Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування вимог зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.02.2006р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому умовами договору. Відповідно до умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013р. має заборгованість у розмірі 14819,03 грн, яка складається з наступного: 4107,14 грн - заборгованість за кредитом, 9530,03 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 681,86 грн - штраф (процентна частина). Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14819,03 грн, судовий збір у розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача Нікеркін М.В. не з'явився, через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволені позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в суді, про що свідчить поштове повідомлення Свердловського відділення Укрпошти, поважності причин своєї неявки до суду не надала, заяв про неможливість розгляду справи судом від неї не надходило. Представник позивача відповідно до вимог ст.224 ЦПК України звернувся до суду із заявою про слухання справи за відсутності відповідача, та просить ухвалити заочне рішення у справі. Відповідно до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в матеріалах справи знаходиться достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно заяви від 03.02.2006р., Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір про те, що банк надає відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови і правила надання банківських послуг затверджені головою правління ЗАТ «Приватбанк» та є невід'ємною частиною договору кредиту, укладеного між сторонами, як про це зазначено в заяві позичальника від 03.02.2006р., яка підписана особисто відповідачем. Ці Умови більш детальніше визначають та розшифровують умови надання споживчого кредиту відповідачу, який надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені в Заяві строки. У судовому засіданні відповідачем у справі не надано жодних доказів та не спростовано, що відповідач при укладенні кредитного договору не погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, а напроти в Заяві позичальника містяться посилення на Умови і правила надання банківських послуг. За вимогами п.6.5 Умов… клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевиплатою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на рівні, передбачених Договором, та відповідно до п.6.6 Умов… в разі невиконання зобов'язань клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. Таким чином, між сторонами має місце укладення договору приєднання, оскільки відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.526 ЦК України обов'язок повинен виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику та згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в любий момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання договору є прямою та безперечною згодою держателя кредитної картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно отримала від позивача ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався та зменшувався та остаточно встановлений у розмірі 4110 грн, та зазначену суму грошових коштів отримано відповідачем, що підтверджено наданою позивачем випискою по особовому рахунку. Згідно довідки розрахунку заборгованості по договору №б/н від 03.02.2006р. станом на 31.10.2013р. заборгованість складається з наступного: 4107,14 грн - заборгованість за кредитом, 9530,03 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 681,86 - штраф (процентна частина), а всього на загальну суму 14819,03 грн, у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Зазначені правовідносини випливають з договірних зобов'язань, у відповідності зі ст.526 ЦК України відповідач порушив права позивача, оскільки добровільно заборгованість за кредитом не сплатив. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлений у три роки, вимогами ст.258 ч.2 п.1 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, такої заяви відповідачем до суду не надавалося, у зв'язку з чим суд вважає стягнути з відповідача суму збитку за весь час її утворення без застосування строків позовної давності. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати: судовий збір у розмірі 229,40 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивач змушений звертатися до суду для захисту порушеного права та нести матеріальні витрати. На підставі ст.ст.1048-1054 ЦК України,

Outcome: approved