Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, було вчинено кримінальне правопорушення, а саме вчинено крадіжку його майна, завдавши такими діями матеріальної шкоди в сумі 6725,00 гривень 00 копійок. Дана сума розрахована на підставі висновків судово-товарознавчих експертиз. При цьомупосилається на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 26 липня 2019 року, якою до неповнолітнього [PERSON] застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька - [PERSON] . Так, як [PERSON] є законним представником неповнолітнього [PERSON] , то позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] завдані матеріальні збитки в розмірі 6725,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень. Сума моральної шкоди виражається в тому, що неповнолітній [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, в результаті якого позбавив його певного майна, яке ним використовувалося для створення нормальних та комфортних умов життя під час перебування в сільській місцевості. Ні після викриття [PERSON] , як особи, яка вчинила крадіжку, ні під час досудового розслідування, ні при розгляді клопотання та винесення ухвали за результатами розгляду, ні після набрання ухвалою законної сили, а ні неповнолітній, а ні його батьки не вчинили жодних дій для відшкодування збитків або повернення майна. Сторони у підготовче судове засідання не з`явились, але до суду надійшли їх письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач на позовних вимогах наполягає, а відповідач позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 26 липня 2019 року у справі № 575/677/19, що набрала законної сили 02 серпня 2019 року, до неповнолітнього [PERSON] застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батька [PERSON] .Встановлено строк примусових заходів виховного характеру - один рік. Як слідує з даної ухвали суду, [PERSON] , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, на початку листопада 2016 року, у вечірній час, перебуваючи поблизу господарства №1 на вул . 1 Травня в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області, достовірно знаючи, що власник данного господарства проживає в м. Суми, умисно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, через незачинену хвіртку зайшов до господарства, де через відчинене ним вікно біля вхідних дверей будинку та через утворений отвір проник до житлового будинку, звідки таємно викрав: телевізор марки JVC вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи 1300 гривень, масляний обігрівач вартістю - 346 гривень, електронний насос НШ-40 вартістю - 837 гривень, емальовану каструлю об`ємом, 40 л, алюмінієвий бідон об`ємом 25 л, алюмінієвий бідон об`ємом 10 л, п`ять алюмінієвих бідонівоб`ємом по 40 л кожен, підлітковий велосипед марки «АІСТ» вартістю - 3242 гривень, які через вікно виніс на подвір`я господарства, а потім переніс до кущів неподалік господарства, заховавши викрадені речі, тобто викраденим розпорядивсь на власний розсуд, заподіявши потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 6725 гривень. Таким чином, [PERSON] своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ст.185 ч.3 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла. [PERSON] свою вину під час судового розгляду визнав повністю та підтвердив факт викрадення велосипеду, телевізору, насосу, обігрівача, каструлю, бідонів (а.с.6-7). Під час досудового слідства, розгляду клопотання про застосування до неповнолітнього [PERSON] примусових заходів виховного характеру, [PERSON] цивільний позов не заявлявся, питання щодо порядку та розміру відшкодувань, заподіяних матеріальних та моральних збитків, не вирішувалися. Матеріальні збитки у розмірі 6725,00 гривень були розраховані на підставі висновків судово-товарознавчих експертиз, встановлені в межах кримінального провадження та зазначені в ухвалі суду. Крім того, розмір матеріальної шкодивизнаний сторонами кримінального провадження і в установленому порядку не оспорювався. Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України). Згідно ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до частин першої, третьої та шостої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що діями [PERSON] спричинена матеріальна шкода [PERSON] у розмірі 6725,00 гривень. У відповідності до ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає, що вина [PERSON] доказана в повному обсязі, тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 6725,00 гривень. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Зі ст.1192 ЦК України слідує, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відсутність викладеного майна спонукала позивача на придбання іншого, що вимагало від нього додаткових непередбачуваних витрат із сімейного бюджету, що створило незручності для його сім`ї, а також його психологічний стрес, нервове хвилювання та потрясіння, що порушило життєві устої, призвело до життєвого дискомфорту, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень. Оскільки згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позивачі звільняються від сплати судового збору, а рішення у справі ухвалено на користь позивача, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, та судовий збір в розмірі 1921,00 гривень за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved