Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на його користь аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позов мотивується тим, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.06.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 10.07.2014 року. Позивач вважає, що змінився його матеріальний стан, він більше коштів витрачає на ліки, а саме, більше 1000 гривень та ним встановлено, що відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, тобто істотно змінились умови. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши що він раніше працював нерегулярно, і тепер працює по трудовому договору, тобто має мінливий дохід. Також позивачем не надано доказів погіршення його здоров'я з часу винесення рішення суду від 02.06.2014 року. Судом встановлено: [PERSON] є батьком відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно другим Суворовським відділом ДРАЦС ОМУЮ від 21 березня 2014 року (а.с.4) Довідкою до акту огляду МСЕК від 29.07. 2013 року встановлено, що позивач є інвалідом першої Б групи і потребує сторонньої допомоги (а.с.5), отримує пенсію у розмірі 1309,25 грн. (а.с.7). Відповідач постійного доходу не має, відповідно до договору з ТОВ «Турист» від 01.11.2013 року здійснює перевезення пасажирів, за що отримує 1200 гривень, договір діє один місяць з пролонгацією на той же строк за згодою сторін (а.с.16), проживає разом з матір'ю, дружиною та сином. Матір відповідача є пенсіонеркою та інвалідом другої групи, дружина також є інвалідом другої групи. Витяг з історії хвороби позивача стосується перебування його в лікарні в 2012 році (а.с.17). Крім відповідача у позивача є інші діти: [PERSON] [INFO] та повнолітня [PERSON], що визнано позивачем та встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.06.2014 року (а.с.42). Суд не приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] так як вони стосуються тільки місця проживання позивача та не є належним доказом. Також суд не приймає до уваги копії чеків по придбанню ліків (а.с.14,15) так як в них немає обґрунтування купівлі саме позивачем зазначених ліків та з яких підстав. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.06.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, в задоволенні позовних вимог відмовлено через не доведення поданням належних доказів про дійсну фактичну потребу у наданні матеріальної допомоги та про фактичні витрати позивача на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON]. Рішення набрало законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 10.07.2014 року (а.с.42,57). Нормами ст.202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Нормами ст.203 СК України закріплено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд врахував, що позивач має повнолітню, працездатну дитину - дочку [PERSON], однак позову до неї про стягнення аліментів не пред'явив. З урахуванням вищенаведеного, суд встановив, що позивач не обґрунтував підстави звернення до суду - що змінився його матеріальний стан і отримуючи пенсію в розмірі 1309,25 гривень (а.с.7) він більше коштів витрачає на ліки, а саме, більше 1000 гривень, що відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, тобто істотно змінились умови, через що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed