Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Вказану квартиру позивач отримав 26.12.2008 року у спадщину за заповітом його матері [PERSON] . У вказаній квартирі також прописаний, але не проживає його син - [PERSON] . З 22.07.2017 року відповідач не проживає за вказаною адресою. Особисті речі у квартирі відсутні. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає. [PERSON] у вказаній квартирі прописаний, але не проживає, заважає позивачу вільно користуватись належним йому на праві приватної власності майном. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради зняти [PERSON] , [INFO] , з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні заявлених ним позовних вимог, зазначив, що з липня 2017 року відповідач постійно не проживає в квартирі позивача, добровільно виїхав у інше жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником якого він є. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав. Не заперечував, що в серпні 2017 року виїхав самостійно на постійне місце проживання до квартири [ADDRESS] , власником 2/3 частин якої він є. Позивач є співвласником 1/3 частини зазначеного житла. Не згоден знятися з реєстраційного обліку, оскільки позивач обіцяв розпорядитися на його користь 1/3 частиною зазначеної квартири, проте цього не зробив. А відповідач позбавлений можливості самостійно розпоряджатися своєю власністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи покладається на розсуд суду, просив винести законне та обґрунтоване рішення відповідно до законодавства України. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2008 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки №336 від 12.03.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON] . Згідно акту від 22.03.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 22.07.2017 року. Згідно акту ТОВ КК «Альянс» від 27.08.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 22.07.2017 року, про що підтверджують сусіди. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки встановлено відсутність відповідача [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин. В частині зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно зі ст.7 цього Закону (у редакції Закону від 5 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Outcome: partial