Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про припинення стягнення стягуваних аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 01.06.2013р. до 03.10.2018р. він перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки донька проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, [PERSON] просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їхньої доньки. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до суду не зявилася, хоча про дату та місце проведення слухання повідомлялася належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за її відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, сторони з 01.06.2013р. до 03.10.2018р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). 02.03.2018р. Орджонікідзевським міським судом винесено судовий наказ яким стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 16.02.2018 року і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття (а.с.9). Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 03 жовтня 2018р. місце проживання дитини [PERSON], [INFO] визначено за місцем проживання батька [PERSON] (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, на даний час малолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Покровською сільською радою Нікопольського району, актом проживання малолітньої дитини разом з батьком від 30.11.2018р. та довідкою, виданою завідуючою КЗДО №21 (а.с.10-12). Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за домовленістю між батьками дитини той, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 2\~статті 188 Сімейного кодексу України\~зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до п. 17\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно з п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.\~42\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, 50 відсотків судового збору відшкодовується позивачу за рахунок відповідача та 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved