Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому вказуючи на те, що в наслідок накладення органами ДВС арешту на приналежне йому майно, зокрема на квартиру [ADDRESS], склалася ситуація за якої позивач позбавлений можливості виконати свої зобов'язання перед іншими особами, з чого випливає порушення таких обов'язків та настання негативних наслідків, передбачених відповідними договорами, про неможливість виконання яких йдеться, просив суд усунути перешкоди у розпорядженні приналежним йому майном - вказаною квартирою, шляхом скасування постанов Державної виконавчої служби України про арешт його майна. В подальшому позивач звернувся з уточненнями до позову, за яким з наведених у позові підстав просив суд усунути у розпорядження приналежним йому майном - вказаною квартирою шляхом скасування постанов державних виконавців про оголошення арешту на все приналежне позивачу майно. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи, про поважні причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, інших заяв, клопотань або заперечень не надали. Виходячи з викладених обставин, зважаючи на те, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про достатність у них відомостей про права та взаємини сторін та можливість розгляду справи у заочному порядку з постановленням заочного рішення відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Так з матеріалів справи вбачаються наступні обставини: 11.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого за офіційними відомостями є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - «Банк») та позивачем, [PERSON], було укладено кредитний договір № CM-SME-502/015/2007 відповідно до якого позивач отримав кредит та зобов'язався його повернути у строки та спосіб, що передбачені таки договором. З метою забезпечення майнових інтересів кредитора щодо повернення позивачем кредиту, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ -SME-502/015/2007 від 11.12.2007 року, (що було посвідчено нотаріально, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Косенком О.В. та зареєстровано у відповідному реєстрі за №229) за умовами якого позивач передав АТ «ОТП Банк» в іпотеку приналежне йому на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2007, що має нотаріальне посвідчення та зареєстровано у відповідному реєстрі за р.№2692, нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010 року та договору відступлення прав б/н від 26.11.2010 року за Кредитним договором № CM-SME-502/015/2007 від 11.12.2007 р., Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CM -SME-502/015/2007 від 11.12.2007 р., укладеним між АТ «ОТП Банк» та позивачем. Разом з відступленням прав кредитора, відбулось й відступлення прав іпотекодержателя за вказаним іпотечним договором. Вказане право іпотекодержателя щодо задоволення його грошових вимог за рахунок предмета іпотеки - квартири [ADDRESS], відповідно до приписів законодавства, було зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12.12.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Носенко О.В. за р. №3211717, що випливає з аналізу відповідного витягу, що було надано Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції. За приписами ст. 11, 12, 14 Закону України від 18.11.2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпеченні іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Як вбачається з доданої до позову Інформації (витягу) з Єдиного державного реєстру заборон відчуження з Об'єктів нерухомого майна №33021511 від 02.02.2015 року, на вказаний предмет іпотеки окрім обтяження, пов'язаного з реєстрацією зазначеного договору іпотеки, органами ДВС України накладено арешти, при цьому записи щодо накладення таких арештів на приналежне позивачу майно, та зокрема на зазначений предмет іпотеки - внесені після реєстрації обтяження іпотекою предмета іпотеки, оскільки такі постанови про накладення арешту та заборону відчуження винесені відповідно 14.02.2014 року та 28.03.2014 року, а Договір іпотеки посвідчений 21.12.2007 року, та з такого випливає, що задоволення вимог кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є приоритетним перед задоволенням вимог інших осіб, в інтересах яких Державним виконавцем було протиправно накладено зазначені обтяження - ПАТ «КБ «Приват Банк» та АТ «Банк Фінанси та Кредит». На теперішній час, згідно наданих суду пояснень, що ніким не заперечувались, позивач має заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в зв'язку з чим між сторонами кредитного (та іпотечного) договору було досягнуто згоди про задоволення вимог кредитора за рахунок добровільної реалізації предмета іпотеки та передачі вилучених від продажу коштів на користь кредитора. Вказана угода між сторонами кредитних правовідносин відповідає положенням ст. ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу», в силу яких заставлене майно позичальника за наявності підстав може бути реалізоване без участі Державної виконавчої служби. Разом з тим така угода відповідає засадам ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України. Одночасно через накладення на приналежне позивачу майно арештів (і.№12869045 від 06.05.2014 року, і.№13453485 від 30.05.2014 року) на підставі постанов державних виконавців Другого Київського ВДВС ОМУЮ: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:42266576, видана 14.02.2014 року Балалайкіною Катериною Володимирівною, за якою накладено арешт на все приналежне [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], нерухоме майно, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:42266576, видана 19.09.2014 року Балалайкіною Катериною Володимирівною, за якою накладено арешт на все приналежне [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], нерухоме майно, а також арештів, накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №46629528, видана 17.02.2015 року Старшим державним виконавцем Другого Київського відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Балалайкіною Катериною Володимирівною, якою накладено арешт на все приналежне [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], нерухоме майно; та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №46629497, видана 17.02.2015 року Старшим державним виконавцем Другого Київського відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Балалайкіною Катериною Володимирівною, якою накладено арешт на все приналежне [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], нерухоме майно. позивач не може відчужити зазначену квартиру та погасити свою заборгованість перед кредитором, у зв'язку з чим на таку заборгованість продовжують нараховуватись штрафні санкції, та винесення відповідачем таких постанов фактично змушує позивача нести збитки, що випливають з збільшення його простроченої заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг», у чому вбачається порушення охоронюваних Законом прав та інтересів позивача. Виходячи з наведених обставин, та приймаючи до уваги положення ст. 392 ЦК України, вимоги позову вбачаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 217 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд може одночасно з тим визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні. Так, з метою належного та своєчасного виконання рішення суду та усунення перешкод у розпорядженні приналежною позивачу власністю, суд вважає за доцільне визначити порядок виконання цього рішення, відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для Реєстраційної служби Одеського міського управління для виключення з відповідних державних реєстрів відомостей про обтяження (і.№12869045 від 06.05.2014 року, і.№13453485 від 30.05.2014 року, та інших) що накладені на підставі вказаних постанов державних виконавців Другого Київського ВДВС ОМУЮ.

Outcome: approved