Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача\~\~ , в якому просив\~\~\~\~ стягнути з\~ [PERSON]\~ на його користь\~ заборгованість за договором позики від 04 лютого 2016 в розмірі 28\~000 гривень,\~ проценти в сумі 2874 гривень, інфляційні 483 гривень, три проценти річних в сумі\~ 261,64 гривень, 5000 гривень в відшкодування моральної шкоди. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з»явився , про причину неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, і зазначене підтверджено розпискою, наявною в матеріалах справи, що 04 лютого 2016 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 28\~000 гривень на строк до 10 червня 2016 року. Борг зобов»язався повертати щомісячно до 10 числа кожного місяця по 7000 гривень . До теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено , що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суму боргу за договором в розмірі 28\~000 гривень та проценти за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ , відповідно до розрахунку наданого позивачем, за період з 04 лютого 2016 року по 16 серпня 2016 року в сумі 2\~874,20 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому , суд зазначає, що проценти, визначені статтями\~536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст.\~625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями\~536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, і процентів, що стягуються відповідно до ст.\~625 ЦК, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст.\~536 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст.\~625 ЦК, є правомірним . Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 29\~травня\~2013\~р. у справі №\~6-39цс13). З врахуванням вищевикладеного, суд вважає що є підстави для стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 261,64 гривень , за порушення строків повернення позики частинами по 7000 гривень щомісячно, а також інфляційних за період прострочення з березня 2016 року по липень 2016 року в сумі 483,00 гривень. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 5000 тисяч гривень в звязку з неповерненням суми боргу , суд вважає, що в цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення, оскільки діючим законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди в правовідносинах , що пов?язані з невиконання грошового зобов?язання. Питання про судові втрати слід вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial