Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.04.2019 року між ним та відповідачем було укладено цивільно-правову угоду №1, за умовами якої [PERSON] зобов`язувався у строк до 15.05.2019 року виготовити, встановити та доставити ігровий майданчик за адресою: [ADDRESS] , за що замовник має сплатити 55000 грн. Посилаючись на те, що позивачем на виконання умов договору 11.04.2019 року було сплачено 55000 грн. відповідачу, що підтверджується розпискою, однак [PERSON] до цього часу умови договору не виконані, [PERSON] просив стягнути з відповідача 55000 грн., сплачені за договором, а також індекс інфляції та 3% річних, а всього - 58351 грн. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.02.2021 року позовну заяву [PERSON] передано на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Ухвалою суду від 09.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 03.06.2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено цивільно-правову угоду №1, за умовами якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виготовити, встановити та доставити ігровий дерев`яний майданчик за адресою: [ADDRESS] , у строк до 15.05.2019 року. П. 2 вказаного договору передбачено ціну договору - 55000 грн., яка сплачується замовником по передплаті. П. 10.1 передбачено термін дії договору - з 11.04.2019 року до 31.12.2019 року (а.с. 6-7). Розпискою від 11.04.2019 року, складеною [PERSON] , підтверджується отримання грошових коштів у сумі 55000 грн. від [PERSON] в рахунок оплати послуг з виробництва, монтажу та доставки дерев`яного ігрового дитячого комплексу за договором від 11.04.2019 року (а.с. 8). Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем послуги надано не було, грошові кошти не повернуто, у зв`язку з чим [PERSON] 30.05.2019 року звертався до відповідача з відповідним листом з вимогою повернуто кошти, чого не було зроблено. Скориставшись умовами п 4.2 договору, в якій передбачено право сторони в односторонньому порядку розірвати договір у разі порушення однією зі сторін його умов, [PERSON] розірвав договір, укладений з [PERSON] . Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки, серед іншого, виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а також здоговорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Ст. 846 ЦК України передбачає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Згідно з вимогами ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Статті 610,611 ЦК України передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17). Як встановлено судом, між сторонами виникло зобов`язання за договором підряду, укладеним 11.04.2019 року, за умовами якого відповідач зобов`язувався у строк до 15.05.2019 року виконати роботу з виготовлення, встановлення та доставки ігрового дерев`яного майданчика за адресою: [ADDRESS] , чого ним виконано не було, а відтак, позивач, сплативши наперед грошові кошти за договором у сумі 55000 грн., має право вимагати їх повернення. Відповідачем не надано суду доказів того, що умови договору було виконано або того, що невиконання умов договору сталося з вини позивача чи внаслідок непереборної сили. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з наступного. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Отже, правовідношення, в якому у зв`язку з фактичним закінченням строку виконання обов`язку по виготовленню та установці дитячого майданчику за договором від 11.04.2019 року виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19, провадження № 12-42гс20 З огляду на п. 1.3 договору, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати з наступного дня після спливу строку виконання робіт, тобто з 16 травня 2019 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що інфляційні втрати за період з 16.05.2019 року по 10.11.2020 року складають 1545,50 грн., 3 % річних за вищевказаний період - 2459,81 грн. З огляду на заявлені позивачем вимоги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 58351 грн. Відповідно до норм ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved