Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовом про визнання права власності на земельну ділянку померлої 12 серпня 1996 року матері [PERSON] в порядку спадкування за законом, мотивуючи свою вимогу тим, що за життя мати позивача [PERSON], як колишній працівник колгоспу ім. Леніна Нижньосірогозького району, під час проведення розпаювання земель КСП ім.. Леніна була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) орієнтовною площею 7,34 гектари, що підтверджується довідкою Верхньосірогозької сільської ради, з якої вбачається, що ділянка матері розташована в контурі № 97 ділянка № 18. Позивач зазначив, що проживав разом з матірю в одному будинку № 146 по вулиці Миру в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району, є спадкоємцем першої черги, після смерті матері відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діючого на той час, вважається таким, що прийняв спадщину. На цей час вирішив оформити свої спадкові права на майно та майнові права після смерті матері. Надавши нотаріусу необхідні документи, не зміг надати правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку пай на імям матері. Відділ Держгеокадастру у Нижньосірогозькому районі своєю довідкою від 07.07.2017 року повідомив, що сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виписувався. У звязку з викладеним нотаріус [PERSON] 23 жовтня 2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що стало приводом для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач прохає визнати а ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом орієнтовною площею 7,34 умовних кадастрових гектарів з земель колишнього КСП імені Леніна Нижньосірогозького району. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов, прохав суд задовольнити з викладених в ній підстав, пояснивши, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка настала 12 серпня 1996 року. Представник позивача пояснив, що оскільки позивач [PERSON] проживав з матірю в одному будинку до моменту смерті матері, тому вважається таким, що прийняв спадщину, яку залишила мати. [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), але 23 жовтня 2017 року нотаріус своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю доку4мента, який би підтверджував належність спадкодавцеві за життя права на земельну частку (пай). Оскільки на час звернення до нотаріуса позивач [PERSON] не надав сертифікату на право власності на земельну частку (пай), яким би було підтверджено право померлої матері на земельну частку (пай), що стало підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, за рекомендацією нотаріуса звернувся до суду з метою судовим рішенням визнати його права на право на земельну ділянку в порядку спадкування. З вказаних підстав позивач прохає позов задовольнити. Представник Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнала, підтвердивши, що розпорядженням голови Нижньосірогозької райдержадміністрації [PERSON] від 05 вересня 2002 рок № 92 був затверджений список громадян, власників сертифікатів, яким необхідно виготовити державні акти на земельну частку /пай/ із земель колишньої колективної власності КСП імені Леніна Нижньосірогозького району Херсонської області по Верхньосірогозькій сільській раді, в цьому списку під номером 708 записана [PERSON]. [PERSON] також пояснила, що по Верхньосірогозькій сільській раді залишаються не витребуваними 40 земельних ділянок, оскільки люди, які мали право на земельну частку /пай/ померли, так і не отримавши сертифікати на право на частку (пай). Прохала позов задовольнити Вислухавши представника позивача [PERSON] за дорученням [PERSON], представника Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON], дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 14 квітня 1960 року в с. Загороддя Збаразького району Тернопільської області, його матірю записана [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 221748, виданого 01 грудня 2016 року Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] померла 12 серпня 1996 року в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області у віці 66 років, актовий запис № 26 (а.с. 4). З довідки № 1545 від 23.10.2017 року Верхньосірогозької сільської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] з нею в одному будинку № 146 по вулиці Миру в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області був зареєстрований та проживав [PERSON] (а.с. 8). Заповіт не складався. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON]. За рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Леніна Нижньосірогозького району Херсонської області від 19 грудня 1992 року (протокол № 2) здійснено реорганізацію колгоспу ім. Леніна в асоціацію пайщиків колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна, всю землю, закріплену за колгоспом ім.. Леніна, передано КСП ім.. Леніна (а.с. 31). На час реорганізації господарства [PERSON] перебувала на пенсії. Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС 2 від 6 січня 1994 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області передано у колективну власність 5772,6 гектарів земель сільськогосподарського призначення відповідно до рішення Верхньорогачинської сільської ради народних депутатів від 4 червня 1993 року 16 сесії ХХІ скликання (а.с.16-17). На час передачі в 1994 році земель колгоспу ім. Леніна колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна у колективну власність [PERSON] була включена в список пенсіонерів колгоспу іменні Леніна під номером 314 (а.с. 28). Після проведення реорганізації колгоспу ім. Леніна в КСП ім. Леніна [PERSON] не отримала сертифікату на право на земельну частку пай з земель КСП ім. Леніна, оскільки вона померла 12 серпня 1996 року, а списки, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Леніна, затверджені розпорядженням голови Нижньосірогозької районної державної адміністрації 20 грудня 1996 року за № 447 (а.с. 9). 23 жовтня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] у спадковій справі 3196/2017 померлої [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 12 серпня 1996 року, заявник [PERSON] відмовлено, оскільки ним не надано документу, який би підтверджував належність спадкодавцеві за життя права на земельну частку (пай) (а.с. 51). Відповідно\~\~до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за\~\~законом. Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином судом встановлено, що відповідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. [PERSON] померла 12 серпня 1996 року, списки, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Леніна Нижньосірогозького району Херсонської області, затверджено 20 грудня 1996 року. З змісту Указу Президента України № 720/95 вбачається, що правом на земельну частку (пай) наділені лише живі особи члени підприємств та пенсіонери, які раніше там працювали і залишаються членами зазначеного підприємства. Сертифікат на імя [PERSON] не видавався. тому це права не залишено в спадщину, позов [PERSON] не може бути задоволеним.

Outcome: dismissed