Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньо сплаченої суми, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 січня 2017 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «2А СИСТЕМА» (далі -ТОВ «2А СИСТЕМА») було укладено договір купівлі-продажу № о01/02/ЯЕВ, за яким відповідач повинен був продати комплект меблів в кількості, що вказана в специфікації (додатку 1 до Договору) та Ескіз (додаток 2 до Договору), за ціною, обумовленою в Договорі, що складає 100 000 грн. В якості попередньої оплати на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано 70% від загальної вартості Договору, що склало 70 000 грн. За умовами Договору відповідач зобов'язаний був доставити товар на адресу, вказану в Договорі, а саме: [ADDRESS] до 14 березня 2017 року, проте в обумовлений сторонами строк відповідач товар не поставив. На письмові звернення відповідач не реагує, доставку меблів не здійснює, у зв'язку з чим позивач просить розірвати договір купівлі-продажу та стягнути з відповідача попередньо сплачені ним кошти в сумі 70 000 грн., пеню в розмірі 2 000 грн., проценти за користування грошовими коштами у сумі 5 472,48 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд в порядку ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та встановивши відповідні обставини в обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 січня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «2А СИСТЕМА» було укладено договір купівлі-продажу № о01/02/ЯЕВ, за яким відповідач повинен був продати комплект меблів в кількості, що вказана в специфікації (додатку 1 до Договору) та Ескіз (додаток 2 до Договору), за ціною обумовленою в Договорі, що складає 100 000 грн. Відповідно до п.п.5.1 та 5.3 Договору позивач має сплатити попередню оплату за товар, що складатиме 70% від загальної вартості протягом трьох діб від дати підписання Договору 30.01.2017 року позивачем в якості попередньої оплати на розрахунок відповідача було перераховано 70% від загальної вартості Договору, що склало 70 000 грн. та підтверджується платіжним дорученням № 532. Кінцевий розрахунок, який складає 30 000 грн., проводиться після доставки товару на адресу покупця та підписання акту прийому-передачі. За умовами Договору відповідач зобов'язаний був доставити товар на адресу, вказану в Договорі, а саме: [ADDRESS] до 14 березня 2017 року, проте в обумовлений сторонами строк відповідач товар не поставив. Також матеріалами справи встановлено, що відповідач в досудовому порядку звертався до відповідача для врегулювання спору, що підтверджується письмовими зверненнями від 11.09.2017 року та 10.10.2017 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має права вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільної законодавства. Так, за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК). З укладенням договору купівлі-продажу, у кожної із сторін виникають права та обов'язки, як становлять його зміст. Обов'язком продавця є передача ним майна у власність (у господарське відання або оперативне управління) покупця, а останній набуває право вимагати передачі йому цього майна. У свою чергу, покупець зобов'язаний прийняти від продавця придбане майно і сплатити за нього обумовлену ціну, а продавець, відповідно, має право вимагати від покупця прийняти продане майно (якщо він у цьому заінтересований) і сплатити за нього належну грошову суму. Кожна із сторін договору купівлі-продажу повинна належним чином виконувати всі обумовлені в ньому або передбачені законом обов'язки. У разі порушення їх продавець або покупець несуть майнову відповідальність чи інші правові наслідки, які можуть і не бути мірою цивільно-правової відповідальності, яка настає, зокрема, за наявності умов, передбачених законом за порушення зобов'язань. Обов'язок продавця вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, або у момент надання товару у розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару, або в інший момент, обумовлений договором. Якщо ж з договору не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця вважається виконаним у момент здачі перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (ст. 664). Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Крім цього ст. 653 ЦК України передбачено, що в разі розірвання договору у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не виконав умови договору та не повернув позивачу сплачені за товар кошти в розмірі 70 000 грн., суд вважає позовні вимоги в цій частині законним та обґрунтованими, а тому вважає за необхідне розірвати договір купівлі продажу № о01/02/ЯЕВ, укладений 30 січня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «2А СИСТЕМА», а також стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені на виконання договору в розмірі 70 000 грн., пеню в розмірі 2 000 грн., проценти за користування грошовими коштами у сумі 5 472,48 грн. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, позивач зазначив, що незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода у зв'язку з душевними переживаннями через те, що він не може отримати свої гроші назад, відсутність товару відобразилась на душевних хвилюванні вагітної дружини. Крім того для відновлення його порушених прав він змушений прикладати додаткові зусилля. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 5 000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення моральної шкоди, наявності вини відповідача в спричиненні позивачу моральної шкоди, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошової суми вартості товару, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial