Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду 22.05.2018 року з позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON] Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику у зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконуючи свої професійні обовязки, знаходячись на робочому місці 19.07.2010 року, позивачка отримала ушкодження здоровя у вигляді закритого оскольчатого перелому голівкової правої променевої кістки. Позивачу встановлено 10% втрати професійної працездатності, переоглядом МСЕК від 18.10.2017 року залишено 5%. У звязку з травмою було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у звязку з загальною слабкістю, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. Сторони в судове засідання не викликались. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Так у відзиві,\~поданому в строки та за встановленими правилами, представник\~ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON], заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі, оскільки у діях відповідача відсутні ознаки протиправності, які б знаходились в причинному звязку з настанням професійного захворювання. Крім того, представник відповідача [PERSON] зауважила на необґрунтованості та недоведеності суми моральної шкоди, у звязку з чим просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що 19.07.2010 року позивачка отримала ушкодження здоровя у вигляді: закритої оскольчатого перелому голівкової правої променевої кістки. Згідно акту №29 розслідування нещасного випадку, що стався 19 липня 2010 року о 09-50хвилин, нещасний випадок стався за наступних обставин: в зміну 19.07.2010 року, [PERSON], пересуваючись по площадці обслуговування деаератор них баків, спіткнулась об виступ у бетонній підлозі, втратила рівновагу та впала, отримавши травму. Згідно Розділу 6 [PERSON] встановлено винних осіб у нещасному випадку, а саме: [PERSON] начальник турбінного цеху №2, [PERSON] в.о. начальника зміни електростанції ТЕЦ №2 теплоелектроцентралі ВАТ «[PERSON] [PERSON] Ріг» (а.с. 11-12). Випискою з акту огляду у МСЕК від 01.10.2010 року встановлено 10% втрати професійної працездатності, у звязку з трудовим каліцтвом (а.с. 7). Переоглядом 18.10.2017 року залишено 5% втрати працездатності (а.с. 8). Відповідно до ч. ч. 1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Крім того,\~статтею 46 Конституції України\~закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Отже, надані позивачем докази підтверджують, що ушкодження здоровя відбулося при виконанні ним трудових обовязків на підприємстві відповідача, що прямо підтверджується [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Водночас, суд не може погодитись із запереченнями представника відповідача, який вважає не доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок професійних захворювань. При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги письмові пояснення, викладені у позові, позивача про те, що у звязку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки позивач в наслідок отримання професійних захворювань позивач не має змоги вести звичне життя. Факт проблем зі здоровям знаходить своє відображення, крім того, у виписках із історії хвороби стаціонарного хворого (а.с. 13,14). Відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку. Оскільки всі перелічені умови стороною позивача були обґрунтовані та доведені у позовній заяві та наданих письмових доказах, суд погоджується з необхідністю грошового відшкодування, повязаного зі спричиненням моральної шкоди. Обговорюючи розмір\~відшкодування позивачу\~моральної шкоди,\~суд,\~виходячи з\~засад розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~приймає до\~уваги те,\~що йому\~були спричинені\~моральні страждання,\~отримання ушкодження\~здоровя,\~безумовно,\~змінила його\~нормальний життєвий\~ритм,\~проте вирішуючи\~питання про\~достатній розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди,\~суд погоджується\~з позицією\~відповідача щодо\~того,\~що позивачем\~не наведено\~конкретних достатніх\~аргументів щодо\~обґрунтування саме\~зазначеної у\~позові суми\~спричинених збитків.\~Тому при\~вирішенні питання\~щодо розміру\~грошової компенсації,\~суд бере\~до уваги\~ступінь втрати\~професійної працездатності,\~призначення страхових\~виплат, та, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 7000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ст.141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial