Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, у якому просив суд: визнати [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є\~власником Ѕ\~будинку [ADDRESS] .\~У даному\~домі зареєстровано\~троє людей:\~позивач,\~його дружина\~ [PERSON] \~та син\~ [PERSON] .Однак, хоча відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, фактично він протягом року у зазначеному домі не проживає та не з`являвся. Факт непроживання відповідача підтверджується актами обстеження будинку, що складені комісією органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Троїцький». У свою чергу відповідач, який не проживає за адресою: [ADDRESS] , втратив право користування квартирою внаслідок його відсутності без поважних причин понад\~один рік.Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не споживаються відповідачем, але нараховуються відповідними комунальними підприємствами та сплачуються [PERSON] , у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву в якій зазначив, що позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у\~ разі\~ визнання\~відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить 1/2 будинку [ADDRESS] , що підтверджується Реєстраційним посвідченням №10177 091 від 24.05.1999 року, про що зроблено запис в реєстраційну книгу № 208 під реєстром №2138, стр. 101, виданого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету народних депутатів Одеської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на спадок за законом, що в свою чергу, видано 5-ю Одеською державною нотаріальною конторою від 27.05.1994 року. Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 0215 від 31.07.2020 року, у будинку [ADDRESS] , зареєстровані: позивач, його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який з більше ніж 1 рік не проживає, не здійснює оплату за квартиру. Своїх речей у квартирі позивача не має, вселитися спроб не чинив, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажає. Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом обстеження будинку [ADDRESS] , від 31.07.2020 року, що складений комісією органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Троїцький», актом обстеження будинку [ADDRESS] , від 07.08.2020 року, що складений комісією органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Троїцький», актом обстеження будинку [ADDRESS] , від 30.09.2020 року, що складений комісією органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Троїцький», Також, відповідно до відповіді Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (Вхід.№ ЕП - 13871 від 07.08.2020 року) на запит Малиновського районного суду м. Одеси за адресою [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] . Оскільки за адресою [ADDRESS] зареєстровано три особи, одна з яких тривалий час там не проживає, позивач змушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за вищезазначеною адресою. Відповідач в силу своєї відсутності, участі по утриманню будинку не приймає, не надає грошових коштів на сплату комунальних платежів, на ремонт приміщень та іншого майна. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідач визнав позов повністю, що підтверджується заявою від 21.09.2020 року (Вхідний №39461). Згідно даної заяви відповідачеві наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Визнання позову це розпорядницька дія відповідача, його згода на задоволення заявлених позовних вимог, спрямована на закінчення розгляду судом заявленої вимоги шляхом винесення рішення про її задоволення. Визнання позову є розпорядницькою дією відповідача і означає безумовну згоду з вимогами позивача та з винесенням судом рішення на користь позивача незалежно від наявності і доведеності фактів, що входять у підставу позову. Визнання факту є різновидом пояснень відповідача як засобу доказування і спрямоване на підтвердження наявності певної обставини, доказування якої згідно з правилами про розподіл тягаря доказування покладається на позивача. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved