Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про визнання права власності на однокімнатну житлову квартиру № 52 по вул. Силікатній в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] який помер 12 лютого 2016 року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства. Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 квітня 1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] після чого змінила прізвище на «Бондар». На підставі Свідоцтва про право власності від 07.03.2006 року, на квартиру № 52 по вул. Силікатній в м. Миколаєві належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. 18 лютого 2010 року батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] фактично прийняли. 22 липня 2015 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. В серпні 2016 року, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заяявою про прийняття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], однак нотаріусом постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у звязку з ненаданням документів щодо належності майна спадкодавцеві, що підтверджується спадковою справою № 21/2015. 12 лютого 2016 року брат позивача [PERSON] помер. За час свого життя [PERSON], 02 жовтня 2015 року, склав Заповіт відповідно до якого все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не склалось, а також все те що матиме право він заповів [PERSON] [PERSON] є єдиною спадкоємницею за заповітом, після смерті [PERSON] З матеріалів спадкової справи №7/2016 вбачається, що крім позивача, спадкоємцем є [PERSON], який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На запит суду, повідомили, що станом на 07.02.2017 року будь-якої позовної заяви від [PERSON] про визнання заповіту недійсним не надходила. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON], проте нотаріус відмовила постановою у зв'язку з ненаданням документів щодо належності майна спадкодавцеві. У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи те, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті, батька [PERSON]., матері [PERSON] та брата [PERSON], суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом та за заповітом. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved