Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суд з зазначеним позовом до Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей» Туризм.УА» в м. Кривий Ріг та просить стягнути на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9100 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. завданих внаслідок неналежного виконання умов договору та судових витрат - 114 грн. 70 коп. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 22 травня 2013 року між сторонами був укладений договір - доручення на туристичне обслуговування №4-05/13, згідно якого турагент зобов'язаний надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а клієнт прийняти та оплатити ці послуги. Вказаний договір позивач уклав в особистих інтересах та інтересах співмешканки [PERSON] та її малолітнього сина - [PERSON]. При проходженні реєстрації для перетину державного кордону було встановлено, що в пакеті документів, що були підготовлені за допомогою турагенства відсутня довідка з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України або нотаріально посвідчена її копія, через що позивачу та особам, що з ним подорожують, було відмовлено в перетині кордону. Позивач посилається на те, що турагент не проінформував про перелік документів для виїзду за кордон, в наслідок чого йому та особам, які з ним подорожують, було відмовлено у перетині кордону, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та в останній редакції позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2091 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та судові витрати по справі у розмірі 114 грн. 70 коп. Позивач та представник позивача, в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що позовні вимоги в останній редакції підтримують в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Зазначили, що у зв'язку з незаконними діями відповідача позивачеві та особам, які подорожували з ним були спричинені глибокі моральні страждання. Оскільки працівники турагенства не розповіли позивачу про документи, необхідні для проходження кордону, прикордонники відмовили в перетині кордону України неповнолітньою дитино. Через це фактично Враховуючи те, що з позивачем була малолітня дитина, він дуже хвилювався за її життя та здоров'я. Представник відповідача, в судовому засіданні, пояснив, що з позовними вимогами не згоден в повному обсязі, та зазначив, що відповідно до Договору-доручення на туристичне обслуговування №4-05/13 від 22.05.2013р., а саме п. 2.4.4 такого Договору, саме на Туриста було покладено обов'язок оформлення необхідних документів для виїзду дитини закордон. Також зазначив, що позивач при оформленні вищевказаного договору повідомив, що у тур до Туреччини він їде з дружиною та дитиною. При цьому він не повідомив, що не є батьком [PERSON]. Свідоцтва про народження дитини відповідачу не надавалося. Крім того вказала, що вартість туру на дитину складала 2091 грн. Суд дослідив матеріали справи: - рахункова квитанція №013855 на суму 9100 грн., по оплаті туристичної послуги наданої Філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей «Туризм.УА» в м. Кривий Ріг (а.с.4); - Договір-доручення на туристичне обслуговування №4-05/13 від 22.05.2013 року укладений між Філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей» Туризм.УА» в м. Кривий Ріг та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-7); згідно 2.1.3. якого туроператор зобов»язаний надати туристу повну і достовірну інформацію - довідка №888 від 20.03.2013 року видана УПСЗН виконкомом Саксаганської районної у місті ради [PERSON] в тому, що вона дійсно перебуває в управління ПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради та одержує допомогу одинокої матері на дитину - [PERSON] (а.с.11); - відповідь від 26.06.2013 року надана виконуючим обов'язки директора філії ТОВ «Бюро подорожей» Туризм.УА» в м. Кривий Ріг на звернення [PERSON] (а.с.12); - лист виконкому міської ради від 19.06.2013 року №Л-111/040 про розгляд звернення [PERSON] (а.с.13); - свідоцтво про народження [PERSON] 20 лютого 2011 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14); - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00012459470 від 17.07.2013 року, відповідно до якого [PERSON] народився [INFO], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.15); - претензія [PERSON] від 17.06.2013р. направлена Філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей» Туризм.УА» в м. Кривий Ріг (а.с.25-26); Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача та представника відповідача, оцінюючи досліджені та наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Встановлено, що 22 травня 2013 року між [PERSON] та Філією ТзОВ «Бюро подорожей» Туризм.УА» був укладений договір - доручення на туристичне обслуговування №4-05/13, відповідно до умов якого турагент зобов'язується забезпечити надання туристу і особам, які з ним подорожують, комплекс туристичних послуг. Вказаний договір позивач уклав в особистих інтересах та інтересах [PERSON] та її малолітнього сина - [PERSON], які з ним подорожували. 22 травня 2013 року позивачем, відповідно до відомостей розрахункової квитанції №013855, була сплачена повна вартість туристичних послуг в сумі 9100 грн. 29 травня 2013 року прибувши до аеропорту м. Одеси для здійснення подорожі, при проходженні реєстрації для перетину державного кордону було встановлено, що в пакеті документів, що були підготовлені за допомогою турагенства відсутня довідка з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України або нотаріально посвідчена її копія, через що малолітньому [PERSON] було відмовлено в перетині кордону, у зв'язку з чим [PERSON] відправив його на таксі до м. Кривого Рогу, а сам з [PERSON] продовжив подорож. В результаті не отримання малолітнім [PERSON] туристичних послуг на підставі договору, оплату за які здійснював [PERSON], останньому було завдано матеріальної шкоди в розмірі 2091 грн. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57,- виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення або нотаріально засвідченої довідки про народження дитини,виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про відповідно до ч.1ст. 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Відповідно до п.2.1.3. вказаного вище договору - доручення на туристичне обслуговування, туроператор зобов'язаний надати туристу повну і достовірну інформацію, яка передбачена діючим законодавством України. При цьому суд не приймає до посилання представника відповідача на п. 2.4.4. договору , оскільки останній передбачає зобов»язання оформити нотаріально завірений дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордом, якщо дитина подорожує з одним з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені обома батьками із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі та не роз»ясніє порядок оформлення документів одиноким батькам. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані: надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом; Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем неналежно виконаний обов'язок з надання інформації позивачу про правила перетинання державного кордону неповнолітньою особою, що подорожує разом з ним, а, отже не виконано умови договору. Так позивач уклав угоду на туристичне обслуговування 3- х осіб: себе - [PERSON], [PERSON] і та [PERSON] та сплатив за надання послуг 9100 гр-н. Малолітньому [PERSON] послуги надані не були. Отже суд вважає, що існують підстави стягнення з відповідача на користь позивача 2091 гр-ні - вартості не наданих послуг. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі вищевикладеного та роз'яснень Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, приходить до висновку, що позивачу, в результаті бездіяльності відповідача, було завдану моральну шкоду. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд приймає до уваги, що позивач зазнав незручностей при перетині державного кордону, вимушений був вирішувати питання про можливість відпочинку без малолітнього [PERSON], вирішував питання про повернення малолітньої дитини в м. Кривий Ріг. Суд враховує, що плани позивача на відпочинок були порушені і змінені. За таких обставин суд уважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і визначаються судом у розмірі 3000,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 114 грн.70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial