Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, по котрому просив суд стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\~779,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану з [PERSON] . Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає, позивач подружнє життя з відповідачем не склалось у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім`ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає в необхідному обсязі, в житті дитини та її вихованні участі не приймає. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання на 03 червня 2020 року. У судове засіданні 03 червня 2020 року з`явився позивач. Належним чином сповіщений відповідач до суду не з`явився, про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 13 липня 2020 року. У судове засіданні 13 липня 2020 року належним чином сповіщені сторони не з`явились, про причини неможливості прибуття не повідомили та не звернулись з відповідним клопотанням. Справа слуханням відкладена на 29 вересня 2020 року. У судове засіданні 29 вересня 2020 року з`явився позивач. Належним чином сповіщений відповідач до суду не з`явився, про причини неможливості прибуття не повідомив. Судом проголошено перерву на 09 грудня 2020 року. 09 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без особистої участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 09 грудня 2020 року відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його особистої участі відповідача. Також зазначив, що він має ще одну дитину, на підтвердження чого надав до суду копію свідоцтва про народження. У судове засіданні 09 грудня 2020 року сторони не з`явились. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області. На теперішній час відповідач разом з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. В силу своїх можливостей позивач піклується про дитину, забезпечує дитину якісним харчуванням, одягом, предметами побуту тощо, самотужки утримує дитину. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо виховання та утримання дитини, не переймається питаннями її годування, одягнення та розвитку, відмовляється у добровільному порядку сплачувати на утримання аліменти, позивач змушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення аліментів. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем тобто її матір`ю, перебуває на її утриманні. Крім того сам позивач, також, в силу наявності малолітньої дитини, обмежена в доходах. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд виходить з того, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання дитини, що не спростовано відповідачем. Доказів того що відповідач офіційно працевлаштований суду не надано. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів непрацездатності батька суду не надано. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний Бюджет на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн.; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно дитини. Згідно ч. 2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у розмірі 1779 грн. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~- у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved