Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 15.08.1988 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді слюсаря-електромонтажника 5 розряду суміжною професією стропальника 2 розряду, 25.06.2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 48656,67 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2018 року Ковпаківським районним судом м.Суми ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] і стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 48656,67 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2018 по 10.12.2018 включно у сумі 40729,15 грн. (а.с.28-29) 31.01.2019 року відповідач подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 року. Заяву мотивував тим, що з поважних причин не подав докази, а проти рішення заперечував оскільки прийнято без доказів (а.с.33) Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.03.2019 заяву про перегляд заочного рішення повернуто через недодержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 7 ст. 285 ЦПК України (а.с.48) Постановою Сумського апеляційного суду від 20.05.2019 зазначену ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми скасовано та справу направлено на розгляд (а.с.80-81) Ухвалою суду від 18.07.2019 року вказана заява Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про перегляд заочного рішення була задоволена і заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.12.2018 року було скасувано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.08.1988 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», працював на посаді слюсаря-електромонтажника 5 розряду суміжною професією стропальника 2 розряду, 25.06.2018 звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.8-11) Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 12.04.2019 року № 16-07/516 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] (з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 48656 грн. 67 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги, без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору - 18251 грн. 93 коп. (а.с. 63). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] , ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» середньоденна заробітна плата позивача (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) становить 306 грн. 11 коп. (а.с. 63). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 26.06.2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 18.07.2019 року (день ухвалення судового рішення), що становить 159 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 48671,49 грн. (159 х 306,11). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 48656,67 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2018 року по 18.07.2019 року включно у сумі 48671,49 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved