Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником квартири № 74, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Батюка, будинок № 46. Вказана квартира належить йому на праві власності на підставі Договору дарування від 01 вересня 2016 року. Вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрована у належній позивачу квартирі, за місцем реєстрації не проживає вже більше трьох років, її особистих речей у квартирі немає, кореспонденція, адресована відповідачу за вказаною адресою не надходить, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 74, розташованою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Батюка, будинок № 46. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України «Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи». Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Оголошення на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області 04 жовтня 2018 року і тому з 04 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 01 вересня 2016 року серії НВХ № 561079, [PERSON] прийняв у дар квартиру під номером 74, що розташована у житловому будинку номер 46 по вулиці Батюка у м. Словянську Донецької області (а.с.5). З Довідки Житлово-будівельного кооперативу № 10 «Луч» виданої 16 травня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». \~ \~ \~ \~Відповідно до [PERSON] обстеження житлового приміщення від 31 липня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], але з червня 2014 року за вказаною адресою не проживає та її місце знаходження не відоме (а.с.8). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не мешкає без поважних причин з червня 2014 року. \~ \~ \~ \~За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном ( має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, судом було встановлено, що відповідач є членом сімї позивача, однак з червня 2014 року не мешкає без поважних причин у квартирі [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнавши відповідача [PERSON],\~[INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 74 у будинку № 46 по вулиці Батюка м. Словянська Донецької області. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved