Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свою вимогу тим, що перебуває з відповідачем у першому зареєстрованому 11 березня 2011 року Самійлівською сільською радою Верхньорогачинського району Херсонської області, актовий запис № 1. Одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. З вказаних причин у 2013 році шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, дитина на повному утриманні позивача. Позивач прийшла до висновку, що сумісне життя і збереження сім'ї за таких умов неможливі, не бажає більше спільно жити з [PERSON], прохає шлюб розірвати, та оскільки батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видав його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, повідомила, серпня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги після розірвання стосунків не надає, прохала шлюб розірвати, та стягнути аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видав його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2014 року та до повноліття дитини, з врахуванням індексації, зазначивши, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, що приводило до сварок. Причиною розпаду сім'ї позивач вказала несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, оскільки втратила довіру, повагу та почуття любові до нього, разом з дитиною мешкає в будинку батьків, не має наміру ні при яких обставинах поновлювати сімейні відносини з відповідачем, не бачить можливості зберегти шлюб, прохала суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, строк для примирення не надавати, вважає, що сім'я остаточно розпалася. Позивач після розірвання шлюбу має бажання залишити отримане після укладення шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач будучи належним способом повідомленим про час та місце слухання справи шляхом отримання надісланих судом поштових відправлень 27 лютого 2014 року та 11 березня 2014 року з рекомендованим повідомленням про вручення, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки, чи свого представника суд не повідомив. За таких обставин за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 березня 2011 року [PERSON], який народився [INFO] в селі Самійлівка Верхньорогачинського району Херсонської області, та [PERSON] [INFO], яка народилася в селі Тартаул Кантеміровського району республіки Молдова, 11 березня 2011 року зареєстрували в Самійлівській сільській раді Верхньорогачинського району Херсонської, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] в селі Новопетрівка Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с. 7). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, стягненні аліментів, стверджує, що шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2013 року, малолітній син знаходиться на утриманні позивача, відповідач заперечень проти позовних вимог [PERSON] не надав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час слухання справи відповідач фізично здоровий, має постійне місце роботи, стабільно отримує заробітну плату. Позовні вимоги позивача відповідач визнає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Будь-яких фактичних даних стосовно нерегулярності, мінливості доходу відповідача, а також відомостей про існування інших обставин, які б давали суду підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суду не надано, тому вимога позивача в частині стягнення аліментів у розмірі ?? частини з усіх видав заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що оскільки позивач ні при яких обставинах не бажає налагодження шлюбних стосунків, не допускає відновлення шлюбних стосунків, відповідач ніяких дій, направлених на досягнення примирення не вчиняє, від явки до суду без поважних на те причин ухиляється, тому суд приходить до висновку, що на час слухання справи шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони мешкають окремо, причиною розірвання шлюбних відносин є несумісність характерів, відсутність бажання у сторін вчинити будь які дії, направлені на досягнення примирення, втрата довіри та поваги один до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав обґрунтованих заперечень проти позовних вимог позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, тому при викладених обставинах в інтересах сторін та їх малолітнього сина позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved