Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом , свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.10.2012року ним була підписана Пропозиція на укладення з АТ « [PERSON] Кредит» Договору карткового рахунку та договору страхування № 26256018754215, рахунок клієнта № 26203038754215. Вважає, що вказаний договір між ним та відповідачем укладений не був, оскільки він не скріплений печаткою банку та підписаний представником банку, яка не мала відповідної довіреності, лише в одному місці, в не на кожній сторінці договору. За результатом означених правовідносин Банком від нього за Договором кредиту було отримано 53661,48 грн., а ним від Банку отримано 49502,39 грн., тобто за неукладеним договором кредиту Відповідачем безпідставно було набуто 4159,09 грн., які позивач бажає повернути. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві, пояснив, що спірний договір він підписував, отримав кредитну карту, якою користувався та погашав заборгованість перед банком на протязі двох років.. Представник позивача займає аналогічну позицію свого довіритиля. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, вважаючи його необґрунтованим. Пояснив, що банк діяв у відповідності до чинного законодавства та договір є укладеним. Нада суду договір, який підписаний уповноваженим представником банку та скріплений печаткою. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. 04.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір карткового рахунку та договору страхування № 26256018754215, рахунок клієнта № 26203038754215 з лімітом овердрафту 20\~000,00 грн. Позивач ознайомившись з умовами договору повністю погодився з ними, що підтверджується його підписом. [PERSON] після укладення вищевказаного договору, користувався грошовими коштами та платіжною карткою, погашав заборгованість перед Банком, що не спростовується позивачем. Згідно ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована\~\~пропозиція\~\~укласти договір,\~\~про\~\~її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є\~\~прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Суд вважає, що в разі не згоди з умовами вищевказаного договору позивач міг скористатись своїм правом, визначеним ч. 6\~ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Таким правом позивач не скористався, а тому, відповідно, погодився зі всіма його умовами, про що свідчить виконання договору. Як встановлено судом, позивач отримав кредитні кошти в обумовленій в договорі сумі, погодився з умовами договору, порядком та умовами повернення кредиту, відповідальністю у разі порушення зобовязань за кредитним договором, строку дії договору та при укладенні договору не мав застережень чи доповнень до договору, матеріали справи не містять відомостей щодо відмови позивача від користування коштами, наданими Банком, позивач користувався наданими кредитними коштами, а отже його посилання на те, що Кредитний договір є неукладеними суд вважає недоведеними та необґрунтованими. Крім того, представником банку в судовому засіданні було надано Договір карткового рахунку та договору страхування № 26256018754215 від 04.10.2012 року, який підписаний сторонами та скріплений печаткою банку. В п. 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ при визнання правочинів недійсними «\~зазначено, що відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсностіі правочину є недодержання стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені\~ст.. 203 ЦК України, а саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв»язку з цим судам необхідно правильно визначити момент вчинення правочину ( ст.. 205 - 210, 640 тощо ). Зокрема, не є укладеним правочин ( договори ), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення . Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги\~п'ятої ЦК. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про визнання договору неукладеними, а вимоги позивача в частині повернення безпідставно набутих грошових коштів є похідними від них, суд також відмовляє в задоволенні вимог позивача в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed