Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що з 31.01.2001 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження Чаплинським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області зроблено відповідний актовий запис за № 8. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. З 2016 року фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинилися. Позивач вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечитиме його інтересам. Спір про поділ майна, що є спільною власністю, в разі потреби, буде вирішуватися в окремому порядку. Шлюб носить формальний характер. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через відповідні органи реєстрації в добровільному порядку, тому позивач змушений звернутися до суду, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, зазначив, що після наданого судом строку примирення не відбулося, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.01.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 018503 (а.с.5). Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ухвали Кам»янсько-Дніпровського районного суду від 28.11.2016 року провадження по справі було призупинено та сторонам було надано строк 2 місяця для примирення, а саме до 30.01.2017 року. Судом встановлено, що після наданого судом строку для примирення сторони не бажають зберегти шлюб та згодні його розірвати. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~ Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved