Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надає відповідачу кредит в сумі 2000 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою 12 % на рік. Станом на 21.02.2014 року відповідач не виконувала належним чином зобов'язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1808,84 грн. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просили розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судовому засіданні звернулась до суду із заявою про застосування позовної давності, оскільки вона ще в листопаді 2007 року погасила заборгованість по кредиту та відсоткам, в підтвердження чого надала квитанції. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27.03.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений договір № 002-09119-270307, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 2000 грн. на придбання майна (послуг) та 240 грн. на оплату страхового платежу. Кредит був наданий строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 26 березня 2008 року. За користуванням кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачки, мотивуючи тим, що станом на 21.02.2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 1808,84 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1567,19 грн., заборгованості за відсотками - 53,49 грн., заборгованості за комісією за РО - 188, 16 грн. В підтвердження цього позивачем надано розрахунок заборгованості. Проте, як вбачається з наданих відповідачкою квитанцій, які оглянуті в судовому засіданні, вона ще до закінчення строку дії кредиту, а саме в листопаді 2007 року, повністю погасила заборгованість. В розрахунку, що був наданий Банком, не відображено всі проплати по кредиту, які здійснювались відповідачкою і які підтверджені квитанціями. Окрім цього, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Банком не надано жодного підтвердження направлення повідомлення відповідачу щодо наявності заборгованості по кредиту. Зважаючи на те, що кінцевий термін повернення кредиту встановлений - не пізніше 26 березня 2008 року, суд вважає, що банку стало відомо про наявність заборгованості по кредиту саме з моменту закінчення строку, на який був наданий кредит, а отже саме з вказаної дати у банка виникло право звернутись до суду за захистом своїх прав та почав перебіг строк позовної давності. На момент звернення до суду строк позовної давності по позовним вимогам закінчився, що також є підставою для відмови в задоволенні позову відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed