Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] (далі по тексту - відповідач) звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - позивач) з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір № б/н від 01.12.2010 року, згідно якого отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те що, підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувались положенням ч.\~1 ст. 634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість 44 584,73 грн. з яких: 1946,02 грн. заборгованість за кредитом; 37 541,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2497, 48 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2099,27 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~Представник позивача до суду надав клопотання відповідно до якого наполягав на задоволенні позову та в разі неявки відповідача на винесенні заочного рішення. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Як встановлено у судовому засіданні, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала договір № б/н від 01.12.2010 року, згідно якого отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те що, підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 44 584,73 грн. з яких: 1946,02 грн. заборгованість за кредитом; 37 541,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2497, 48 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2099,27 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає. Спірний кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Таким чином, згідно із статтями 526, 527, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов'язання за Кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконала взяті на себе договірні зобовязання відповідно до кредитного договору № б/н від 01.12.2010 року, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду підлягають стягненню на його користь із відповідача в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved