Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2003535810 від 21.04.2013 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами кредитного договору банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 14 000,00 грн. Відповідно до п. 1.2.1 кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором. Згідно п.1.1. договору було встановлено процентну ставку, яка складає 17% річних. Відповідно до п.1.4.1 договору позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені кредитним договором не пізніше 21.04.2015 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Відповідно до п.1.5.4 в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Позивач зазначає, що в супереч умовам кредитного договору, зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідачем невиконуються, в звязку з чим виникла заборгованість. Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 24 лютого 2015 року становить 19 017,42 грн. Та складається з: -12 499,34 грн. - сума заборгованості за кредитом. -2 105,66 грн. - сума заборгованості за процентами. -4 412,42 грн. - комісія. 21 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст.512, 514 ЦК України було укладено договір факторингу. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором №2003535810 від 21 квітня 2013 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності договором. Оскільки відповідач не виконує зобовязання в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: -копія договору про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2013 року (а.с.5-8); -розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.9); -копія паспорту позичальника (а.с.10-11); -копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.12); -копія витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.13); -копія договору факторингу від 21 липня 2014 року (а.с.14-17); -підтвердження повноважень особи, що звернулась до суду (а.с.18); -підтвердження сплати судового збору (а.с.1). Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, що належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не сповіщені. За наявності відомостей про направлення відповідачу судових викликів у встановленому положеннями ст.74, 76 ЦПК України порядку, неявки відповідача в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: -відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; -відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; -відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; -судом встановлено, що 21 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту відповідачу в сумі 14 000,00 грн. За умовами кредитного договору відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором. В звязку з невиконанням відповідачем умов укладеного договору виникла заборгованість, яка становить 19 017,42 грн; -відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; -статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; -відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; -відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; -статтею 629 ЦК України передбачена обовязковість договору для виконання сторонами; -згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином; -в звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, яким передбачена відповідальність в разі неналежного виконання взятих на себе зобовязань, з огляду на вище викладене, суд за результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, доходить висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості, її розміру, підтверджену наданим розрахунком заборгованості та потребу їх задоволення. Право вимоги позивача в повному обсязі підтверджується наданою копією договору Факторингу № 21/07/14 від 21 липня 2014 року, що не суперечить положенням ст.512 ЦК України. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved