Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 03.04.2012 року о 16 годині 40 хвилин на перехресті вулиць Верхній Вал та Межигірської в м. Києві з вини водія автобусу маршруту №72 д.н. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Тойота» д.н. [NUMBER]. Автобус належить КП «Київпастранс». Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року з КП «Київпастранс» на користь позивача було стягнуто матеріальну шкоду без ПДВ в розмірі 9 602 гривні 45 копійок, втрату товарної вартості - 5 426 гривень 15 копійок, за експертне дослідження 650 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 гривень 60 копійок. 23.04.2014 року позивач отримав виконавчий лист, який подав на виконання до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві. 05.05.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного документу, але через відсутність грошових коштів у відповідача воно не виконувалось. [PERSON] зазначає, що він неодноразово письмово та усно звертався до КП «Київпастранс» з вимогою добровільно сплатити грошові кошти. Тільки з 04.12.2014 року відповідач почав сплачувати грошові кошти частинами, а саме 04.12.2014 року сплатив 2 000 гривень, 10.12.2014 року - 2 000 гривень, 27.01.2015 року - 4 000 гривень, 03.02.2015 року - 2 000 гривень, 10.02.2015 року - 2 000 гривень, 23.03.2015 року - 1 500 гривень, 24.03.2015 року - 2 393 гривні 20 копійок. У зв'язку з відсутністю грошових коштів та несвоєчасним перерахуванням відповідачем грошових коштів позивач по теперішній час не відремонтував автомобіль. Відповідно до звіту від 06.05.2015 року за №231 матеріальний збиток становить 16 593 гривні 73 копійки. За вирахуванням отриманих коштів та ПДВ невідшкодованими залишилось 5 593 гривні 02 копійки. Позивач просить стягнути з КП «Київпастранс» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 5 593 гривні 02 копійки, витрати по сплаті послуг експерта в розмірі 600 гривень та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 03.04.2012 року о 16 годині 40 хвилин на перехресті вулиць Верхній Вал та Межигірської в м. Києві з вини водія автобусу маршруту №72 д.н. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Тойота» д.н. [NUMBER]. Автобус належить КП «Київпастранс». 22.01.2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] до КП «Київпастранс», [PERSON], ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За рішенням з КП «Київпастранс» на користь [PERSON] було стягнуто матеріальну шкоду в загальному розмірі 15 678 гривень 60 копійок, яка складається з вартості ремонту (без 20% ПДВ) в розмірі 9 602 гривні 45 копійок, втрати товарної вартості - 5 426 гривень 15 копійок та вартості експертного дослідження в розмірі 650 гривень, а також стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 гривень 60 копійок (а.с.6-9). У іншій частині позовних вимог, в тому числі до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в позові відмовлено. Постановою від 05.05.2014 року державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві за заявою від 30.04.2014 року було відкрито виконавче провадження №43150144 з виконання виконавчого листа від 23.04.2014 року, виданого Подільським районним судом м. Києва по справі №2607/7952/12, про стягнення з КП «Київпастранс» на користь [PERSON] суми в розмірі 15 893 гривні 20 копійок (а.с.11-копія постанови). КП «Київпастранс» було перераховано [PERSON] на виконання рішення суду по справі №2607/7952/12 грошові кошти в загальному розмірі 15 893 гривні 20 копійок, а саме 04.12.2014 року - 2 000 гривень, 10.12.2014 року - 2 000 гривень, 27.01.2015 року - 4 000 гривень, 03.02.2015 року - 2 000 гривень, 10.02.2015 року - 2 000 гривень, 23.03.2015 року - 1 500 гривень, 24.03.2015 року - 2 393 гривні 20 копійок (а.с.12-18-копії платіжних доручень). В пункті 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів. Позивач в судовому засіданні пояснив, що він не мав змоги відремонтувати автомобіль, оскільки в нього грошових коштів не було, а відповідачем своєчасно не були перераховані грошові кошти відповідно до рішення суду від 22.01.2014 року, хоча він неодноразово звертався до керівництва підприємства, і на виконанні знаходився виконавчий лист. Грошові кошти були перераховані в повному обсязі в березні 2015 року. За цей час зросли ціни на майно та роботи, а тому сплачених йому коштів не вистачає на ремонт автомобіля. Відповідно до звіту №213 від 06.05.2015 року, складеного ФОП [PERSON] (а.с.20-41), матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Тойота» д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП становить 16 593 гривні 73 копійки. Втрата товарної вартості не нараховувалась. За проведення дослідження позивачем було сплачено 600 гривень, що підтверджується квитанцією №011892 від 13.05.2015 року (а.с.41). Оскільки, як вбачається з вищевказаного звіту, на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди зросли ціни на майно та роботи, необхідні для відновлення автомобіля позивача, суд вважає, що позивач із цих підстав може заявити додаткові вимоги до КП «Київпастранс». Виходячи з наведеного звіту, з урахуванням 20% ПДВ матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Тойота» д.н. [NUMBER], буде становити 13 274 гривні 98 копійок (16 593,73 грн. - /16 593,73 х 20% / = 13 274,98 грн.). За вирахуванням сплаченої відповідачем суми збитку в розмірі 9 602 гривні 45 копійок з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 3 672 гривні 53 копійки (13 274,98грн. - 9 602,45 грн. = 3 672,53 грн.) Оскільки позивачем понесені витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 600 гривень, з відповідача підлягає стягненню сума в загальному розмірі 4 272 гривні 53 копійки (3 672,53 грн.+600 грн.=4 272,53грн.). Представник відповідача, заперечуючи проти позову, посилається на те, що звіт про вартість матеріального збитку від 06.05.2015 року не можна приймати до уваги, оскільки він складений без огляду автомобіля на час його складання. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем пропущено трирічний строк для звернення до суду. Суд вважає, що такі доводи представника відповідача не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на наступне. Звіт про вартість матеріального збитку від 06.05.2015 року складався для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на час складання звіту, оскільки відповідачем були сплачені кошти на відшкодування шкоди позивачеві тільки в кінці березня 2015 року. Необхідності у огляді автомобіля на час складання звіту, на думку суду, не було, адже визначалась вартість ремонту пошкодженого у 2012 році автомобіля. Що стосується позовної давності, то суд вважає, що вона не може бути застосована, оскільки про порушення свого права позивач дізнався лише в березні 2015 року, коли отримав від відповідача всю суму присудженого за рішенням суду відшкодування і з'ясував, що її не вистачає на ремонт автомобіля через зростання цін на майно та роботи. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 1172, 1192 ЦК України,

Outcome: partial