overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказано, що з 09 жовтня 2002 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Однак, з 2010 року сторони припинили спільне життя, як подружжя, не ведуть спільного господарства. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 09.10.2002 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києва між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 449. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказано, що з 12 жовтня 1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO] Однак, близько 4-х років тому сторони припинили спільне життя, як подружжя, не ведуть спільного господарства. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 12.10.1996 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Залізничного району м. Києва між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 665. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, з чим відповідач погоджується, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказано, що з 20 жовтня 1990 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народились доньки, [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Однак, з 2012 року сторони припинили спільне життя, як подружжя, не ведуть спільного господарства. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 20 жовтня 1990 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Української сільської ради Малинського району Житомирської області між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказано, що з 25.03.1972 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, спільне життя не склалось, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та пояснив, що протягом семи років сторони не проживають разом, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме його інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась за останнім відомим місцем проживання, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не направляла. Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, визнав можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25.03.1972 року у Палаці одруження м. Києва було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 1202. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, на що відповідач не заперечила, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказано, що з 27.10.2006 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Однак, на даний час сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 27.10.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 731. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, з чим відповідач погоджується, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що з 04.10.1997 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Однак, з жовтня 2013 року сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів, що призводить до сварок, які негативно впливають на дітей. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач зазначив, що стосунки з відповідачем себе вичерпали, просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засідання щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. 04.10.1997 року між громадянами [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 1516. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, з чим відповідач погоджується, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що з 08.10.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник просили розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, з інших підстав, ніж ті які вказані позивачем у позовній заяві, надали письмові заперечення щодо позову. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.10.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1575 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що з 12.01.2007 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Однак, на даний час сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 12.01.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва було зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 14. Подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, з чим відповідач погоджується, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] помер його брат - [PERSON] , який після померлого [INFO] батька [PERSON] , спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач, через представника, звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що він не прийняв спадщину в порядку та строк, встановлений чинним законодавством України. Позивач вказує, що пропустив зазначений строк з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування земельного сертифікату, тому просить визнати вказану причиною поважною. Також, зазначає, що відповідно до довідки № 13 від 13.02.2018 року Глибочицької сільської ради, [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом 6 місяців проживала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до акту від 27.02.2018 року, складеного депутатом Глибочицької сільської ради, то [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті ніде не був зареєстрований, постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з грудня 2004 року до дня смерті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Глибочицької сільської ради в судове засідання не з`явивсь, направив заяву до суду, в якій просять розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнають, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яка доводилась позивачу матір`ю, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За життя мати склала заповіт від 02.03.2017 року, згідно якого земельну ділянку площею 2, 1732 га кадастровий номер 1822584000:04:000:0175, яка знаходиться на території Минійківської сільської ради Коростишівського району Житомирської області цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла позивачу - [PERSON] . Вказана земельна ділянка належала його матері на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 788531 від 03.03.2008 року. У визначений 6-ти місячний строк позивач не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів, що підтверджується випискою медичної картки, відтак нотаріусом постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інший спадкоємець не претендує на спадкове майно, тому просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Минійківскьої сільської ради в судове засідання не з`явивсь, направив заяву до суду, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий доводився позивачу батьком, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом на майно, яке на момент смерті належало спадкодавцю, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), який розташований на території Садівської сільської ради. В 2018 році [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак нотаріус постановою відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач у визначений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини. Позивач пропустив даний строк, оскільки він у визначений період хворів. Просить надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року строком в один місяць з дня набрання рішення законної сили. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача - сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved