Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 03.08.2019 він уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останній 4885,00 гривень, а [PERSON] зобов`язалась їх повернути до 07.08.2019. Факт укладення договору підтверджується розпискою позичальника. Своє зобов`язання за договором позивач виконав, а відповідач ні, оскільки кошти повернуто не було. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 4885,00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалою від 25.03.2020 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 03.08.2019 між сторонами спору укладено договір позики. Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику 4885,00 грн. в строкове користування, а позичальник зобов`язалась повернути кошти в обумовлений сторонами строк, а саме до 07.08.2019. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку факт укладення договору позики між сторонами спору підтверджено оригіналом розписки від 03.08.2019 (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. В позові зазначено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, гроші не повернула в строк, вказаний в розписці від 03.08.2019. Крім того, про факт не виконання боржником свого зобов`язання свідчить наявність у позичальника оригіналу зазначеної вище розписки, яку долучено до матеріалів справи. Враховуючи зазначене суд вважає, що враховуючи зміст позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача борг по договору позики в розмірі 4885,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved