Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду 23.01.2014 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 28.03.2012 року між позивачем та [PERSON], було укладено договір № 711 на користування об'єктом благоустрою. Відповідно до п. 1.1 даного договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS] Ціна послуг за договором визначається відповідно до п.п. 4.3. додатку № 1 «Плата за послуги з оформлення документації, пов'язаної з благоустроєм міста» рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100 грн. на місяць. Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідач має проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов'язання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг, в зв'язку з цим утворилась заборгованість за період з 28.03.2012 року до 01.01.2014 року в розмірі 2112 грн. 90 коп. В добровільному порядку відповідач не виконує умови договору та борг не сплачує, в зв'язку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь кошти в розмірі 2112 грн. 90 коп. та судові витрати по справі. В попередньому судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього заборгованість в розмірі 2112 грн. 90 коп. та судових витрат по справі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 28.03.2012 між К УБМР «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] був укладений договір № 711 на користування об'єктом благоустрою. Відповідно до якого відповідач має право використовувати об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS], а позивач в свою чергу зобов'язувався за плату надати відповідачу послуги з забезпечення можливості користування об'єктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та здійснювати контроль що до використання об'єкта благоустрою, шляхом оформлення відповідних документів. Плата за дані послуги відповідно до п. 2.2 договору становила 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Оплату за надані послуги відповідач повинен був проводити до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми, що підтверджується договором (а.с. 16). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) забов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач виконав умови договору в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушив умови договору, чим спричинив заборгованість за період з 28.03.2012 року до 01.01.2014 року в розмірі 2112 грн. 90 коп., що підтверджується довідкою від 20.01.14 р. № 109 та розрахунком заборгованості від 20.01.2014 року № 108 (а.с. 13,14). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений при його укладенні та підписав вказаний договір. Також відповідач знав про існування заборгованості, однак будь яких дій не вчинив для погашення боргу, даний факт підтверджується претензією - вимогою від 20.02.2013 року № 480 яка була направлена на адресу відповідача (а.с. 18) та не заперечується відповідачем. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 2112 грн. 90 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved