Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом до відповідача, в якому посилається на те, що18 червня 2016 року між ним та відповідачем був укладена угода (договір) про надання особистого кредиту № 490957580, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 18794 грн.74 коп. В позові зазначено, що, у зв'язку з тим, що відповідач порушив умови кредитного договору, за ним станом на 14.04.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 23 226 грн.96 коп. За викладених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 23 226 грн. 96 коп. та судові витрати у сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи був сповіщений через засоби масової інформації, оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», клопотань або заперечень від нього до суду не надійшло. В даному цивільному провадженні судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 18 червня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір за № 490957580, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 18 794грн.74 коп. Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконав зобов'язання за договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.20-22). Станом на 14.04.2017 року позивачем нарахована заборгованість за договором у сумі 23 226 грн. 96 коп., а саме : - за кредитом - 18 794 грн. 74 коп., - за відсотками - 3 032 грн. 22 коп., - штраф - 1 400 грн. 00 коп., Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Предметом даного позову являються договірні правовідносини. Згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До цього ж, згідно ст.625 ч.2 ЦК України, передбачено відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом - 18 794 грн. 74 коп., заборгованості за відсотками - 3 032 грн. 22 коп., обґрунтовані, підтверджені розрахунком заборгованості і підлягають задоволенню. При цьому, суд зазначає, що згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач по справі зареєстрований в м.Гірське Луганської області. Відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Гірське Попаснянського району, Луганської області відноситься до переліку таких населених пунктів. Враховуючи зазначене положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення штрафу (як зазначає позивач - неустойки) у сумі 1400грн. слід відмовити, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що він нарахований після 14.04.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню із відповідача становить 21 826 грн. 96 коп. У задоволенні решти позовних вимог (на суму 1400 грн.00 коп.) - відмовити. на підставі положень спеціального Закону. Також суд вважає за необхідне, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, згідно якої - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: 1600 грн. 00 коп. По справі винести заочне рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial