Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 липня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 186/ф/М2, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 5\~000,00 доларів США, строком до 17 липня 2008 року, за вказаним кредитним договором була встановлена процентна ставка в розмірі 22,0% річних. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 18 липня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 186/Ф/М2/1 11. В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 03 березня 2016 року виникла заборгованість в сумі 3\~181,17 доларів США (заборгованість за кредитом та процентами) та 177\~522,94 грн. (заборгованість по пені). Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про слухання даної цивільної справи без його участі /а. с. 40/. Відповідачі в судове засіданні не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд застосувати строк позовної давності /а. с. 55-56/. Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, надані представниками сторін, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено судом, 18 липня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 186/ф/М2, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 5 000,00 доларів США, строком до 17 липня 2008 року. За вказаним кредитним договором була встановлена процентна ставка в розмірі 22,0% річних /а. с. 6-7/. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 18 липня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 186/Ф/М2/1 11, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед кредитором в повному обсязі /а.с.59-60/. Пунктом 1.2 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники /а. с. 9-10/. В звязку з неналежним виконанням боржником зобовязань за кредитним договором №186/ф/М2 від 18 липня 2007 року виникла заборгованість, про стягнення якої банк звертався до суду у травні 2011 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №186/ф/М2 від 18 липня 2007 року були задоволені та солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача 52\~654,93 грн. /а. с. 11-12/. Як пояснив представник позивача в одному із судових засіданнях, призначених по даній справі, вказане судове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором №186/ф/М2 від 18 липня 2007 року не виконується, тому позивач повторно звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03 березня 2016 року за вказаним договором наявна заборгованість у розмірі 3 181,17 доларів США (заборгованість за кредитом та процентами) та 177 522,94 грн. (заборгованість по пені). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між тим, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги, що строк виконання зобовязань за кредитним договором № 186/ф/М2 від 18 липня 2007 року, встановлений цим договором, тобто погоджений сторонами 17 липня 2008 року, а до суду з даним позовом ПАТ «Укргазбанк» звернувся у квітні 2016 року, тобто понад трирічний строк, передбачений ст. 257 ЦК України, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку для звернення до суду з даними вимогами, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання сторони позивача на судове рішення від 27 вересня 2011 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» кредитної заборгованості як на підставу для тверджень щодо переривання строків позовної давності, оскільки навіть після ухвалення вказаного рішення суду, позивач повторно звернувся до суду за захистом своїх прав через чотири роки та майже сім місяців, тобто з порушенням трирічного строку. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed