Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 09.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс» (далі - ТОВ «МЖК»), позивач як забудовник та [PERSON] (далі - інвестор, відповідач) був укладений договір №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла (далі - договір). За умовами Розділу 2 Договору Інвестор бере участь у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла, з метою отримання у власність квартири. Забудовник приймає участь в інвестуванні будівництва об`єкту шляхом здійснення комплексу заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва, внесенням грошових коштів та інших вкладів та інвестицій. Згідно п.2.3. договору, інвестор приймає участь в інвестуванні будівництва об`єкту шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки з подальшим отримання її у свою власність на умовах цього договору. Відповідно до п.3.1. договору, об`єктом інвестування є квартира, що знаходиться в 9-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,07 кв.м. Вказані розміри площі квартири є проектними. 15.01.2016 між забудовником та інвестором було укладено додатковий договір №3 до договору №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла від 09.04.2012, за умовами якого вартість одного квадратного метра житла становить 5660,00 та є фіксованою при оплаті повної вартості квартири згідно графіку оплати в узгодженні сторонами строки. Згідно п.6.1. договору, зі змінами внесеними додатковим договором №3, вартість квартири, зазначеної в п.3.1. цього договору складає 334336,20 гри., у тому числі ПДВ 55722,70 грн., і може змінюватись у зв`язку зі зміною вартості одного квадратного метра житла та відповідно до п.6.6. цього договору. Відповідно до п.6.4. договору, зі змінами внесеними додатковими договорами, розрахунок за квартиру здійснюється коштами інвестора за розпорядженням Херсонського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника сум коштів згідно графіку оплати квадратних метрів житла (Додаток №1), що є невід`ємною частиною даного договору, в наступному порядку: - 45,51 кв.м. житла до «10» травня 2012; - 13,56 кв.м житла частинами згідно графіку до «10» лютого 2017; - решта квадратних метрів - остаточний розрахунок, за цінами, що діють на дату проведення розрахунку, згідно п.6.6. договору. Додатковим договором №3 від 15.02.2016, окрім іншого, було змінено графік оплати квадратних метрів житла (Додаток №1) до договору. У квітні 2016 року будівництво житлового будинку [ADDRESS] завершено. Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровано управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 26.04.2016 №ХС 143161171852; згідно з рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.05.2016 №188 житловому будинку [ADDRESS] . Виконуючи умови договору, після завершення будівництва, позивач передав вище вказану квартиру відповідачу за актом прийому-передачі від 20.05.2016 року. Під час оформлення документів про право власності був проведений обмір завершеної будівництвом квартири, у зв`язку із чим сторони зафіксували фактичну площу квартири 59,1 кв.м. 10.06.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. було проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру. Відповідач узгоджених строків внесення платежів за графіком оплати квадратних метрів житла, встановлених відповідно до договору не дотримався, оплату повної вартості квартири здійснив тільки частково у сумі 322 099,06 грн. 27.02.2017 року за вих.№89 позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу щодо виконання зобов`язання, яку він отримав особисто 09.03.2017 року. В даному листі, також, міститься вимога про сплату остаточного внеску протягом 7-ми днів з моменту отримання листа, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, відповідач отримав лист 09.03.2017 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. 02.02.2018 року відповідач звернувся до ПрАТ «МЖК» із заявою, в якій зазначив, що через тяжке матеріальне становище просить перенести оплату за договором в термін до 01.06.2018 року. 29.03.2019 року за вих.№70 позивачем вдруге було направлено відповідачу письмову вимогу щодо виконання зобов`язання, яку він отримав особисто 13.04.2019 року. Свої обов`язки за договором позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується підписаним актом прийому-передачі квартири та оформленим правом власності відповідача на квартиру. Однак, відповідач [PERSON] , не виконав в повній мірі взяті на себе зобов`язання. Борг перед позивачем, згідно даних бухгалтерського обліку, складає 12 406,94 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «МЖК.» про рух коштів. Отже, відповідачем було порушено умови вищезазначеного договору. Таким чином, інфляційні збитки з 17.03.2017 року до 05.06.2019 року склали 3075,45 грн., 3% річних становили 826,95 грн. та пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання склала 10061,27 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про будівництво (реконструкцію) житла №17/69-Х-18 від 09.04.2012 року у розмірі 12406,94 грн, інфляційні збитки у розмірі 3075,45 грн., 3% річних у розмірі 826,95 грн., пеню у розмірі 10061,27 грн., а всього в сумі 26370,61 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 02.08.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.01.2020\~року відповідач\~надав до\~суду відзив,\~згідно якого\~вважає,\~що позовні\~вимоги не\~підлягають задоволенню\~з огляду\~на наступне.\~Між Приватним\~акціонерним товариством\~«Молодіжний житловий\~комплекс» (правонаступник\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Молодіжний житловий\~комплекс»,\~далі -\~ТОВ «МЖК»\~(позивач\~як забудовник)\~та [PERSON] \~(далі\~-\~інвестор,\~відповідач)\~09.04.2012\~року був\~укладений договір\~про будівництво\~(реконструкцію)\~житла №17/69-Х-18\~(далі\~-\~договір). Згідно п.3.1\~договору,\~об`єкт інвестування\~-\~квартира проектною\~площею 59,07\~кв.м. Згідно п.п.\~5.1,\~5.3\~договору (в\~редакції додаткової\~угоди від\~09.04.2012р.\~до Договору),\~вартість одного\~квадратного метра\~житла станом\~на 09.04.2012\~року становить\~4995,00\~грн.\~та є\~фіксованою при\~внесенні коштів\~згідно графіку\~оплати,\~узгодженому сторонами\~цього договору.\~У разі\~прострочення оплати\~вартість з\~цього часу\~є змінною,\~і подальші\~розрахунки здійснюються\~на умовах\~п.6.2\~договору.\~Зміна вартості\~одного квадратного\~метра житла\~поширюється лише\~на ту\~площу житла,\~що не\~є оплаченою\~інвестором у\~належному порядку\~на момент\~такої зміни. Відповідно до\~п.п.\~5.4.,\~5.5\~договору,\~про зміну\~вартості одного\~квадратного метра\~житла забудовник\~письмово повідомляє\~інвестора за\~15\~днів до\~фактичної зміни.\~Зміна вартості\~одного квадратного\~метра житла\~оформлюється відповідною\~додатковою угодою\~до даного\~договору. Відповідно до\~узгодженого сторонами\~графіку платежів,\~оплати здійснюються\~у наступні\~строки:\~257595,75\~грн.\~(51,57\~кв.м.)\~-\~до 10.05.2012р.;\~12486,30\~грн.\~(2,5\~кв.м\~)\~-\~до 10.06.2012р.;\~12486,30\~грн.\~(2,5\~кв.м.)\~-\~до 10.09.2012р.;\~12486,30\~грн.\~(2,5\~кв.м.)\~-\~до 10.12.2012р.;\~решта квадратних\~метрів за\~результатами обмірів\~БТІ (якщо\~фактична площа\~виявиться більшою\~від проектної\~площі)\~-\~протягом 10-ти\~днів після\~отримання в\~БТІ технічного\~паспорту на\~квартиру. На виконання\~умов договору,\~відповідач сплатив\~на користь\~позивача наступні\~грошові кошти:\~15030,00\~грн.\~-\~13.04.2012р.;\~257625,76\~грн.\~-\~03.05.2012р.;\~12500,00\~грн.\~-\~07.06.2012р.;\~12486,30\~грн.\~-\~10.09.2012р.;\~12487,00\~грн.\~-\~10.12.2012р. Вказані проплати\~підтверджуються і\~самим позивачем\~і доданими\~тим же\~позивачем квитанціями\~про оплату. Будь -\~яких повідомлень\~з боку\~позивача про\~зміну вартості\~одного квадратного\~метра квартири\~на адресу\~відповідача,\~як то\~передбачено п.5.4\~договору,\~на момент\~здійснення оплат\~не надходило. Тобто,\~відповідач виконав\~умови договору\~в частині\~графіку оплати\~та узгоджених\~сторонами сум\~оплат відповідно\~до такого\~графіку. Виходячи з\~вартості одного\~квадратного метра\~житла,\~чинної на\~момент здійснення\~оплат (4995,00\~грн.),\~відповідачем станом\~на 10.12.2012р.\~було в\~повному обсязі\~і в\~належному порядку\~оплачено проектну\~площу квартири\~-\~59,07\~кв.м. На рахунок\~позивача,\~в якості\~оплати за\~об`єкт інвестиції,\~відповідачем загалом\~було сплачено\~322099,06\~грн. Додатковий договір\~№3,\~на який\~посилається позивач,\~як на\~підставу для\~зміни ціни\~одного квадратного\~метра квартири,\~укладено сторонами\~15\~січня 2016\~року,\~тобто вже\~після фактичної\~оплати в\~належному порядку\~59,07\~кв.м.\~житла. Як вже зазначено вище, відповідно до п.6.2 договору зміна вартості одного квадратного метра житла поширюється лише на ту площу житла, що не є оплаченою інвестором у належному порядку на момент такої зміни. Відповідно до ч.3 ст.632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. За актом приймання передачі у власність відповідача було передано квартиру площею 59,1 кв.м., тобто на 0,3. кв.м більше проектної площі. Фактично, позивач має право розраховувати на збільшення вартості одного квадратного метра в частині 0,3 кв.м., тобто на оплату після прийняття квартири відповідачем в розмірі 1698 грн (5660x0,3). В той же час, відповідач сплатив на користь позивача грошову суму в розмірі 322099,06 грн., що є більше ніж вартість оплачених квадратних метрів на 27044,95 грн. Зазначена різниця між фактично сплаченою сумою і фактичною вартістю квадратних метрів є більшою ніж вартість залишкової площі. З огляду на зазначене, жодних невиконаних грошових зобов`язань у відповідача перед позивача наразі немає. Окрім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, в межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, до нарахованої позивачем пені за період з 05.06.2018 р. підлягає застосуванню строк позовної давності. Також, відповідно до договору, за порушення строків оплати квадратних метрів житла, інвестор сплачує забудовнику пеню в розмірі 0.1% за кожен день прострочення. В то же час, позивачем розраховано пеню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що не відповідає умовам договору. Відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 03.06.2020 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про будівництво (реконструкцію) житла №17/69-Х-18 від 09.04.2012 року у розмірі 12406,94 грн, інфляційні збитки у розмірі 3075,45 грн., 3% річних у розмірі 1194,63 грн., а всього в сумі 16675,78 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. 11.06.2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач не заперечує щодо укладення 15.01.2016 року додаткового договору №3. Згідно п.3 цей договір є невід`ємною частиною договору №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла від 09.04.2012 року. Положення договору, що суперечить цьому додатковому договору, втрачають силу. Умови договору, не змінені цим додатковим договором, діють у тій же редакції і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Тому зміна вартості одного квадратного метра житла становить 5669 грн 60 коп. та є фіксованою при оплаті повної вартості квартири згідно графіку оплати в узгодженні сторонами даного договору строки. Стосовно зміни вартості одного квадратного метра житла, то згідно п.6.6 Договору остаточний рахунок за квартиру здійснюється протягом 10-ти днів після отримання в БТІ технічного паспорту на квартиру, виходячи з фактичної площі квартири, шляхом оплати залишкової площі житла, що розраховується наступним чином, вартість одного квадратного метра житла на день видачі інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю документа, що відповідно до законодавства засвідчує відповідальність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, визначена згідно з розрахунками забудовника. Щодо графіку платежу, то у відзиві йдеться про графік у старій редакції, адже згідно із додатковим договором №3 від 15.01.2016 року було змінено графік оплати квадратних метрів житла до договору. Зазначив, що цей додатковий договір є добровільним волевиявленням інвестора і забудовника та набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Виходячи з цього, відповідач повинен був керуватися положеннями договору в редакції додаткової угоди №3 від 15.02.16. Відповідач зобов`язаний здійснити фінансування будівництва своєї частки житла згідно графіку фінансування житла та інших умов договору №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла від 09 квітня 2012 року, що вказано в п.7.1.1 даного договору про зобов`язання інвестора. Крім того, вартість будівництва житла в умовах ринкової економіки завжди підлягає змінам. Ці зміни передбачає і діюче законодавство. Державні будівельні норми України «Правила визначення вартості будівництва ДБН Д. 1.1 -1-2000» визначають, що «вартість будівництва визначається: на стадії проектування - кошторисна вартість будівництва у складі інвесторської кошторисної документації; на стадії визначення виконавця робіт (договірна ціна роботи); на стадії проведення взаєморозрахунків, уточнюються вартісні показники, визначені на попередніх стадіях». Отже, відповідач здійснив розрахунок без врахування додаткового договору №3 від 15.01.2016 року. Враховуючи викладене вище, доводи відповідача, наведені у відзиві є необґрунтованими. Позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. 25.09.2020 року позивач надав до суду пояснення, згідно якого просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про будівництво (реконструкцію) житла №17/69-Х-18 від 09.04.2012 року у розмірі 12406,94 грн, інфляційні збитки у розмірі 3075,45 грн., 3% річних у розмірі 826,95 грн., а всього в сумі 16309,34 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 14.09.2021 року прийнято відмову представника позивача ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» Терех В.Р. від частини позовних вимог, а саме: про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» пені у розмірі 10061,27 гривень, провадження за справою в цій частині закрито. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, просив застосувати строк позовної давності. В останнє судове зсідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс» (далі - ТОВ «МЖК», позивач, забудовник) та [PERSON] (далі - інвестор, відповідач) був укладений договір №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла (далі - договір). За умовами Розділу 2 Договору інвестор бере участь у фінансуванні будівництва (реконструкції) житла, з метою отримання у власність квартири. Забудовник приймає участь в інвестуванні будівництва об`єкту шляхом здійснення комплексу заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва, внесенням грошових коштів та інших вкладів та інвестицій. Згідно п.2.3. договору, інвестор приймає участь в інвестуванні будівництва об`єкту шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки, з подальшим отримання її у свою власність, на умовах цього договору. Відповідно до п.3.1. договору, об`єктом інвестування є квартира, що знаходиться в 9-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,07 кв.м. Вказані розміри площі квартири є проектними. За умовами п.5.5 договору зміна вартості одного квадратного метра житла оформляється відповідною додатковою угодою до даного договору. 15.01.2016 між забудовником та інвестором було укладено додатковий договір №3 до договору №17/69-Х-18 про будівництво (реконструкцію) житла від 09.04.2012, за умовами якого вартість одного квадратного метра житла становить 5660,00 грн та є фіксованою при оплаті повної вартості квартири згідно графіку оплати в узгодженні сторонами строки. Згідно п.6.1. договору, зі змінами внесеними додатковим договором №3, вартість квартири, зазначеної в п.3.1. цього договору складає 334336,20 гри., у тому числі ПДВ 55722,70 грн., і може змінюватись у зв`язку зі зміною вартості одного квадратного метра житла та відповідно до п.6.6. цього договору. Відповідно до п.6.4. договору, зі змінами внесеними додатковими договорами, розрахунок за квартиру здійснюється коштами інвестора за розпорядженням Херсонського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника сум коштів згідно графіку оплати квадратних метрів житла (Додаток №1), що є невід`ємною частиною даного договору, в наступному порядку: - 45,51 кв.м. житла до «10» травня 2012; 13,56 кв.м житла частинами згідно графіку до «10» лютого 2017; решта квадратних метрів - остаточний розрахунок, за цінами, що діють на дату проведення розрахунку, згідно п.6.6. договору. Додатковим договором №3 від 15.02.2016, окрім іншого, було змінено графік оплати квадратних метрів житла (Додаток №1) до договору. У квітні 2016 року будівництво житлового будинку [ADDRESS] завершено. Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровано управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 26.04.2016 №ХС 143161171852; згідно з рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.05.2016 №188 житловому будинку [ADDRESS] . Виконуючи умови договору, після завершення будівництва, позивач передав вище вказану квартиру відповідачу за актом прийому-передачі від 20.05.2016 року. Під час оформлення документів про право власності був проведений обмір завершеної будівництвом квартири, у зв`язку із чим сторони зафіксували фактичну площу квартири 59,1 кв.м. 10.06.2016 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. було проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру. Відповідач узгоджених строків внесення платежів за графіком оплати квадратних метрів житла, встановлених відповідно до договору не дотримався, оплату повної вартості квартири здійснив тільки частково у сумі 322 099,06 грн. 27.02.2017 року за вих.№89 позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу щодо виконання зобов`язання, яку він отримав особисто 09.03.2017 року. В даному листі, також, міститься вимога про сплату остаточного внеску протягом 7-ми днів з моменту отримання листа, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, відповідач отримав лист 09.03.2017 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. 02.02.2018 року відповідач звернувся до ПрАТ «МЖК» із заявою, в якій зазначив, що через тяжке матеріальне становище просить перенести оплату за договором в термін до 01.06.2018 року. 29.03.2019 року за вих.№70 позивачем вдруге було направлено відповідачу письмову вимогу щодо виконання зобов`язання, яку він отримав особисто 13.04.2019 року. Свої обов`язки за договором позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується підписаним актом прийому-передачі квартири та оформленим правом власності відповідача на квартиру. Однак, відповідач [PERSON] тільки частково виконав взяті на себе зобов`язання, а саме в розмірі 322099,06 грн. Борг перед позивачем, згідно даних бухгалтерського обліку, складає 12 406,94 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «МЖК.» про рух коштів. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Виходячи з положень діючого законодавства, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, у зв`язку з чим відсотки річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Інфляційні збитки є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, а нарахування 3% річних по грошових розрахунках є визначеною законом платою боржника за користування грошовими коштами кредитора. Детальні розрахунки інфляційних збитків, 3% річних наведені позивачем здійснено вірно. Таким чином, з відповідача підлягає стягнення інфляційних збитки та 3% річних за весь час прострочення сум не повернутої заборгованості за період з 17.03.2017 року по 05.06.2019 року у загальному розмірі: інфляційні збитки на суму неповернутої кредитної заборгованості у сумі 3075,45 грн., 3 % річних у сумі 826,95 грн. За приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що [PERSON] повернув заборгованість в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача суд до уваги не приймає як безпідставні, оскільки вартість квартири, яка була зазначена в договорі. Додатковий договір є невід`ємною частиною договору і положення договору, що суперечать цьому додатковому договору, втрачають силу (п.3 Додаткового договору №3). Інвестор, підписуючи додатковий договір, усвідомлюючи зміну вартості, добровільно підписав його. Оскільки, «цей додатковий договір є добровільним волевиявленням Інвестора і Забудовника та набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, що зазначено в п.5 цього додаткового договору №3. Також про усвідомлення своїх дій свідчать його підписи, платіжні внески і заява від 02.02.2018 року про прохання перенести оплату за договором в термін до 01.06.2018 року через тяжке матеріальне становище. Сплачена відповідачем сума 322 099, 06 грн. є частковою оплатою за вартість квартири, оскільки відповідач узгоджених строків внесення платежів за графіком оплати квадратних метрів житла, встановлених відповідно до договору, не дотримався. Це підтверджується довідкою ТОВ «МЖК.» про рух коштів, а також Довідкою про рух коштів по особистому рахунку [PERSON] станом на 22.06.2020 №356 від Херсонського регіонального управління ДСФУ «Державний Фонд сприяння Молодіжному Житловому Будівництву». Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності. Відповідно до п.10.1 договору №17/69-Х-18 від 09.04.2012 року цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Як вбачається з графіку оплати відповідачем було внесено оплату 06.04.2016 року, наступний платіж був виконаний позивачем 23.09.2016 року, а мав би бути внесений за графіком 10.05.2016 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, за своєю правовою природою є договірними. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). Згідно із частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» довідалося про порушення свого права 23.09.2016 року, а позов подано 06.06.2019 року, в даних правовідносинах загальний строк позовної давності три роки, тому строк позовної давності по стягненню з відповідача вартості квартири не сплив. Крім того, останній платіж відповідачем був здійснений 27.02.2017 року, тому позовна давність переривається, та заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved