Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що він здійснює розподіл електричної енергії за регульованим тарифом на території Київської області. Особовий рахунок на користування електричної енергії у квартирі [ADDRESS] , відкрито на ім`я відповідача, який не здійснює у повному обсязі зобов`язань оплаті рахунків за використану електроенергію. Станом на 31.12.2018 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 2 295 грн. 09 коп., яка виникла за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 рік. Позивач просив суд стягнути з відповідача вартість використаної електроенергії у вказаній вище сумі та судові витрати по справі. Представник позивача Мокрієнко Т.В. позовні вимоги підтримав. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за регульованим тарифом на території Київської області. З матеріалів справи вбачається, що постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , здійснюється а підставі укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією № 270014 від 09.06.2000 р. /а.с. 5/. Особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , що підтверджується особовою карткою споживача /а.с. 6/. З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 31.12.2018 р. складає 2 295,09 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог п. 42 Правилами користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електроенергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно п. 28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачем не сплачуються отримані послуги з електропостачання у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 2 295,09 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 7/. Відповідач не надав суду жодних доказів про погашення ним заборгованості за послуги з електропостачання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають до задоволення. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 2 295,09 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати: 1 921,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved