\~ЖК України\~вказано,\~що громадяни,\~які мають\~у приватній\~власності будинок\~(частину\~будинку),\~квартиру,\~користуються ним\~(нею)\~для особистого\~проживання і\~проживання членів\~їх сімей\~і мають\~право розпоряджатися\~цією власністю\~на свій\~розсуд:\~продавати,\~дарувати,\~заповідати,\~здавати в\~оренду,\~обмінювати,\~закладати,\~укладати інші\~не заборонені\~законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на території України» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі:заяви особи\~або її\~представника,\~що подається\~до органу\~реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як один рік не проживають за місцем реєстрації, на протязі останніх років мають інше фактичне місце проживання, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, а реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001 року, діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Оскільки мати [PERSON] є такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, то відповідно і дитина [PERSON] втрачає це право. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved