Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду 05.06.2018 року з вказаним позовом, шляхом направлення поштою, який зареєстрований судом 07.06.2018 року, обґрунтовуючи тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 23.10.2014 року, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використання м платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.11.2017 року. Надання банком кредиту згідно п. 4.2 Кредитного договору здійснювалося у разі недостатності власних коштів на картковому рахунку позичальника для проведення платежів за платіжними повідомленнями та інших платежів за кредитним договором шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та витратною сумою. Відповідно до п.п. 2.10, 5.3, 7.2.15 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати щомісяця банку проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані. Згідно з п. 5.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховується банком, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної згідно з умовами кредитного договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісяця в останній банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії. Проценти нараховуються з першою календарною дня наступного за днем видачі кредиту по день погашення кредиту включно. Станом на 25.04.2018 року відповідач не сплатив банку нараховані за період з 01.09.2015 року по 31.03.2018 року проценти за користування кредитом у сумі 3 022,43 грн. Відповідно до п.п. 2.6, 7.2.17 кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит у строк до 30.11.2017 року або у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту - не пізніше терміну зазначеного у такій вимозі банку. Згідно з п.7.3.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору. В свою чергу п. 7.2.17 передбачений обов'язок позичальника у випадку надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту погасити банку не пізніше терміну зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом. Внаслідок порушень умов п.п.7.2.15 кредитного договору банк направив позичальнику претензію № 040-29-1/3506 від 16.07.2015 року з вимогою в строк до 31.07.2015 року достроково погасити заборгованість за кредитом в розмірі 3107,07 грн. та заборгованість за процентами станом на 15.07.2015 року в розмірі 394,60 грн. Свої зобов'язання перед позичальником банк виконав у повному обсязі (даний факт підтверджується випискою по контракту [NUMBER] за період із 27.11.2014 року по 25.04.2018 року), однак, останній не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 24.04.2018 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 9 819,86 грн. та складається з: 3 107,07 грн. - прострочена заборгованість за кредитом,3 022,43 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, 860,53 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 684,35 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, 215,79 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом, 135,51 грн. - - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредиту, 1 187,03 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за кредитом, 607,15 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом. Оскільки боржник [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, не дивлячись на неодноразові направлення листів, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 9 819,86 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 06.07.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача, за довіреністю, Башинська Ольга Миколаївна не з'явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості(ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 15.10.2014 року [PERSON] підписав заяву на відкриття кредитної лінії до поточного карткового рахунку [NUMBER] з лімітом заборгованості в сумі 4000,00 грн. емітованої АТ «Укрексімбанк» на його ім'я та 27.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 27.11.2014 року було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 23.10.2014 року, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використання платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 36 місяців з відсотками за користування кредитом в розмірі 30% річних (а.с. 14-18). Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору кредит надається для оплати будь-яких проведених держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних коштів клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Згідно п. 4.2 Кредитного договору надання банком кредиту здійснювалося у разі недостатності власних коштів на картковому рахунку позичальника для проведення платежів за платіжними повідомленнями та інших платежів за кредитним договором шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та витратною сумою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.п. 2.10, 7.2.15 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня,наступного за днем, у який клієнт зобов'язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв'язку з припиненням дії кредитної лінії. Згідно з п. 5.3 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісяця, в останній банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії (для процентів за кредитом), виходячи з фактичної заборгованості за кредитом на початок кожного календарного місяця дня поточного місяця, розмірів процентних ставок, визначених згідно з умовами кредитного договору. Фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 7-10) вбачається, що заборгованість за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 27.11.2014 року станом на 25.04.2018 року становить 9 819,86 грн., яка складається з: 3 107,07 грн. - прострочена заборгованість за кредитом,3 022,43 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, 860,53 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 684,35 грн. - пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, 215,79 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом, 135,51 грн. - - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредиту, 1 187,03 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за кредитом, 607,15 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом.. Згідно п.2.4. Договору боржник, зобов'язувався повернути кредит та сплатити банку проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених цим договором. У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або овердрафтом, процентами за кредитом та/або овердрафтом відповідно до п. 8.1.1 Кредитного договору, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п.п. 2.6 кредитного договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.11.2017 року. Відповідно до п.п. 7.2.17 кредитного договору обов'язок позичальника у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту, погасити банку, не пізніше терміну зазначеного у такій вимозі банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом і овердрафтом та за процентами за користування кредитом і овердрафтом. Згідно з п.7.3.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом, у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору. Також, внаслідок порушення позичальником умов п. 7.2.15 Кредитного договору, банк направив позичальнику претензію № 040-29-1/3506 від 16.07.2015 року з вимогою - в строк до 31.07.2015 року достроково погасити заборгованість за кредитом в розмірі 3 107,07 грн. та заборгованість за процентами, яка станом на 15.07.2015 року становить 394,60 грн. (а.с. 20), однак, відповідач не виконав зобов'язання перед банком, щодо погашення заборгованості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 23.10.2014 року та отримав кредит з лімітом в розмірі 4 000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, однак умови договору порушив. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 23.10.2014 року в розмірі 9 819,86 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: approved