Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на власності він є власником квартири під [ADDRESS] . В даній квартирі була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача, ніколи постійно не проживала в зазначеній квартирі, не утримувала і не утримує житло. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, спричиняє додаткові витрати, а тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, на розгляд справи 09.02.2021 року не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, також, суд викликав відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не подала суду відзив, клопотань чи заперечень, та відповідно до положень ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлениа належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири під [ADDRESS] . Наведене стверджується копією свідоцтва про правовласності на нерухоме майно від 20.03.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на майно. (а.с.5,6). Встановлено, що 01.12.1994 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.8). Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква 15.2-03/16271 від 23.10.2020 року, в квартирі [ADDRESS] , зареєстровано дві особи: власник [PERSON] , [PERSON] відповідач по даній справі (а.с.7). На підставі заяви позивача працівниками Правління ЖБК «Супутник», було складено акт від 05.11.2020 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в квартирі під [ADDRESS] , за підписом голови Правління ЖБК «Супутник», з даного Акту вбачається, що відповідач у справі [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] , фактично, не проживає. Позивач суду пояснив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач не є членом сім`ї позивача, а на прохання [PERSON] , дозволив тимчасово зареєструвати місце проживання відповідача в своїй квартирі, хоча відповідач, фактично, ніколи не проживала в цій квартирі, не несла жодних витрат на утримання житла. Позивача зазначив, що відповідач по справі [PERSON] - жінка брата його дружини [PERSON] , яка в свій час пообіцяла продати його дружині частину будинку, але не продала. Після смерті свого чоловіка, 27.09.2020 року відповідач оформила спадщину на себе та виїхала в Росію. Позивач зазначає, що особистих речей та майна відповідача в квартирі немає, і факт її реєстрації створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом позивачу, спричиняє додаткові витрати. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , дружина позивача, суду показала, що відповідач [PERSON] - дружина її брата. Після смерті брата, [PERSON] оформила спадщину, та попросила прописатися в квартиру позивача, але ніколи в квартирі не проживала, не спілкується з позивачем. Спочатку відповідач мала намір продати частину будинку, а потім передумала, її дочка забрала до себе. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати такою, що втратила право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували наведене - не надано. Згідно ст. 141 ЦПК України на корисить позивача підлягають підлягають стягненню з відповідача судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved