Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що з 22.11.1990 року і по даний час він перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 132 від 31.12.2008 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. пилової етиології у фазі нерізкого загострення, дискинезія легень І ст., Емфізема легень І ст., легенева недостатність ІІ ст., захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок за стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях і стопах, і частими ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з 2- стороннім плечелопаточним периартрозом, деформуючий 2-х стороніій остеоартроз ліктьових і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від довготривалої дії загальної вібрації і фізичного перенапруженням на виробництві.. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем (ІІІ ст.) зниження слуху професійного характеру, основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., хронічний фарингіт, хронічний тонзиліт, супутній діагноз. Відповідно до довідки МСЕК від 26.02.2014 року ступінь втрати працездатності позивача склала 65 % та встановлено третю групу інвалідності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Позивач позбавлений можливості повноцінно виконувати хатню роботу через значне обмеження рухів, що призводить до необхідності докладати додаткових зусиль для організації праці та побуту, що пригнічує його фізичний та моральний стан. Спричинену моральну шкоду позивачу важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров'я, та те що одним із способів полегшення моральних страждань можу бути санаторно-курортне лікування, виходячи з принципу розумності та справедливості сума у розмір 19 500 грн., є такою що відповідає тяжкості його моральних страждань. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача 19 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вважаючи строк для захисту порушених прав позивача пропущеним. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 22.11.1990 року і по даний час він перебуває у трудових відносинах з відповідачем що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5,6) Як вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання № 132 від 31.12.2008 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. пилової етиології у фазі нерізкого загострення, дискинезія легень І ст., Емфізема легень І ст., легенева недостатність ІІ ст., захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації ІІ ст. в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок за стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях і стопах, і частими ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з 2- стороннім плече-лопаточним периартрозом, деформуючий 2-х стороніій остеоартроз ліктьових і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від довготривалої дії загальної вібрації і фізичного перенапруженням на виробництві.. Нейросенсорна туговухість з помірним ступенем (ІІІ ст.) зниження слуху професійного характеру, основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., хронічний фарингіт, хронічний тонзиліт, супутній діагноз (а.с.8) Відповідно до довідки МСЕК від 26.02.2014 року ступінь втрати працездатності позивача склала 65 % та встановлено третю групу інвалідності (а.с.9) Судом встановлено, що позивач у перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Суд не може погодитися з представником відповідача щодо пропущеного строку позивачем для захисту його прав та інтересів, оскільки в силу приписів ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вище викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 9500 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial