Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом у якому просить суд: визнати угоду купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] між [PERSON], та [PERSON] дійсною та визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 10.09.2012 року [PERSON], який діє на підставі довіреності від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися транспортним засобом ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю./а.с.9/ Згідно розписці від 10.02.2011 року відповідачка по справі [PERSON] отримала грошові кошти за автомобіль ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 30000,00 грн. від [PERSON] Згідно розписці від 10.09.2012 року відповідачка по справі [PERSON] отримав грошові кошти за автомобіль ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 30000,00 грн. від позивача. Позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] продала спірний автомобіль громадянину [PERSON], який в свою чергу продав зазначений автомобіль [PERSON] Також позивач зазначає, що на його вимогу посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу [PERSON] відмовилась, мотивуючи тим, що на автомобіль ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] накладено арешт в процесі примусового виконання рішення за виконавчим провадженням № 41752192. На підставі вищевикладеного, позивач був змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, згідно якої справу просить слухати у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від\-сутності відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан\-ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея\-вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв\-них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Се\-вастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за\-сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд спра\-ви за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвален\-ня заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви. Третя особа - представник відділу ДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не сповістила. Третя особа - представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не сповістила. Третя особа - представник УПФУ в м. Мелітополь в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, згідно якої повідомив, що виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні не перебувають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.4 ст.213 ЦК України, якщо за правилами встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами п.2 ст.665 ЦК України у разі невиконання продавцем обов'язку передати майно (товар) покупцеві за договором купівлі-продажу, покупець згідно зі ст.622 ЦК має право вимагати відібрання цього майна (товару) у продавця в примусовому порядку і передання йому майна (товару) зі стягненням з продавця збитків, заподіяних несвоєчасним отриманням товару. Відповідно до ст.235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно копії технічного паспорту [NUMBER] авто марки ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON]./а.с.10/ Судом встановлено, що 10.09.2012 року [PERSON] діючи від імені [PERSON] видав громадянину [PERSON] довіреність, яка була нотаріально завірена, на користування та розпорядження авто марки ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]./а.с.9/ Після чого, [PERSON] надав громадянину [PERSON] розписку, згідно якої відповідач зазначив, що він продав вищезазначений спірний автомобіль останньому та отримав гроші в розмірі 30000,00 грн. за цей автомобіль в повному обсязі, претензій не має. /а.с.8/ Як було встановлено з матеріалів справи [PERSON] продала спірний автомобіль громадянину [PERSON], який в свою чергу продав зазначений автомобіль [PERSON] Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45769000 від 03.12.2014 року на автомобіль ВАЗ 21110, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] накладено арешт постановою державного виконавця від 02.04.2014 року в процесі примусового виконання вимоги УПФУ № Ф2455-У від 01.08.2013 року відносно [PERSON] Однак, як зазначив представник УПФУв своїй заяві, на примусовому виконанні у відділі ДВС вимоги УПФУ відносно [PERSON] станом на 03.12.2014 року не знаходяться. Справжня воля сторін правочину мала на меті укладання договору купівлі-продажу в майбутньому, при цьому покупець виконав усі покладені на нього обов'язки, повністю розрахувався з продавцем та вимагав від продавця належного оформлення цього правочину. Отже, суд приходить до висновку, що сторони насправді вчинили правочин з приводу купівлі-продажу транспортного засобу, який оформили у вигляді удаваного правочину довіреності та розписки до неї, а тому до вимог чинного законодавства, їх відносини регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved