Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 червня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття карткового рахунку, а 15 серпня 2014 року - додаткову угоду до даного договору, за умовами яких сторони домовились викласти назву договору у такій редакції: «Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії». За умовами договору на підставі заяви відповідача банк відкрив останньому поточний рахунок та встановив ліміт не більше 3000 грн., строком до 31 липня 2017 року, зі сплатою 40 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 15 листопада 2018 року становить 7580,52 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну в нього заборгованість за вказаним кредитним договором не погашає, то просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеним кредитним договором у вказаній сумі 7580,52 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання до суду у п`ятнадцятиденний термін із дня отримання даної ухвали відзиву на позов. Однак до цього часу відповідач відзив на позов не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття карткового рахунку, а 15 серпня 2014 року - додаткову угоду до даного договору, за умовами яких банк, на підставі заяви відповідача, відкрив останньому поточний рахунок та встановив ліміт не більше 3000 грн., зі строком дії кредитної лінії, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30 червня 2017 року, зі сплатою 40 % річних за користування кредитними коштами /а.с.19-27,37-39/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував, не виконав їх і після направлення йому позивачем 04 липня 2016 року претензії /а.с.29-30/, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка, згідно розрахунку позивача, станом на 15 листопада 2018 року становить 7580,52 грн. та складається з: 2905,31 грн. - заборгованість за основним боргом, 1994,18 грн. - заборгованість за процентами, 233,4 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 962,32 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом, 322,89 грн. - 3 % річних, 1162,42 грн. - інфляційне збільшення суми боргу /а.с. 8-11/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 7580,52 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1921 грн.

Outcome: approved