Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищазазначеною позовною заявою, яку обґрунтовує наступним. 17 липня 2008р. позивач отримав нотаріально оформлену довіреність : правом передоручення повноважень третім особам в змісті якої зазначено розпоряджатися ( продати, обміняти, заставити, передати у позичку, оренду) легковим автомобіль марки BA3-21113, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] та керувати транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , що видане Чернівецьким МРЕВ ВДАІ УМВС в Чернівецькій області 21.07.2005 р.на ім`я [PERSON] а також надано право керувати транспортним засобом, зняти транспортний засіб з обліку. Починаючи з 17.07.2008р. позивач відкрито та добросовісно став володіти вказаним рухомим майном-автомобілем марки ВАЗ-21113 номер [NUMBER] до теперішнього часу, самостійно ніс витрати з утримання та користування легковим автомобілем сірого кольору марки ВАЗ-21113 номер [NUMBER] . Позивач щорічно робив поточний ремонт автомобіля та ніс матеріальні втрати. Позивач впевнений, що всі його родичі та знайомі які проживають в селі Н. Апша Діброва,Тячівського району та в інших населених пунктах вважають його власником легкового сірого кольору автомобіля марки ВАЗ -21113. 17 травня 2017р. згідно вищезазначеної довіреності позивач вирішив зареєструвати вказаний автомобіль на себе. Згідно реєстраційної картки транспортного засобу йому стало відомо, що зазначений автомобіль 19.05. 2015р. знято з обліку у зв`язку з вибраковкою. Вказані обставини щодо володіння і користування вказаним транспортним засобом можуть підтвердити в судовому засіданні свідки. Позивач зазначає, що добросовісно заволодів рухомим майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим рухомим майном - автомобілем, інакше кажучи, не знав про обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. Позивач тривалий час біля дев`яти років продовжував володіти майном відкрито ті безперервно, тобто це володіння було очевидним для третіх осіб. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на рухоме майно - легковий автомобіль марки ВАЗ-21113, 2002 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] , який був зареєстрований станом на 17 липня 2008р. в Чернівецькому МРЕВ ВДАІ УМВСУ в Чернівецькій області реєстраційний номер [NUMBER] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову. Представник Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Повідомив, що права на спірний автомобіль у нього припинились ще в 2005 році. Заслухавши представника представника позивача, дослідивши докази, судом встановлено наступне. Відповідачу [PERSON] на праві власності належав легковий автомобіль марки ВАЗ-21113, 2002 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] , який був зареєстрований станом на 21 липня 2005 р. в Чернівецьким МРЕВ ВДАІ УМВСУ в Чернівецькій області з реєстраційним номером [NUMBER], що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах справи а.с. 7. 17 липня 2008р. [PERSON] отримав нотаріально оформлену довіреність з правом розпорядження (продажу, обміну, застави, передачі у позичку, оренди) легковим автомобілем марки BA3-21113, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , строком на 10 років. Позивач вказує на те, що 17 травня 2017р. згідно вищезазначеної довіреності позивач вирішив зареєструвати вказаний автомобіль на себе. Однак згідно реєстраційної картки транспортного засобу [PERSON] стало відомо, що зазначений автомобіль 19.05. 2015р. знято з обліку у зв`язку з вибраковкою. Так, з доданої до матеріалів справи копії Реєстраційної картки ТЗ ( а. с. 18) вбачається, що 19.05.2015 року з легковим автомобілем марки ВАЗ-21113, 2002 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] Універсал проведено операцію «Зняття з обліку у зв`язку з вибраковкою». Позивач зазначає, що добросовісно заволодів рухомим майном на законних підставах оскільки володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим рухомим майном - автомобілем, інакше кажучи, не знав про обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. [PERSON] аргументує свою позицію тим, що за час біля дев`яти років продовжував володіти майном відкрито ті безперервно, тобто це володіння було очевидним для третіх осіб. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на рухоме майно - легковий автомобіль марки ВАЗ-21113, 2002 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] , який був зареєстрований станом на 17 липня 2008р. в Чернівецькому МРЕВ ВДАІ УМВСУ в Чернівецькій області реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджений Постановою КМУ №1388 від 7 вересня 1998 року зі змінами і доповненнями від 23 грудня 2009 року (далі Порядок). У відповідності до п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, а документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є в тому числі і копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно п.45 Порядку вибракувані транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а громадян - за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до сервісних центрів МВС. Вивільнені після зняття з обліку транспортних засобів у зв`язку з їх вибракуванням складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються у розпорядженні власників. Відповідні сервісні центри МВС за зверненням власника видають на такі складові частини довідки встановленого зразка. З огляду на вищезазначене, відповідач [PERSON] фактично відмовився від державної реєстрації належного йому на праві власності транспортного засобу ВАЗ-21113, 2002 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] у порядку встановленому актами цивільного законодавства, знявши його з обліку у зв`язку з вибраковкою. Тому в даному випадку суд критично розцінює заяву [PERSON] про те, що права на спірний автомобіль у нього припинились ще в 2005 році, адже матеріали справи не містять жодних доказів того, що спірний трансопртний засіб вибув із його володіння шляхом продажу тощо. Суд звертає увагу нате, що Довіреністю, посвідченою 17.07.2008 року приватним нотаріусом Балковим М.М. відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником при здійсненні від його імені юридичних дій, пов`язаних з продажем, обміном, здаванням в найом, укладанням договорів позички, страхування щодо належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію, транспортним засобом - легковим автомобілем марки BA3-21113, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] , строком на десять років. Сутність та правова природа представництва регулюються положеннями Глави 17 ЦК України. Частиною 3 ст. 244 ЦК України визначено, що довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом, відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Таким чином, позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів, що він набув право власності на транспортний засіб - легковий автомобіль марки BA3-21113, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ч.2 ст. 16 ЦК України, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Окрім того, вказаною нормою законодавець закріпив право особи захищати саме свої права, а не права інших осіб, які здійснюють свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Фактично з матеріалів справи слідує, що саме власник [PERSON] мав право зняти з обліку спірний транспортний засіб і тому такий відповідно мав право в подальшому віршувати питання про поновлення державної реєстрації на належний йому транспортний засіб. Позивач [PERSON] всупереч вищенаведеному, звернувся до суду з вимогою поновити за ним державну реєстрацію транспортного засобу, через анулювання якої він позбавлений можливості зареєструвати на себе автомобіль, а поновлення її можливе лише за рішенням суду. Разом з тим позивачем не прийнято до уваги, що Порядком не передбачено такої операції як поновлення державної реєстрації транспортного засобу знятого з обліку у зв`язку з вибраковкою. У даному випадку можлива тільки державна реєстрація транспортного засобу, яка відповідно до п.8 Порядку проводиться на підставі заяви власника або його представника, і документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, а рішення суду із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, є одним із документів, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином позивачем [PERSON] суду не доведено, що діями або бездіяльністю відповідачів порушені його права, або будь-які дії відповідача перешкоджають йому у здійсненні свого права. Навпаки, відповідач [PERSON] у відзиві не заперечив проти поновлення державної реєстрації на транспортний засіб. Також, суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] відмовляється від звернення із заявами до РСЦ МВС в Чернівецькій області про державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу або отримання ним відмови у поновленні державної реєстрації. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом права за відсутності його порушення відповідачем, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права [PERSON] , яке в даному випадку не порушене, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed