Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою в якій просить суд: - визнати дії комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», щодо відмови [PERSON], [INFO], у наданні дозволу на відвідування навчального закладу по мотивам відсутності обовязкових профілактичних щеплень противоправними; - зобов'язати комунальний заклад «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» провести засідання лікарсько-консультативної комісії для вирішення питання можливості відвідування шкільного навчального закладу [PERSON], [INFO], відповідно до п/п 6 п. 1 Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу з видачею йому, [PERSON], належним чином оформленого рішення ЛКК. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. При досягненні донькою шестирічного віку, діючи відповідно до вимог чинного законодавства України, він почав збирати всі необхідні документи з метою її влаштування до шкільного закладу Новорозсошанської [PERSON] ступенів. В результаті проходження медичного обстеження відносно його доньки [PERSON], спеціалістами лікарсько-консультативної комісії комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», встановлено діагноз основний здорова, та з посиланням на Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб, Наказ МОЗ від 29.11.2002 №434 «Про удосконалення амбулаторно-поліклінічної допомоги дітям України», лист МОН України та МОЗ України №1/9-500/№ 04.01.16/28103 від 29.09.2014 «Щодо вирішення окремих питань про зарахування до дошкільних і загальноосвітніх навчальних закладів дітей, у яких відсутні обовязкові профілактичні щеплення», в зв'язку з відсутністю обовязкових профілактичних щеплень за причин відмови батьків, відвідування навчального закладу не дозволяється. Враховуючи що діючим законодавством не передбачено обовязкового проведення профілактичних щеплень, а вказані дії проводяться лише за згодою батьків, вважає, що відсутність щеплень при основному діагнозі здорова, не може бути підставою для заборони відвідування навчального закладу. Повна загальна середня освіта є обов'язковою. Вирішуючи питання про надання дозволу [PERSON] на відвідування навчального закладу, лікарсько-консультативна комісія зробила висновок, що остання є здоровою, та безпідставно відмовлено у відвідуванні навчального закладу. Причинами ж для відмови може бути складна епідеміологічна ситуація або якісь індивідуальні показники, які у доньки задовільні. Більш того, [PERSON] були здійснені такі щеплення як «БЦЖ» та проба «Манту». У зв'язку з вищевикладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольни з підстав викладених у позові. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач ретельно вивчив питання про негативні наслідки вакцинації і разом зі своєю дружиною вважає, що щеплення є небезпечними для їхньої дитини. Протипоказань для здійснення щеплень у доньки позивача не має, крім того їй були зроблені такі щеплення як «БЦЖ» та проба «Манту». У висновку лікарсько-консультативної комісії, який оформлений не рішенням, а протоколом № 247 від 25.08.2017 року, не зазначено взагалі який стан здоров»я має дитина, а лише зазначено про те, що забороняється відвідування навчального закладу в звязку з відсутністю обовязкових профілактичних щеплень за причини відмови батьків. Окрім того, до складу ЛКК, яка надала висновок, яким доньці позивача не дозволено відвідування дитячих закладів, в порушення вимог закону не входив лікар-епідеміолог. Звертає увагу суду на лист Міністерства освіти і науки України та Міністерства охорони здоров,я України від 29.09.2014 року, в якому зазначено, що «питання щодо відвідування навчального закладу дітьми, батьки яких відмовляються від щеплень, вирішується індивідуально лікарсько - консультативною комісією (для зарахування до загальноосвітнього навчального закладу з залученням епідеміолога). Також представник позивача пояснив, що відповідно до Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 листопада 2002 року № 434 «Про удосконалення амбулаторно-поліклінічної допомоги дітям в Україні», медична документація для зарахування дітей до дошкільних і загальноосвітніх навчальних закладів включає форму № 026/о з висновками про стан здоровя дитини, але така довідка позивачу взагалі не була видана, натомість була видана довідка № 247 від 25.08.2017 року про те, що донька позивача здорова, але не дозволяється відвідування навчального закладу в звязку з відсутністю обовязкових профілактичних щеплень за причини відмови батьків. Представник відповідача комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико - санітарної допомоги Новопсковської районної ради» . в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що рішенням лікарсько - консультативної комісії від 25.08.2017 року, яке оформлено протоколом № 247, відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст.ст.12,15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» [PERSON], [INFO] не дозволено відвідувати навчальний заклад через відсутність у неї профілактичних щеплень проти поліомієліту, дифтерії, кашлюку, правця та кору, які є обовязковими в Україні. Відсутність у дитини щеплень згідно з календарем щеплень є безумовною підставою для відмови в наданні дозволу на відвідування навчальних закладів. Не заперечує, що питання можливості відвідування навчального закладу [PERSON] з надання висновку вирішувалось лікарсько- консультативною комісією без залучення лікаря-епідеміолога. Наголошує на тому, що в будь-якому разі відповідно до ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється. Комунальний заклад «Новопсковський центр первинної медико - санітарної допомоги Новопсковської районної ради» не порушує право [PERSON] на освіту, оскільки існують альтернативні форми навчання. Крім того представник відповідача зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, як зобовязання видати йому рішення ЛКК з дозволом відвідувати навчальний дошкільний заклад, тобто зобовязати колегіальний орган видати документ певного змісту в даному випадку не може бути застосований, оскільки суд не може виконувати функцію, яка відповідно до закону йому не належить, тобто приймати рішення щодо висновку медичної документації , які можуть бути видані офіційним органом медичної установи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №211618, виданого 05 травня 2011 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області. При досягненні донькою [PERSON] шестирічного віку, діючи відповідно до вимог чинного законодавства України, позивач почав збирати всі необхідні документи з метою її влаштування до шкільного закладу Новорозсошанської [PERSON] ступенів. В результаті проходження медичного обстеження відносно доньки позивача - [PERSON], спеціалістами лікарсько-консультативної комісії Комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 247 від 25.08.2017, а не рішенням з посиланням на Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб, наказ МОЗ від 29.11.2002 №434 «Про удосконалення амбулаторно-поліклінічної допомоги дітям України», лист МОН України та МОЗ України №1/9-500/№ 04.01.16/28103 від 29.09.2014 «Щодо вирішення окремих питань про зарахування до дошкільних і загальноосвітніх навчальних закладів дітей, у яких відсутні обовязкові профілактичні щеплення». На підставі висновку, зазначеного в протоколі заборонено [PERSON] відвідування навчального закладу в зв'язку з відсутністю обовязкових профілактичних щеплень за причин відмови батьків. 25.08.2017 на імя [PERSON] комунальним закладом «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» видана довідка №247 про те, що вона здорова, але відвідування навчального закладу не дозволяється в зв'язку з відсутністю обовязкових профілактичних щеплень за причин відмови батьків. Відповідно до\~ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов'язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Згідно до ст. 2 Протоколу № 1 Ради Європи до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 20.03.1952, «Нікому не може бути відмовлено у праві на освіту». На підставі п.1 ст. 28 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, «Держави-учасниці визнають право дитини на освіту...вводять безплатну й обов'язкову початкову освіту». Згідно із ст. 26 Загальної Декларації прав людини (ООН) від 10.12.1948, «кожна людина має право на освіту. Початкова освіта повинна бути обов'язковою... Батьки мають право пріоритету у виборі виду освіти для своїх малолітніх дітей». На підставі ст. 1 Конвенції про боротьбу з дискримінацією в галузі освіти (ООН) від 14.12.1960, «В настоящей Конвенции выражение «дискриминация» охватывает всякое различие,исключение, ограничение по признаку...убеждений...которое имеет целью или следствием уничтожение или нарушение равенства отношения в области образования, и в частности. Закрытие для какого-либо лица или группы лиц доступа к образованию любой степени или типа». Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про охорону дитинства», всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Як зазначено в\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», першоосновою розвитку особистості дитини є виховання в сім'ї. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Стаття 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» встановлює, що профілактичні щеплення з метою запобігання захворювання на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов'язковими. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюку, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов'язковими і включаються до календаря щеплень. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Особам, які не досягли п'ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників цих осіб. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов'язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров'я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячого закладу не дозволяється. У разі якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв'язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 листопада 2002 року № 434 «Про удосконалення амбулаторно-поліклінічної допомоги дітям в Україні», який відповідно до абз.4 п.8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України є обов'язковим для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами, було затверджено Примірне положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу.\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, та не оспорюється сторонами, що [PERSON] не були зроблені всі необхідні щеплення через відмову батьків. Згідно з п. 4 розділу 2 Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 листопада 2002 № 434, питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу дітьми, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, вирішується індивідуально за рішенням лікарсько-консультативної комісії з залученням епідеміолога територіальної санепідемстанції згідно розділу III ст. 15 вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Судом встановлено, що при проведенні засідання лікарсько\~- консультативної комісії з питання відвідування донькою позивача загальноосвітнього навчального закладу, яка не отримала профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, не був залучений лікар епідеміолог, що не відповідає вимогам п. 4 розділу 2 Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 листопада 2002 р. № 434. Судом відхиляються посилання представника відповідача - комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог на те, що в будь-якому разі відповідно до ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється, оскільки п. 4 розділу 2 зазначеного вище Примірного положення прямо передбачено, що вирішення питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу дітьми, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, вирішується індивідуально за рішенням лікарсько-консультативної комісії саме з залученням лікаря-епідеміолога. Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача на те, що під час проведення засідання лікарсько-консультативної комісії для вирішення питання можливості відвідування навчального закладу [PERSON] та надання цієї комісією відповідного висновку була відсутня посада лікаря-епідеміолога . Дана обставина жодним чином не може слугувати підставою для проведенні засідання лікарсько - консультативної комісії із зазначеного вище питання без залучення лікаря епідеміолога, оскільки це суперечить положенням п. 4 розділу 2 Примірного положення . Матеріалами справи встановлено, що у висновку лікарсько-консультативної комісії комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» № 247 від 25.08.2015 року, зазначено тільки про те, що дитина не отримала всіх профілактичних щеплень за причини відмови батьків, тому відвідування навчального закладу забороняється. Однак, даний висновок не оформлений відповідним рішенням та у висновку взагалі відсутні відомості про стан здоров»я дитини, відомості про те, які обовязкові профілактичні щеплення не отримала [PERSON] Також суд зазначає, що відповідно Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 29 листопада 2002 р. № 434 медична документація для зарахування дітей до дошкільних і загальноосвітніх навчальних закладів включає форму № 026/о з висновками про стан здоров»я дитини. Під час розгляду справи судом встановлено, що довідка зазначеної форми відносно [PERSON] позивачу відповідачем взагалі не видавалася . За таких обставин, з урахуванням наведених вище порушень при проведенні засідання лікарсько-консультативної комісії та наданні висновку оформленого протоколом № 247 від 25.08.2017, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача стосовно того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права зобовязання видати йому рішення ЛКК з дозволом відвідувати навчальний дошкільний заклад, тобто зобовязати колегіальний орган видати документ певного змісту в даному випадку не може бути застосований, оскільки суд не може виконувати функцію, яка відповідно до закону йому не належить, тобто приймати рішення щодо висновку медичної документації , які можуть бути видані офіційним органом медичної установи. Задовольняючи позовні вимоги, суд не зобовязує відповідача прийняти рішення певного змісту, тобто про надання дозволу на відвідування навчального закладу, а лише зобовязує відповідача провести засідання лікарсько-консультативної комісії для вирішення питання можливості відвідування шкільного навчального закладу [PERSON], [INFO], відповідно до Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу з видачею йому, [PERSON], належним чином оформленого рішення лікарсько-консультативної комісії. Згідно ст. 88 \~\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved