Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати дії тимчасово виконуючого обов»язки керівника КЕВ м.Одеси Міноборони України Яковенко В.А. щодо формулювання підстав звільнення [PERSON] з посади неправомірними, скасувати наказ ТОВ керівника КЕВ про звільнення [PERSON] з посади інженера виробничого відділення з підстав, визначених ст.38 КЗпП - за власним бажанням, зобов»язати ТОВ керівника КЕВ видати наказ про зміну підстав звільнення [PERSON] з посади інженера виробничого відділення і зазначити - звільнити по ч.3 ст.38 КЗпП - у зв»язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов трудового договору. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі до суду не з»явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з позовом ознайомлені. Представник Міноборони України позов [PERSON] вважає обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Суд вислухав учасників процесу, вивчив надані документи і встановив наступне: з 17.01.2014 року [PERSON] працював на посаді інженера 2 категорії виробничого відділення КЕВ м.Одеси Міноборони. 17.07.2014 року [PERSON] на ім.»я ТОВ керівника КЕВ Яковенко В.А. надав заяву про звільнення з роботи з підстав, визначених ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням (у зв»язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов трудового договору). Наказом ТОВ керівника КЕВ за №520-ос [PERSON] звільнено з посади з 25.07.2014 року з підстав, визначених ст.38 КЗпП - за власним бажанням. Позивач стверджує, що керівник КЕВ змінив підстави звільнення і наказ про звільнення є незаконним, тому і вимагає скасувати цей наказ. [PERSON] пояснив, що причиною його звільнення з посади інженера стало безпідставне зменшення розміру заробітної плати шляхом зменшення надбавки за складність, напруженість у роботі з 50% посадового окладу (цей розмір було встановлено позивачу при його прийомі на роботу) до 10% посадового окладу. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі докази: наказ про звільнення від 25.07.2014 року, заява [PERSON] від 17.-7.2014 року про звільнення, письмове звернення [PERSON] на ім.»я ТОВ керівника КЕВ щодо нарахування і виплати йому надбавки , рапорт помічника начальника відділу про встановлення працівникам КЕВ з 01.04.2014 року надбавки за складність, напруженість у роботі (усім працівникам відділу- у розмірі 50%, [PERSON] - у розмірі 10%), посадова інструкція інженера КЕВ, письмова відповідь ТОВ керівника КЕВ Яковенко В.А. на звернення [PERSON], лист-відповідь КЕВ за №2321 від 23.07.2014 року на чергове звернення [PERSON] Представник МОУ, визнаючи позов [PERSON], зазначив, що рішення ТВО Керівника КЕВ - Яковенко В.А. про звільнення працівника [PERSON] за іншою підставою, ніж та, що зазначена працівником у заяві на звільнення є незаконними діями, тому як не відповідають положенням діючого трудового законодавства України. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово. При цьому підстави розірвання трудового договору залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч.3 ст.38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч.1 ст.38 КЗпП (у даному разі на ст.38 КЗпП). Для визначення правової підстави розірвання трудового договору за ч.3 ст.38 КЗпП значення має сам лише факт порушення роботодавцем законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи не поважність причини такого порушення та його істотність (ці правові позиції висловлені ВСУ в постановах від 31.10.2012 року по справі №6-120цс12 і від 22.05.2013 по справі №6-34цс13). У даному випадку позивач з 17.01.2014 року перебував у трудових відносинах з КЕВ м.Одеси МОУ, 17.07.2014 року подав заяву про звільнення з робота у зв»язку з порушенням працедавцем законодавства про працю - ч.3 ст.38 КЗпП. Наказом ТОВ керівника КЕВ позивача звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. Надані суду письмові докази свідчать, що працедавець умови трудового договору не виконував і не виплачував позивачу надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу. З огляду на викладене вимоги [PERSON] щодо скасування наказу про звільнення підлягають задоволенню в частині зміни формулювання підстав звільнення. Відповідно вимоги позивача щодо зобов»язання керівника КЕВ видати новий наказ про звільнення є безпідставними. . Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу зміни формулювання причин звільнення, регламентуються ст.ст.38,48, 231,232,233 КЗпП України, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях..

Outcome: partial