Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «Український страховий стандарт» - 8848,78 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вини відповідача 14.05.2011 року в м. Біла Церква, по вул. Томилівська 50 сталась дорожньо-транспортна пригода, при якій був пошкоджений автомобіль. Заподіяні матеріальні збитки власнику пошкодженого автомобіля позивачем були відшкодовані, тому у позивача виникло право вимоги в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відпо¬відач [PERSON] у судове засідання також не зявився, через канцелярію суду надав заяву про визнання позову у повному обсязі і розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що також підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що з вини відповідача позивачу завдана матеріальна шкода. 20.04.2011 року між ЗАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АА/2048862 від 20.04.2011 року, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля [NUMBER]. 14.05.2011 року у м. Біла Церква по вулиці Томилівська, 50 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ № 8810690 від 16.03.2011 року дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи автомобілем порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілями [NUMBER]. 27.05.2011 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області виніс постанову, відповідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України та здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, у встановленому чинним законодавством України порядку вина [PERSON] у виникненні ДТП встановлена та доведена. Подія, яка відбулась 14.05.2011 року м. Біла Церква по вулиці Томилівська, 50 за участю автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність автомобіля була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», 01.04.2013 року позивачем було отримано претензію від ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 29.06.2011 року ТОВ «БК-ЕКСПЕРТ» на замовлення СК «Український страховий стандарт» було проведено автотоварознавчу експертизу та складено висновок № 11/06-AZ20 згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] становить - 11 218,56 грн. Відповідно до пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції В порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. В супереч цьому, учасники ДТП не повідомили страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Позивачем складено страховий акт № 474-452/13. На підставі вказаного страхового акта та претензії ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем відповідно до платіжного доручення № 12170 від 23.05.2013 року, страхове відшкодування було сплачене в порядку регресу, відповідно до умов полісу № АА/2048862 від 19.04.2011 року в розмірі - 8484,78 грн. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 8848,78 грн., яка підтверджена письмовими доказами і сторонами не оспорюється. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved