Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що 28.11.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір № 281/1 про намір укласти договір купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 7600 грн. в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов'язання на забезпечення його виконання з метою забезпечення реалізації своїх намірів, щодо купівлі-продажу квартири та платіжної спроможності. У подальшому відповідач відмовився від укладення договору купівлі-продажу квартири, але сплачену суму у розміру грошових коштів не повернув. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь аванс в розмірі 7600 грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 281/1 про намір укласти договір купівлі-продажу нерухомості (а.с.7) Відповідно до умов передбачених п.п. 5.1 п.5 договору, відповідач на забезпечення виконання договору отримав грошові кошти у розмірі 7600 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Заперечуючи проти позову представник відповідач зазначив, що оскільки в договорі про намір укласти основний договір купівлі-продажу нерухомості сплачена сума зазначена як завдаток то відповідач розцінює її завдатком, однак суд не погоджується з такими твердженнями, оскільки це правило застосовується у випадках, коли між сторонами було укладено основний договір купівлі-продажу, але він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавались. Судом встановлено, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 7600 грн. з метою забезпечення виконання договору в майбутньому, який не був укладеним, тому вказана сума вважається авансом. Таким чином, сторони 28.11.2013 року домовились укласти договір купівлі-продажу нерухомості, але в подальшому він укладений не був, тому сплачена в рахунок виконання договору грошова сума у розмірі 7600 грн. є авансованою і підлягає поверненню позивачу у такому ж розмірі. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги [PERSON] про стягнення авансу з [PERSON] у розмірі 7600 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved