Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 16.02.2018 року мотивуючи тим, що 06.03.2015 року його, [PERSON], наказом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі №5-к було призначено на посаду начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року №24-К «Про звільнення [PERSON]М.», було звільнено [PERSON] - начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини - лікаря ветеринарної медицини 06 лютого 2018 року із займаної посади згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою для видання наказу про звільнення було зазначено: акт за результатами службового розслідування від 16.01.2018 року, пояснення [PERSON] від 30.01.2018, лист Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області «Про погодження звільнення [PERSON]М.» від 05.02.2018 №06-16/173. З тексту оскаржуваного наказу вбачається, що у ньому взагалі не вказано, яке саме одноразове грубе порушення було ним допущено, коли воно скоєно, в чому полягає його вина, які конкретно посадові обов'язки ним були порушені, яку завдано шкоду. В акті за результатами службового розслідування, що став підставою для видання оскаржуваного наказу про звільнення, вказано, що виявлені факти свідчать про зловживання посадовими особами Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини службових повноважень та мають постійний, систематичний, усвідомлений, контрольований з боку начальника лікарні, характер яких охоплює всі структурні підрозділи державної установи. За таких обставин, встановлене в акті неналежне виконання ним обов'язків носить тривалий, систематичний характер та не має ознак одноразового порушення, тому не може бути правовою підставою для звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України. Крім того, обов'язковою ознакою звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України є грубість порушення, тому необхідно було встановити причинно-наслідковий зв'язок між вчиненим одноразовим порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення, що не було здійснено відповідачем. Звільнення на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України. Більшість порушень, викладені в акті службового розслідування, які стали підставою для видання наказу про звільнення, вчинені працівниками лікарні протягом 2016 року та 1 півріччя 2017 року, тобто дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення накладене на нього з порушенням строків, встановлених трудовим законодавством. Також, відповідачем не враховано, що за період перебування на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини до нього жодного разу не застосовувалися заходи стягнення за порушення трудової дисципліни. Всупереч вимогам ч.1 ст.47, ч. 1 ст.116 КЗпП України, відповідач провів виплату розрахунку при звільненні лише 13.02.2018 року. За таких обставин, відповідач упереджено поставився до нього, не з'ясував всіх необхідних обставин та неправомірно його звільнив з посади начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення йому не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач при поновленні на раніше займаній посаді, зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день поновлення на роботі. Згідно штатного розпису Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, його заробітна плата за останні два місяці роботи грудень 2017 року-січень 2018 року складала 9 081,60 грн. (за грудень 2017 року - 4128,00 грн., за січень 2018 року 4953,60 грн.). Розрахунок середньоденної заробітної плати складається з: 9081,60 грн. (за грудень 2017 року -4128,00 грн., за січень 2018 року 4953,60 грн.) І 41 робочий день (за грудень 2017 року 20 роб. днів, за січень 2018року 21 роб. день) = 221,50 грн. Отже, середньоденна заробітна плата становить 221,50 грн. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день прийняття рішення про поновлення на роботі з розрахунку 221,50 грн. за кожен день вимушеного прогулу. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Проте, відповідач незаконно позбавив його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя. Тому позивач вважає, що його безпідставно звільнили з роботи, не дотримуючись вимог трудового законодавства та грубо порушивши його право на працю. Просив в судовому порядку скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року №24-К «Про звільнення [PERSON]М.», поновити [PERSON] на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (код 40323081, місцезнаходження: вул. Балукова, 22, м. Вишневе, Києво-Святошинського р-ну Київської області, 08133) на користь [PERSON] (код [NUMBER], місце проживання: бул. Олександрійський, 113, кв.14, м.Біла Церква, Київська обл., 09100) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2018 року по день прийняття рішення про поновлення на роботі з розрахунку 221,50 грн. за кожен день вимушеного прогулу, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини та судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав, подав до суду відповідь на відзив та просив: скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 06.02.2018 року № 24-К «Про звільнення [PERSON]», поновити [PERSON] на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.02.2018 року по 10.04.2018 року в розмірі 9524,50 грн., стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 12 000,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Представник відповідача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] та зазначив, що на виконання вимог наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 21.11.2017 № 462 «Про проведення службового розслідування», від 30.11.2017 № 482 «Про продовження терміну службового розслідування», враховуючи результати проведеного позапланового внутрішнього аудиту відповідності та фінансового аудиту окремих питань фінансово-господарської діяльності Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини (аудиторський звіт від 14.11.2017 № 10-11-12/2) та з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення посадовими особами Білоцерківської районної державної лікарні ветеринарної медицини та її структурних підрозділів порушень Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого Постановою КМУ від 21.11.2013 № 857, Правил заповнення, зберігання, списання ветеринарних документів та вимог до їх обліку, затверджених наказом Мінагрополітики від 01.08.2014 № 288, Законів України «Про адміністративні послуги», «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин»,

Outcome: approved