Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 28.06.2018 року по вул. Дачній, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2110 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу GEELY MR 7131A д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач [PERSON] , внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень. Позивач зазначає, що обидва водії скористалися своїм правом та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). При цьому, в офіційний бланк вказаного повідомлення були внесені всі необхідні дані, в тому числі і щодо визнання вини одним з водіїв. Відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СТДВ «Глобус», куди 02.07.2018 року позивач звернувся з метою отримання страхового відшкодування. 21.09.2018 року та 19.10.2018 року зі сторони ТДВ СТДВ «Глобус» на картковий рахунок позивача було здійснено виплати 11309,18 грн та 4924,87 грн. відповідно, з урахуванням франшизи в розмірі 2000,00 грн., але для повного страхового відшкодування позивач був вимушений звернутись за автотоварознавчим дослідженням до експерта, вартість послуг якого коштували йому 2000,00 грн. та понести витрати на розбирання-дефектування частин транспортного засобу в сумі 1300,00 грн. та витрати на стоянку автомобіля з 28.06.2018 року по 22.10.2018 року в сумі 700,00 грн. Позивач вважає, що дані збитки, були понесені ним внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача по справі, а тому підлягають стягненню з [PERSON] Оскільки ДТП сталося з вини відповідача, то позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються з оплати судового збору в сумі 1409,60 грн та розміру витрат, пов`язаних комплексною юридичною консультацією в сумі 1500,00 грн. Також позивач зазначив, що внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 20000,00 грн., а тому на її відшкодування просить стягнути цю суму з винуватця ДТП Відповідно до ухвали суду від 25.02.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, наявного в матеріалах справи, 28.06.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-2110» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «GEELY MR-7131A» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] [PERSON] вину в скоєнні дорожньо-транспортній пригоді визнав повністю. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу марки «ВАЗ-2110» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СТДВ «Глобус» згідно полісу №АК/7605251. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» за період 20.09.2018 року по 20.10.2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено страхове відшкодування на суму 16234,05 грн. Позивач, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 2000,00 грн., витрати на розбирання-дефектування частин транспортного засобу в момент огляду, проведеного 26 вересня 2018 року в сумі 1300,00 грн. та витрати, пов`язані зі стоянкою транспортного засобу в розмірі 700,00 грн. та несплачену страховиком франшизу в розмірі 2000,00 грн. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2014 року (далі-Закон). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вказаного Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ( ст.ст. 3, 5 Закону). Згідно ст.6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст.12 Закону). За змістом\~ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначене, відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( ст. 3 Закону). Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц. За таких обставин, на думку суду, вимога позивача про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди та належною до виплати сумою страхового відшкодування та 2000,00 грн. франшизи, підлягає частковому задоволення в частині стягнення 2000,00 грн. франшизи. Також позивачем в позовній заяві було пред`явлено вимогу до [PERSON] про стягнення з останнього на його користь моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спавах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року\~передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12\~та\~ст.81 ЦПК України. Позивач посилається на те, що водієм [PERSON] , під час ДТП та після неї йому було завдано моральних та душевних страждань, звужено його цивільні та майнові права, він певний час не мав можливості користуватися своїм транспортним засобом, чим заподіяно йому моральну шкоду та змушує його до зайвих витрат свого часу та коштів, розмір якої ним оцінено в 20000,00 грн. Вважає, що саме ці кошти має відшкодувати йому відповідач як компенсацію заподіяної ним йому моральної шкоди. Разом з тим, вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. не містять жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди. Отже враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в запропонованому ним розмірі є завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому,

Outcome: partial