Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала разом з позивачем, оскільки потребувала сторонньої допомоги й догляду. Після її смерті залишилося спадкове майно яке складається з земельної ділянки. Спадкоємцем по заповіту являється позивач, який звернувся до нотаріуса, щоб оформити спадщину, але отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини через свою юридичну необізнаність та за відсутності належного підтвердження спільного проживання разом із спадкодавцем, а тому позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач - Дроздівська сільська рада Білоцерківського району, не направили до суду свого представника, подали суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнали. Третя особа не направили в судове засідання свого представника, про день та час розгляду спраив були повідомлені належно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Позивач [PERSON] приходиться сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,379 га, розташованої на території Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.12). Встановленим є те, що [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла належне все своє майно [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки лікаря-невролога ТОВ «ПрофіДетокс Центр» [PERSON] безперервно проходив курс медикаментозної терапії та реабілітації з 20.10.2018р. по 12.04.2019 р. (а.с.15). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в силу юридичної необізнаності, вважаючи, що має доказ спільного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті, вважав, що прийняв спадщину, та не подав відповідну заяву до нотаріальної контори у встановлений строк, оскільки був впевнений у відсутності будь-яких інших претензій на спадкове майно, не знав про заповіт. Встановлено, що після померлої [PERSON] спадкова справа щодо майна померлої не відкривалася. Встановлено, що Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області Н.П. Руденко відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк (а.с.14). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом 26.06.2019 року за наслідками розгляду справи № 565/1145/17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи наведене, за наявності обставин, які суд вважає поважними причинами пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд враховує, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини - свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права. На підставі викладеного,

Outcome: approved