Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом, в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви) просив: визнати поважними причини відсутності позивача в квартирі № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська понад шість місяців та продовжити строк відсутності до виконання рішення суду у справі; скасувати рішення виконкому [PERSON] селищної ради № 311 від 19.12.2012 про виділ квартири № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська про видачу ордеру на вселення в дану квартиру; визнати недійсним ордер № 575 від 24.12.2012 на вселення [PERSON] в квартиру № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська; виселити відповідача із квартири № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 42 від 22.02.1994 позивачу та її доньці в постійне безстрокове користування та володіння була виділена квартира № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська, в яку останні заселились на підставі ордеру № 307 від 22.02.1994. Відповідач є одинокою матірю доньки [PERSON], яка навчається в м. Москві Російської Федерації, а тому вона тимчасово знаходилась з донькою за місцем її навчання, виконуючи свої батьківські обовязки. В той же час, позивач постійно приїжджала за місцем проживання, сплачувала комунальні послуги, укладала договори на комунальні послуги. Тому її відсутність є поважною. В грудні 2013 року позивач повернулась до місця постійного проживання, але в квартиру увійти не змогла, оскільки невідомою особою вхідні двері були замінені на металеві та зачинені іншим замком. Надана їй квартира була виділена рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Луганської області № 311 від 19.12.2012 [PERSON], який заселився до спірної квартири на підставі ордеру № 575. Позивач вважає це незаконним, оскільки квартира не є вільною, в ній зафіксовано постійне проживання позивача зі своєю донькою. Дана справа на виконання вимог Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014\~передана зі Станично-Луганського районного суду Луганської області до Новопсковського районного суду Луганської області. Справа прийнята до провадження Новопсковського районного суду Луганської області та призначена до розгляду. У судове засідання сторони не прибули, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені. Позивач в уточненій позовній заяві справу просить розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] селищна рада Луганської області у заяві від 03.09.2015 № 124 просить справу розглянути без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа у заяві, наданій Станично-Луганському районному суду Луганської області, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Суд, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно поквартирної картки за адресою: смт. Станиця-Луганська, проїзд Піонерський, 7/26, зареєстрований наймач [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON],[INFO], з 10.11.1994. З 29.03.2000 [PERSON] згідно адресної довідки від 27.11.2012 зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до форми А [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки [PERSON] селищної ради № 6104 від 14.08.2008, виданої [PERSON], [INFO], остання дійсно зареєстрована в [INFO] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2008 в квартирі № 26 у будинку № 7 по проїзду Піонерський в смт. Станиця-Луганська знаходяться особисті речі: два ліжка, тумба під телевізор, телевізор «Крим 217», 4 стільця, стіл, столовий посуд. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 311 від 19.12.2012 вирішено виділити квартиру та видати ордер [PERSON] на квартиру № 26 в будинку № 7 по проїзду Піонерському, житловою площею 17,3 кв.м. 24.12.2012 видано ордер №575 [PERSON] на вселення в квартиру № 26 в будинку № 7 по проїзду Піонерському, житловою площею 17,3 кв.м. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.11.2015 ЄУ №430/253/13-ц, яке набрало законної сили, у задоволенні позовів [PERSON] селищної ради Луганської області до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у використанні і забезпеченості, схоронності житлового фонду; про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - [PERSON], відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, при розгляді вкаказаної справи судом було встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 25.11.2002 будинок № 7 по проїзду Піонерському в смт. Станиця-Луганська належить [PERSON] територіальній громаді в особі [PERSON] селищної ради; свідоцтво видано на підставі рішення [PERSON] селищної ради 12 сесії 23 скликання від 30.11.2000. [PERSON] селищна рада 22.02.1994 видала ордер № 307 [PERSON] на право зайняття житлового приміщення за адресою: смт. Станиця-Луганська, проїзд Піонерський, 7/26, на підставі рішення ради № 42 від 22.02.1994. До ордеру вписана донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІV ЕД № 461297). З 29.03.2000 [PERSON] згідно адресної довідки від 27.11.2012 зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до форми А [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно поквартирної картки за адресою: смт. Станиця-Луганська, проїзд Піонерський, 7/26, зареєстрований наймач [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON],[INFO], з 10.11.1994. Донька наймача [PERSON] навчалась в МОУ СОШ № 7 міського округу Железнодорожний Московської області Російської Федерації з 01.09.2002 по 15.06.2005 та отримала атестат про повну загальну освіту серії В № 1615226 від 16.06.2005 (довідка № 122 від 21.10.2011). Згідно довідки Професійного училища № 90 м. Реутова № 145/382 від 25.10.2011 [PERSON] навчалась в професійному училищі № 90 з 01.09.2005 по 30.06.2009 та отримала диплом про навчальну професійну освіту 50 НН 0029824 від 30.06.2009. З довідки № 001673 від 09.11.2013 вбачається, що [PERSON] є студенткою 5 курсу факультету «Психологія», строк навчання з 02.09.2009 по 30.06.2014. Таким чином, матеріалами справи було підтверджено, що в періоди з 01.09.2002 по 15.06.2005, 01.09.2005 по 30.06.2009, з 02.09.2009 по 30.06.2014 [PERSON] знаходилась на навчанні в учбових закладах Російської Федерації. Для забезпечення батьківського виховання разом з донькою була її мати [PERSON], про що вбачається з патенту на роботу, відомостей про прийняття на облік. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [PERSON] періодично зявлялися за місцем свого проживання за адресою: [INFO], здійснювали оплату комунальних послуг, саме наймачем житла укладалися договори на утримання будинку. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. За таких обставин позовна вимога позивача про визнання поважними причини відсутності позивача в квартирі № 26 житлового будинку № 7 проїзд Піонерський в смт. Станиця Луганська понад шість місяців та продовження строку відсутності до виконання рішення суду у справі підлягає задоволенню. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.11.2015 ЄУ №430/253/13-ц також було встановлено, що право позивача на користування спірним жилим приміщенням було порушено, оскільки рішенням [PERSON] районної селищної ради № 490 від 22.04.2008 вирішено дозволити тимчасове проживання [PERSON] в квартирі № 26 будинку № 7 по проїзду Піонерському та назначено його відповідальним за збереження житла; рішенням [PERSON] селищної ради № 311 від 19.12.2012 виділено квартиру та видано ордер [PERSON], головному інженеру локомотивного депо Кондрашівська Нова на квартиру № 26 в будинку № 7 по проїзду Піонерському, житловою площею 17,3 кв.м. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно ст. 59 Житлового кодексу Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, ч. 3\~ст. 9 Житлового кодексу Української РСР\~кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. В силу\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 Житлового кодексу Української РСР\~ \~передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Враховуючи, що радою було видано ордер [PERSON] на житло, яке знаходилось у законному користуванні [PERSON], права останньої були порушені. На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Не приймаються судом до уваги договори про надання комунальних послуг в спірній квартирі, укладені [PERSON], оскільки факт того, що позивач не втратила право користування спірною квартирою і допущено порушення її право на її користування, встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили. Тому дані докази не мають вирішального значення для даної справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів у рівних частках на користь позивача.

Outcome: approved