Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26.12.2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (тепер - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07Ф-296, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 500 000 доларів США на строк з 26.12.2007 року по 27.12.2017 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами для споживчих цілей. 30.11.2009 року між банком та відповідачкою була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, за умовами якої сторони погодили реструктуризацію кредитної заборгованості та погашення прострочених відсотків до 01.05.2010 року без застосування штрафних санкцій, а також погоджено і підписано графік погашення кредитної заборгованості в додатку №2. 06.01.2010 року між позивачем та відповідачкою була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору, за умовами якої строк сплати заборгованості за кредитним договором продовжено до 15.01.2010 року. Відповідачка зобов'язалася повертати кредитні кошти та сплачувати інші передбачені договором платежі. Кредитор повністю виконав свої зобов'язання перед позичальником, надавши відповідачці кредит. [PERSON] не виконує свої зобов'язання перед банком. Станом на 21.03.2013 року загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 648 913,62 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 5 186 766 гривням 56 копійкам. 22.07.2009 року банк направив [PERSON] вимогу про погашення заборгованості, однак вона залишилася без реагування зі сторони відповідачки. Позивач просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості розмірі 648 913,62 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 21.03.2013 року сумі в розмірі 5 186 766 гривень 56 копійок, та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка неодноразово в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, тому суд вважав за можливе розглядати справу за її відсутності і постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26.12.2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №07Ф-296 (а.с 11-20), відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000 доларів США на строк з 26.12.2007 року по 27.12.2017 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних для споживчих цілей (п. 1.1 договору). Відповідно до п. 2.1 договору позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або у безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок згідно з графіком, наведеним у додатку №1, який є невід»ємною частиною договору. За порушення строків погашення кредитної заборгованості та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 1.1 договору, від суми простроченої заборгованості (п. 7.1 договору). 28.12.2007 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», та [PERSON] укладено іпотечний договір (а.с.23-27), відповідно до якого в забезпечення виконання кредитного договору №07Ф-296 від 26.12.2007 року остання надала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 30.11.2009 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №07Ф-296 від 26.12.2007 року, за умовами якої сторони погодили реструктуризацію кредитної заборгованості та погашення прострочених відсотків до 01.05.2010 року без застосування штрафних санкцій, а також погоджено і підписано графік погашення кредитної заборгованості в додатку №2 (а.с. 31-34). 06.01.2010 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», та [PERSON] була укладена додаткова угода №2 до кредитного договору №07Ф-296 від 26.12.2007 року, за умовами якої строк сплати заборгованості за кредитним договором продовжено до 15.01.2010 року (а.с.35). Банк виконав свої зобов»язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №2 від 28.12.2007 року (а.с. 21). Відповідачка порушувала умови договору, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 21.03.2013 року загальна заборгованість відповідачки становить 648 913,62 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 5 186 766 гривень 56 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 353 102,42 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 822 347 гривень 64 копійки; заборгованість за процентами - 175 093,51 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 399 522 гривні 43 копійки; неустойка за невиконання основного зобов'язання - 84 563,78 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 675 918 гривень 29 копійок; неустойка за несплаченими процентами - 36 153,91 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 288 978 гривень 20 копійок. 22.07.2009 року на ім'я [PERSON] була направлена вимога за №3472/006 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.36-37), а 17.08.2010 року - направлена іпотечна вимога за №6216/006 (а.с.38-41). Однак, відповідачка заборгованість не погасила. Згідно із ст.ст. 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належної йому відповідно до умов договору. Така ж умова зазначена і у п. 3.1.3 кредитного договору. Оскільки відповідачкою добровільно заборгованість не погашена, вона підлягає стягненню з неї на користь позивача за рішенням суду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідачки підлягають судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved