Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним посилаючись на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS70620650 від 13.02.2006 року [PERSON] було надано кредит у сумі 1434,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 17.06.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 39044,36 гривень. У звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNH4KS70620650 від 13.02.2006 року [PERSON] було надано кредит у сумі 1434,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ними і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Так, згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 17.06.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 39044,36 гривень, із якої: - 1134,68 гривень заборгованість за кредитом; - 9976,74 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 25597,49 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 1835,45 гривень штраф (процентна складова). Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, невідповідність розміру пені, нарахованої позивачем, розміру збитків, які він поніс внаслідок прострочення виконання позичальником зобов'язань щодо своєчасного та у повному обсязі повернення кредиту та процентів за користування ним, суд зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором №DNH4KS70620650 від 13.02.2006 року до 1134,68 гривень. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню частково в загальній сумі 14581,55 гривень. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 14581,55 гривень, що складає 37,35% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 39044,36 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 514,68 гривень, що відповідає 37,35% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1378,00 гривень.

Outcome: partial