Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №20.00.000510 від 10.02.2016 року у розмірі 8\~045,57 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.02.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом надання підписаної Позичальником анкети-заяви про приєднання до правил надання банківських послуг №20.00.000510, та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картку №7777007700129837 у розмірі 15\~000,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 0,0001% річних та щомісячної комісії у розмірі 4%, в разі прострочення заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних. 06.07.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та ПАТ АКБ «Конкорд» укладено генеральний договір. Відповідно до вказаної генеральної угоди, Банк зобовязаний здійснити перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника. Позивачем свої зобовязання були виконанні в повному обсязі та на рахунок відповідача були перераховані кредитні кошти у розмірі 15\~000,00 грн. Відповідач скористався кредитними коштами, проте не виконує прийняті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 12.12.2016 року має заборгованість в сумі 8\~045,57 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 2\~359,20 грн., прострочена заборгованість за основною заборгованістю 3\~750,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 1\~805,53 грн., відсотки нараховані на прострочену заборгованість за кредитом 130,84 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розряду справи не зверталась. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.02.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом надання підписаної Позичальником анкети-заяви про приєднання до правил надання банківських послуг №20.00.000510, та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картку №7777007700129837 у розмірі 15\~000,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 0,0001% річних та щомісячної комісії у розмірі 4%, в разі прострочення заборгованості, на суму простроченої заборгованості в розмірі 54,0001% річних. 06.07.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та ПАТ АКБ «Конкорд» укладено генеральний договір. Пунктом 1.7. Генерального договору передбачено, що у разі якщо клієнтом укладається Кредитна угода на отримання кредиту готівкою, то достатнім для акцептування Кредитної угоди Банком вважається виконання клієнтом п.1.6 Договору та надання клієнту доступу до кредитних коштів через карту КВІТ. ПАТ АКБ «Конкорд» перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №92_1 від 11.02.2016 року. Отже, позивачем було виконано зобовязання з надання кредитних коштів в повному обсязі. Дотепер відповідач не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за договором №20.00.000510 від 10.02.2016 року , станом на 12.12.2016 року має заборгованість в сумі 8\~045,57 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 2\~359,20 грн., прострочена заборгованість за основною заборгованістю 3\~750,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 1\~805,53 грн., відсотки нараховані на прострочену заборгованість за кредитом 130,84 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №20.00.000510 від 10.02.2016 року,\~\~яка до цього часу не погашена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 8\~045,57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved