Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 35 206,59 грн., судові витрати в сумі 352,07 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 03.06.2005 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, станом на 31.03.2014 р., має заборгованість в сумі 35 206,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4 965,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30 240,98 грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просила розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.06.2005 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.6). Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, станом на 31.03.2014 р., має заборгованість в сумі 35 206,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4 965,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 30 240,98 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати витрат за користування кредитом залишається невиконаним до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, враховуючи що ПАТ КБ «Приватбанк» при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 352,07 грн., витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved