Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Комунального підприємства ЖКС «Чорноморський» та просив зобов`язати відповідачів виключити із розрахунку неправдиві відомості про наявність у нього станом на 01.04.2019 року заборгованості: - перед КП «ЖКС «Чорноморський» у розмірі 7311,29 грн.; перед КП «Теплопостачання міста Одеси» у розмірі 2725,86 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Спір між КП ЖКС «Чорноморський» та позивачем виник ще в 2001 році, коли голова прийшов та повідомив, що зі зміною тарифів у позивача виникла заборгованість, адже він сплачує за послуги по старим тарифам. Проте, позивач відмовився сплачувати комунальні платежі по новим тарифам, адже його за місяць не було повідомлено про зміну тарифного плану. В листопаді 2015 року позивач подав до начальника ЖКС [PERSON] . заяву, згідно якої просив усунути протікання води між поверхами та провести перерахунок, проте на заяву відповіді не було. Щодо правовідносин з КП «Теплопостачання міста Одеси», то позивач відзначає, що договірні правовідносин між ними відсутні та позивач сплачує за теплопостачання на підставі рахунків, що надходять з ТОВ «ГЕРЦ». Проте, в жовтні 2010 року організація допустила арифметичну помилку, в результаті чого у позивача з`явилася заборгованість, адже помилково нараховані кошти він відмовився сплачувати. Ухвалою суду від 03.05.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 11.05.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 07.06.2019 року. У судовому засіданні 07.06.2019 року задоволено клопотання представника КП «Теплопостачання міста Одеси» про відкладення розгляду справи. Наступне судового засідання призначене на 21.06.2019 року. До суду 10.06.2019 року надійшов відзив КП «Теплопостачання міста Одеси», згідно якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що особовий рахунок № [NUMBER] ([ADDRESS] ) був відкритий на ім`я [PERSON] , опалювальна площа 55,30 кв.м., кількість проживаючих 2 особи, пільга 50% учасника війни на двох людей. На підставі довідки наданої до КП «Теплопостачання міста Одеси» балансоутримувачем будинку КП ЖКС «Чорноморський» по особовому рахунку № [NUMBER] була знята пільга з 01.11.2006 року по 25.09.2010 року, у зв`язку з чим було зроблено корегування нарахувань за послуги теплопостачання. Тож, у зв`язку з несвоєчасним поданням документів, відсутні підстави для списання боргу. До суду 11.06.2019 року надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказав, що особистий рахунок 01.11.2006 року був відкритий на ім`я [PERSON] Вказує, що розрахунок заборгованості, сформований КП «Теплопостачання міста Одеси» є неправдивим, адже рахунки надіслані позивачу з зазначенням розміру заборгованості на поданий відповідачем розрахунок не співпадають. Фальшивий реєстр не підписаний посадової особою КП «Теплопостачання міста Одеси». Щодо наявність пільги у позивача та його сина, які були зняти та в результаті чого проведене донарахування, то позивач відзначає, що доказів наявності у нього пільги матеріали справи не містять. До суду 18.06.2019 року надійшли заперечення представника КП «Теплопостачання міста Одеси», де вказано, що реєстр заборгованості вірний та не є фальшивим, а позивачем не доказано фальшивість реєстру. У судовому засіданні 21.06.2019 року представник КП «ЖКС «Чорноморський» Попружко В.В. просив надати час для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 25.06.2019 року. До суду 25.06.2019 року представником КП «ЖКС «Чорноморський» Попружко В.В. подано відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. В результаті проведеного судового засідання 25.06.2019 року було оголошено перерву до 03.07.2019 року. В судовому засіданні відзив від 25.06.2019 року залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку на подання відзиву. До суду 02.07.2019 року надійшли пояснення позивача, який вказав, що твердження КП ЖКС «Чорноморський» про помилку в ТОВ «ГЕРЦ» не можуть бути правдивими, адже не зараховано нарахування лише за «СДПТ», а за використання ліфту та інших послуг оплата дійшла. Оплачувати суму заборгованості позивач відмовився, адже його не було попереджено за місяць про зміну тарифів, відповідно до п. 20 Договору від 21.08.2008 року. Судове засідання 03.07.2019 року не відбулося у зв`язку зі зайнятістю судді у справі №522/11608/18. Наступне засідання призначене на 05.08.2019 року. До суду 03.07.2019 року надійшли додаткові пояснення КП ЖКС «Чорноморський», згідно яких між [PERSON] та КП ЖКС «Чорноморський» укладено договір №1466 від 18.08.2011 року. Тариф визначає орган місцевого самоврядування, тому вони змінювалася та нарахування проходило по новим тарифам. 19.05.2017 року управителем багатоквартирного будинку, де проживає позивач обрано КП ЖКС «Чорноморський», адже ОСББ створено не було. Вказує, що правовідносин між сторонами до обрання управителем та після є різними. Послуги з утримання будинку та прибудинкової території на теперішній час не надаються. 01.01.2019 року між співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] та КП ЖКС «Чорноморський» укладено новий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 134 . Тож, у зв`язку зі зміною законодавства та правовідносин, змінилися тарифи, а посилання позивача на дію договору від 18.08.2011 року є помилковим. У судовому засіданні 05.08.2019 року [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити повністю. Представник КП ЖКС «Чорноморський» Попружко В.В. заперечував проти задоволення позову, повністю, посилаючись на правомірне нарахування плати за житлово-комунальні послуги. Представник КП «Теплопостачання міста Одеси» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Даною нормою Основного Закону України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні. За ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції - на ефективний засіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, що відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправдана. Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй позиції, а саме: рішення від 13 травня 1980 року у справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Судом встановлено, що 21.08.2008 року між КП ЖКС «Чорноморський» та [PERSON] укладено договір №542 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Згідно п. 2 вказаного договору, невід`ємною частиною договору є копія рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, з переліком робіт (послуг), які здійснюю виконавець, що додається до договору. Пунктом 4 визначено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 30,59 грн. (а.с.10-12). 18.08.2011 року між КП ЖКС «Чорноморський» та [PERSON] укладено типовий договір №1466 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.13). Також пунктом 2 даного договору визначено, що виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія яких додається до цього договору, а п. 3 визначено, розмір щомісячної плати на дату укладення договору у розмірі 97,66 грн. КП ЖКС «Чорноморський» 13.06.2012 року надсилав досудове повідомлення щодо погашення простроченої заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, яка станом на 13.06.2012 року становила 4391,93 грн (а.с.16). [PERSON] 19.11.2015 року звертався до КП ЖКС «Чорноморський» з досудовим зверненням, згідно яким вказав, що вважає заборгованість безпідставною (а.с.17). 23 травня 2017 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради та КП ЖКС «Чорноморський» уклали договір №131 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с.112-116). Додатком №5 до вищевказаного договору визначено ціна за послуги КП ЖКС «Чорноморський» (а.с.117). 01.01.2019 року між КП ЖКС «Чорноморський» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі уповноваженої [PERSON] уклали Договір №135 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.118-121). Згідно п. 10 такого договору ціна послуги з управління становить 5,56 грн. на місяць за один квадратний метр загальної площі житлового чи нежитлового приміщення. Позивачем дійсність такого договору не оскаржується. Листом №А-53 від 08.05.2019 року КП ЖКС «Чорноморський» повідомив [PERSON] , що у зв`язку з встановленням нового програмного забезпечення в КП ЖКС «Чорноморський» по [ADDRESS] вхідне сальдо на 01.01.2013 року перенесно та вірно складає 3 728,37 грн. (а.с.52). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Таким чином, як вказувалося вище між [PERSON] та КП ЖКС «Чорноморський» укладалися договори, пунктом 2 яких було визначено розмір послуг, що підлягає сплаті. Сплата позивачем послуг протягом всього часу по договору від 21.08.2008 року не є вірним, тому нарахування КП ЖКС «Чорноморський» заборгованості є правомірним та списанню не підлягає. Також суд погоджується з представником КП ЖКС «Чорноморський» про те, що правовідносин між підприємством та фізичними особами до прийнята Закону України «Про особливості здійснення права у багатоквартирному будинку» та після відрізняються. Як вказувалася вище договір укладений під КП та уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку позивачем не оскаржується, є чиним, та нарахування за тарифами, встановленими такими договорами є правомірним. 17.09.2009 року між КП «Теплопостачання міста Одеси» та [PERSON] було укладено договір про наданя послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.92). КП «Теплопостачання міста Одеси» надсилало [PERSON] попередження про необхідність сплати заборгованості, яка станом на 16.02.2012 року становить 3246,52 грн. (а.с.21) та претензію 01.06.2012 року, згідно якої станом на 01.05.2012 року розмір заборгованості становить 2809,85 грн. (а.с.51). [PERSON] 12.04.2019 року звертався до КП «Теплопостачання міста Одеси» з досудовим зверненням, згідно яким вказав, що вважає заборгованість безпідставною (а.с.27). 10.05.2019 року листом №13.07-12-1023 КП «Теплопостачання міста Одеси» у відповідь на звернення [PERSON] вказали, що з 2006 року була знята пільга, у зв`язку з чим проведене корегування нарахування за послуги теплопостачання (а.с.48). З довідки №308 від 11.03.2014 року КП ЖКС «Чорноморський» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] та [PERSON] , син позивача (а.с.71). Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] в комунальному підприємстві «Теплопостачання міста Одеси» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Проте, до суду не надано первинних бухгалтерських документів з яким вбачалось би наявність заборгованості у позивача. Крім листа, яким позивача та покійно [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2012 року, а.с.50) повідомлено про наявність у заборгованості та який не є первинним документом бухгалтерського обліку, так як і ні ким не підписані розрахунки заборгованості надані відповідачем до суду, жодних доказів, щоб підтверджували заборгованість [PERSON] по сплаті послуг теплопостачання матеріали справи не містять. Також не підтверджується матеріалами справи наявність у позивача 50% пільги, яку було скасовано, в результаті чого перераховану вартість послуг теплопостачання. Суд критично відноситься до наданого витягу платежів по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки в них вказано, що послуги сплачувала до 01.11.2012 року [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто, матеріали справи не підтверджується факт того, що заборгованість [PERSON] виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань, тобто не сплатою після переховування коштів за послуги, що надаються відповідачем, в повному обсязі. Підстави за яких відповідач нараховує позивачу заборгованість судом не встановлені, сторонами не представлені. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі дії КП «теплопостачання міста Одеси» порушують права позивача. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тож, за таких обставин, викладених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача частково обґрунтовані, а саме в частині відсутності заборгованості перед КП «Тепллопостачання міста Одеси», адже фактично наявність правомірно нарахованої заборгованості матеріалами справи не підтверджується.

Outcome: approved