Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 62 189 грн. 04 коп., судовий збір в розмірі 621,89 грн., зазначивши, що 08.05.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір № 015-Z/018913 про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, та на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та видано відповідну платіжну картку [NUMBER]. 08.05.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір № 010-060703/13-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту в сумі 22 259 гривень 54 копійки із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60 % річних, а відповідач зобов'язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 09.05.2016 року та сплатити проценти за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав, випустивши платіжну картку Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 22 259 грн. 54 копійки а відповідач свої зобов'язання не виконує в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 62 189 грн 04 копійки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштової повістки, яке мається у матеріалах справи, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 08.05.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір № 015-Z/018913 про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та видано відповідну платіжну картку [NUMBER] /а.с. 6-7/. 08.05.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір № 010-060703/13-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту з розміром ліміту в сумі 22 259 гривень 54 копійки із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 60 % річних /а.с. 11-13/. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, випустивши платіжну картку Visa Elektron Instant Issue [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 22 259 грн. 54 копійки, а відповідач вказану платіжну картку отримав, про що ним була написана розписка /а.с. 14/. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач станом на 23.04.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Уклавши з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір та отримавши платіжну картку [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Відповідно до наданого суду позивачем розрахунку заборгованість за відповідачем по укладеному з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договору сума заборгованості станом на 23.04.2015 року складає 62 189,04 грн., а саме: - заборгованість по кредиту 8 656,50 грн.; - прострочена заборгованість по кредиту 11 057,37грн.; - нараховані відсотки 26 632,82 грн.; - нараховані відсотки на прострочену заборгованість 1 540,69 грн.; - пеня за порушення сплати кредиту - 14 301,66 грн.; Однак, суд не може погодитись з доводами позивача про стягнення з відповідача пені за наступними підставами. Як вбачається з наданого розрахунку, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань 14 301, 66 грн. перевищує основну заборгованість 8 656, 50 на 5 645, 16 грн. (14 301, 66 - 8 656, 50 = 5 645,16 грн.). За правилами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року. З огляду на правову природу пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Згідно розрахунку заборгованості, пеня за останній рік прострочення заборгованості до подачі позову до суду складає 11 403, 54 грн. та перевищує основну заборгованість на 2 747,04 грн. У відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рушенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 вересня 2014р. у справі №6-100цс14). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з 14 301, 66 грн. до 8 656, 50 грн. тобто до розміру заборгованості по кредиту. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 8 656 грн. 50 коп., простроченої заборгованості по кредиту 11 057 грн. 37 коп., нарахованих відсотків 26 632 гривні 82 коп., нарахованих відсотків на прострочену заборгованість 1 540 грн. 69 коп., та пені за порушення сплати кредиту 8 656 грн. 50 коп., а всього 56 543 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 565,44 грн. В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial