Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 197 МТ від 15.04.2008 року, проте в порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором, відповідачка [PERSON] допускала порушення строків погашення заборгованості, а тому вона разом з поручителями [PERSON], [PERSON] відповідають солідарно перед позивачем, і зокрема повинні відшкодувати банку заборгованість по прострочених відсотках, простроченій частині кредиту, та пеню, у розмірі 13\~937, 52 доларів США, що в еквіваленті складає 103\~137, 64 гривень, які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів державне мито в розмірі 1\~051, 58 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30 грн. В процесі судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги, в звязку з чим просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 197 МТ від 15.04.2008 року у розмірі 27\~028, 97 доларів США, що в еквіваленті складає 214\~069, 44 грн. Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів державне мито в розмірі 1\~051, 58 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30,00 грн. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або про відкладення судового засідання не подавали. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. \~ Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає задоволенню виходячи з наступного. 15.04.2008 року позивач ЗАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ЗАТ КБ „ПриватБанк (ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ПАТ КБ „ПриватБанк) та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № 197 МТ відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20\~000, 00 доларів США терміном до 15.04.2009 року Відповідно до укладеного договору № 197 МТ від 15.04.2008 року відповідачка, у свою чергу, прийняла на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором. В звязку з тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 26.05.2010 року заборгованість за кредитним договором складає 27\~028, 97 доларів США, що в еквіваленті складає 214\~069, 44 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобовязання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 197 МТ від 15.04.2008 року [PERSON], станом на 26.05.2010 року складає: прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 13\~074, 68 доларів США; прострочена заборгованість по відсоткам у розмірі 6\~747, 95 доларів США; заборгованість з пені у розмірі 5\~186, 34 доларів США; заборгованість по комісії у розмірі 2\~020, 00 доларів США. Загальна заборгованість станом на 26.05.2010 року складає 27\~028, 97 доларів США, що в еквіваленті складає 214\~069, 44 грн. Згідно зі ст. 554 ЦК України та п. 2 зазначеного договору поруки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ПАТ КБ „ПриватБанк (ЗАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ЗАТ КБ „ПриватБанк) як солідарні боржники по борговим зобов'язанням [PERSON]. Отже, ПАТ КБ „ПриватБанк в особі філії „Южне головне регіональне управління ПАТ КБ „ПриватБанк має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від кожного з відповідачів, при цьому поручитель відповідає перед позивачем-кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник-відповідач, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу (кредиту), сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved