Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 09.01.1988 Відділом ЗАГС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області, актовий запис № 2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 09 січня 1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Через постійні сімейні суперечки, котрі виникають на підставі психологічної несумісності, останнім часом між ними склалися вкрай складні стосунки. Вони втратили сімейні почуття любові та поваги один до одного, а подальше їх сімейне життя та утримання їх шлюбу суперечить його інтересам, так як негативно впливає на його психіку. Більш року вони сумісно, як подружжя не проживають. Спір про сумісне майно відсутній. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.01.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.03.2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надавала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 09 січня 1988 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД №454937, виданим 09 січня 1988 року відділом ЗАГС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області, актовий запис №2. Як вбачається з позовної заяви від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved