Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вище вказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 211/17 від 15.09.2017 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 19320,00 грн. строком на 24 місяці. В якості забезпечення виконання зобовязань відповідача 1 [PERSON] перед позивачем КС «Самара» по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено договір поруки № 211/17 від 15.09.2017р. між КС «Самара» (кредитором за договором поруки), [PERSON] (позичальником за договором поруки), [PERSON] та [PERSON] (поручителями за договором поруки). Оскільки відповідач 1 [PERSON] не виконав своїх\~зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 16.08.2018р. утворилась заборгованість у розмірі 33420,19 грн., позивач просить стягнути з відповідачів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] наявну заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву\~ про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги\~ підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідачів, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви, згідно яких позовні вимоги визнають, наслідки визнання позовних вимог їм відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Судом встановлено,\~що 15\~вересня 2017\~року\~між \~КС «Самара»\~(Кредитодавець)\~та [PERSON]\~(Позичальник)\~ був\~укладений кредитний\~договір № 211/17, відповідно до п.1.1. якого Кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 19320,00 грн. по 14 вересня 2019р. та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку двадцять дві цілих та тридцять шість сотих процентів на суму кредитиу, що становить: 4\~320,00 грн., а також проценти, нараховані згідно п.4.2. цього договору. Згідно п.2.1. договору, Кредитодавець зобовязаний видати кредит Позичальнику протягом трьох робочих днів з дня підписання договору, але не раніше дня оформлення необхідного забезпечення виконання зобовязання за договором. У відповідності до п.4.2. правочину, погашення заборгованості за договором здійснюється щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно наведеного у договорі графіку. Як свідчать матеріали справи, позивачем свої зобовязання щодо надання відповідачу 1 кредитних коштів, виконані у повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 15.09.2017р. (а.с.8). Однак, відповідач свої зобовязання в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту належним чином виконані не були, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 33420,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивачем на адресу відповідачів направлялась вимога про погашення заборгованості за кредитом № 257/18 від 02.04.2018р., № 258/17 від 02.04.2018р. та № 259/18 від 02.04.2018р., яка останніми залишена без належного реагування та виконання (а.с. 8а-10). Таким чином, між позивачем та відповідачем 1 виникли кредитні правовідносини, врегульовані ст.1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, в силу вимог ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із кредитного договору, відповідач 1 зобовязаний здійснювати погашення сум кредиту із 10 по 16 число кожного місяця, однак в порушення умов договору та норм чинного законодавства вказані зобовязання належним чином не виконав, з огляду на що в останнього утворилась заборгованість у сумі 16610,43 грн. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. При цьому, згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У свою чергу, у відповідності до п.3.1.1. договору, контрагентами узгоджено, що Кредитодавець має право, зокрема вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та /або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Оскільки відповідачем 1 після 18.12.2018р. погашення заборгованості по кредиту не здійснювалося, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем 1, вимога позивача про повернення усієї суми кредиту у розмірі 16610,43 грн. є обґрунтованою. Разом з тим, згідно умов укладеного кредитного договору при несвоєчасному внесені платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховується відповідно п.4.4 кредитного договору за кожен день простроченого платежу та сума яких згідно наданого позивачем розрахунку становить 16809,76 грн. Водночас, як свідчать матеріали справи, в якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед КС «Самара» по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом і сум штрафних санкцій, 15.09.2017р. було укладено договір поруки № 211/17 між кредитодавцем КС «Самара», позичальником [PERSON] та поручителями [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобовязання перед КС «Самара» відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначених кредитним договором. Відповідно до п.2.1. договору поруки відповідальність відповідача 2 [PERSON] та відповідача 3 [PERSON] наступає в разі не виконання та/або неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. П. 2.2 договору поруки встановлено, що відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3 несуть солідарну відповідальність перед КС «Самара». Відповідно до\~ч.1\~ст.553\~ЦК України\~за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оскільки відповідач 1 неналежним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність по зобовязанням [PERSON] перед позивачем у повному обсязі. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачі [PERSON]\~та [PERSON]\~позовні вимоги\~визнали у\~повному обсязі\~і таке\~визнання не\~суперечить закону\~та не\~порушує права\~та інтереси\~інших осіб, позовні вимоги КС «Самара» підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.\~42\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, 50 відсотків судового збору відшкодовується позивачу за рахунок відповідача та 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved