overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про зобов'язання укласти з ОСББ договір відносин власників приміщень у управителя, в запропонованій відповідачу редакції проекту договору від 05.07.2012 року, а у разі відмови від підпису вважати укладеним з моменту винесення рішення по справі. Позов обґрунтований тим, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку на підставі акту прийому передачі житлового комплексу від 31.10.2011 року прийняло на баланс житловий комплекс. Згідно до п. 2.1. статуту воно створене зокрема для належного утримання будинку та забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати усіх платежів. Взаємовідносини ОСББ регулюються статутом та Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та отримає послуги надання яких забезпечує ОСББ з часу передачі будинку на баланс. ОСББ належним чином виконує обов'язки по утриманню будинку та прибудинкової території, сприяє утриманню мешканцями будинку послуг. Укладення договору між власником приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні. 20.12.2011 року відповідачу був вручений проект договору та у березні 2013 року повторно направлений відповідачу поштою, але від підписання договору та переговорів відповідач ухиляється та не сплачує за надані послуги. Представник позивача наполягав на задоволенні позову. Підтвердив, що під час розгляду справи були проведені переговори з відповідачем та його представником, щодо врегулювання спору та складений протокол розбіжностей до проекту договору між сторонами. На підставі договору розбіжностей ОСББ був оформлений проект договору від 01.05.2014 року з додатком № 1 та № 2, в якому враховані усі побажання з боку відповідача. Також пояснив, що в зазначеному проекті договору передбачений пункт 7.6, в якому встановлене, що договір діє з монету приймання будинку на баланс управителя. Вказана умова передбачена тим, що з часу прийняття будинку на баланс ОСББ, а саме з 31.10.2011 року, позивачем були надані послуги відповідачу, за яки не здійснена оплата, чим порушені права об'єднання. Представник наполягав на правомірності включення позивачем в проект договору на підписання між сторонами зазначеного п. 7.6 на підставі положень ст. 631 ЦК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісної власності. 24 грудня ухвалою Приморського районного суду м. Одеси роз'єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та розподіл спільного сумісного майна подружжя. В своїх позовних вимогах стосовно розірвання шлюбу позивач вказує про те, що 13 листопада 2003 року Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] (після одруження прізвище - [PERSON]) [INFO] та [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 439 (копія свідоцтва про одруження [NUMBER] додається). У подружжя є троє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] (копії свідоцтв про народження додаються). Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя значно погіршилося, виникають постійні суперечки та сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають зовсім різні погляди на шлюб і сім'ю, у зв'язку з чим Позивач бажає припинити шлюбні відносини та розірвати вищезазначений шлюб. В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Відповідача не заперечував проти задоволення вимог та розірвання шлюбу. Вислухавши позицію сторін, вивчивши та оцінивши докази по справі приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13 листопада 2003 року Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] (після одруження прізвище - [PERSON]) [INFO] та [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 439. У подружжя є троє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] Відповідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. На даний момент ведення між Сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки в подружжя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченка 29 А» та просить визнати неправомірною бездіяльність - Голови ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА» [PERSON], яка полягає у ненаданні адвокату Клименко М. А. інформації та належним чином завірених копій витребуваних документів за адвокатським запитом № 312/25 від 25 вересня 18 року, адвокатським запитом № 312/26 від 01 листопада 18 року, адвокатським запитом № 2251 від 04 січня 19 року адвокатським запитом № 2251/22 від 22 січня 19 року та адвокатським запитом за № 312/25-19 від 25 лютого 2019 року; Зобов`язати Голову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» [PERSON] надати для ознайомлення Позивачу - адвокату Клименко М. А. інформацію, витребувану адвокатським запитом № 312/25 від 25.09.18р. Зобов`язати Голову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» [PERSON] надати для ознайомлення Позивачу - адвокату Клименко Михайло Анатолійовичу інформацію, витребувану адвокатським запитом № 312/26 від 01.11.18р. Зобов`язати Голову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» [PERSON] надати для ознайомлення Позивачу - адвокату Клименко Михайло Анатолійовичу інформацію, витребувану адвокатським запитом № 2251 від 04.01.19р. Зобов`язати Голову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» [PERSON] надати для ознайомлення Позивачу - адвокату Клименко Михайло Анатолійовичу інформацію, витребувану адвокатським запитом № 2251/22 від 22.01.19р. Зобов`язати Голову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» [PERSON] надати для ознайомлення Позивачу - адвокату Клименко Михайло Анатолійовичу інформацію, витребувану адвокатським запитом № 312/25-19 від 25.02.2019р. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, 20 вересня 2018 року вона звернулась до адвоката Клименка М.А. для надання їй правової допомоги. Внаслідок чого 20 вересня 2018 року між нею та адвокатом- Клименко М.А. укладено договір про надання юридичних послуг та оформлений ордер № 203511 від 22 жовтня 2018 року на надання правової допомоги. Позивач є членом ОСББ « проспект Шевченка -29-А» та відповідно до Статут має право на отримання інформації стосовно витрат даного ОСББ. У зв`язку з наявністю питань відносно безпеки та забезпечення охорони її квартири [ADDRESS] а також для перевірки достовірності затвердженого кошторису на ремонт доріг, балансу та річного звіту, інших витрат ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-«А» за 2016-2018 роки, за погодженням адвокатом - Клименко М.А.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просить стягнути з державної судноплавної компанії Чорноморське морське пароплавство на свою користь 57\~854,08 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 09.01.2014р. по 29.09.2015р. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав у розмірі 57\~854,08 гривень. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював в державній судноплавній компанії Чорноморське морське пароплавство на різних посадах починаючи з 1972 року. 08.01.2014 року наказом ДСК «ЧМП» № 02-Л позивача було звільнено з посаді начальника технічної служби ДСК «ЧМП», за скороченням штату працівників. Статтями 47 та 116 КЗпП України передбачено, що в день звільнення власник або уповноважений ним орган повинен провести з працівником розрахунок і виплатити всі належні йому суми. 29.09.2015р. був ДСК «ЧМП» провів остаточний розрахунок з позивачем. Рішенням Конституційного Суду України від 22.02.2012 р. № 4-рп/2012 було надано офіційне тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. У вищезазначеному рішенні суд розяснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Враховуючи те, що основний розрахунок з позивачем був проведений 29.09.2015 року, то з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 57\~854,08 гривень за період з 09.01.2014 року по 29.09.2015 року. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Проконтрол» в особі засновника Гудзь Тараса Степановича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про розірвання трудового договору, по котрому просив суд трудовий договір, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Проконтрол» (код ЄДРПОУ 41199032) розірвати з 05.07.2019 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з протоколом ТОВ «ПІІ «Проконтрол» від 07.03.2017 р. №1, [PERSON] була призначена директором даного Товариства. Згідно з наказом №1 від 10.03.2017р. [PERSON] приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «ПІІ «Проконтрол» з 10 березня 2017 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення заборгованості до відповідача [PERSON], вказавши, що він, мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуючись послугами газопостачання, оплату за використаний природний газ здійснює не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.01.1997 року по 01.12.2013 року виникла заборгованість в розмірі 752,66 грн., з урахуванням 3% річних у розмірі 65,52 грн., індексу інфляції у розмірі 143,86 грн., та судового збору у розмірі 243,60 грн., а разом 1205,64 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Моргунова А.В. підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. На підставі п.2 ст.224 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з особистого рахунку № [NUMBER] від 04.12.2013 року (а.с. 6) тому повинен нести відповідальність по сплаті послуг, що надає позивач. У відповідності з вимогами ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі і за газопостачання, стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Користувач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісяця. В порушення вищезазначених норм ЖК України, відповідач своєчасно не вносить позивачу оплату за надані послуги газопостачання, у зв*язку з чим, згідно наданого розрахунку (а.с. 8-10) за період з 01.01.1997 року по 01.12.2013 року виникла заборгованість в розмірі 752,66 грн., з урахуванням 3% річних у розмірі 65,52 грн., (а.с.12), індексу інфляції у розмірі 143,86 грн., (а.с.11) яка і підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Крім цього, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення заборгованості до відповідачів [PERSON], [PERSON], вказавши, що вони, мешкають в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуючись послугами газопостачання, оплату за використаний природний газ здійснюють не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.01.1997 року по 01.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 574,99 грн., та судового збору у розмірі 243,60 грн., а разом 818,59 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача Моргунова А.В. підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили. На підставі п.2 ст.224 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з особистого рахунку № [NUMBER] від 02.01.2014 року (а.с. 6), та довідкою з адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Донецькій області (а.с.15,16) тому повинні нести відповідальність по сплаті послуг, що надає позивач. У відповідності з вимогами ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі і за газопостачання, стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Користувач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісяця. В порушення вищезазначених норм ЖК України, відповідачі своєчасно не вносить позивачу оплату за надані послуги газопостачання, у зв*язку з чим, згідно наданого розрахунку (а.с. 7-12) за період з 01.01.1997 року по 01.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 574,99 грн., яка і підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів. Крім цього, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача в якому зазначив, що 27.08.2013 року його син [PERSON] уклав з відповідачем страховий договір добровільного страхування від нещасних випадків за №ZREWNS-137R205 строком на 1 рік. 16.07.2016 року син загинув внаслідок ДТП. Він звертався до відповідача з проханням виплатити йому страхове відшкодування, але відповідач відмовляє йому в цьому мотивуючи відмову порушенням сином умов договору, а саме порушення правил безпеки праці та правил безпеки дорожнього руху. В судове засідання представник відповідача не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. В судовому засіданні позивач та його представник свої вимоги підтримали. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 27.08.2013 року син позивача [PERSON] уклав з відповідачем страховий договір добровільного страхування від нещасних випадків за №ZREWNS-137R205 строком на 1 рік.1 6.07.2016 року, [PERSON] загинув внаслідок ДТП. відповідно до п.4.2 Умов страхування до Договору, не визнається страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади внаслідок нещасного випадку, отриманні Застрахованою особою в результаті порушення норм правил безпеки праці та правил безпеки дорожнього руху. Як видно з Постанови про закриття кримінального провадження від 23.09.2016 року, 16.07.2016 року під час ДТП в с.Лутівка Радомишльського району загинув водій [PERSON] Слідчий не встановив будь-яких ознак кримінального злочину в діях [PERSON] і закрив кримінальне провадження у звязку з відсутністю складу злочину, тому суд вважає, що в даному випадку застосування п.4.2 Умов страхування до Договору є не правомірним. За таких обставин по справі, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, тому зобовязує Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» виплатити позивачу [PERSON] страхове відшкодування в сумі 25 000 гривень та сплачений позивачем судовий збір по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 03.02.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через відсутність порозуміння та постійних конфліктів між ними, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. В матеріалах наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 03.02.2017 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 03.02.2017 серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 04.07.2017 серії [NUMBER] (а.с.5). Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сім`я існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 24, 112, 115, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 15.07.1989 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через відсутність порозуміння, поваги один до одного та постійних конфліктів між ними, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. В судове засідання сторони не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач визнала позов у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.07.1989 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.07.1989 серії [NUMBER] (а.с.3). Як зазначає позивач у позовній заяві, вони з відповідачем не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач проживає окремо, сім`я існує формально, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 24, 112, 115 СК України,

Outcome: approved