Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 06 травня 2014 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі - продажу. За даною угодою вона придбала у власність нерухоме майно, а саме: гараж з мансардою, бесідку, баню, літню кухню, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1478 га, яка розташована за цією адресою і належить власнику на підставі державного акту Серія ЗП № 140227 від 06 листопада 2007 року. Нерухоме майно знаходиться на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Позивачка повністю виконала умови договору і сплатила продавцю 138000 гривен, що підтверджується договором купівлі - продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбані об»єкти будівництва разом із земельною ділянкою. Відповідач після отримання грошей в повному обсязі та укладанні угоди пообіцяв посвідчити договір нотаріально, як це передбачене ст.ст. 209, 210 ЦК України, але всупереч домовленості до теперішнього часу цього не зробив. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Позивач прохає визнати дійсним договір купівлі - продажу гаражу, літера- А, мансарди, літера Мс, сходи до Мс, альтанки, літера -Б, бані, літера -В, сходи до В, літньої кухні, літера -Г, паркан № 1, ворота № 2, паркан № 3, зливної ями № 4, що розташовані під номером [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1478 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] і яка належить власнику на підставі державного акту серії ЗП № 140227 від 06 листопада 2007 року, укладений 06.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на гараж, літера- А, мансарду, літера Мс, сходи до Мс, альтанку, літера -Б, бані, літера -В, сходи до В, літньої кухні, літера -Г, паркан № 1, ворота № 2, паркан № 3, зливної ями № 4, що розташовані під номером [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1478 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] і яка належить власнику на підставі державного акту серії ЗП № 140227 від 06 листопада 2007 року. Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують її права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності нерухоме майно, яке набула на підставі договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно договору купівлі- продажу від 06 травня 2014 року позивачка купила у відповідачки нерухоме майно, а саме: гараж з мансардою, бесідку, баню, літню кухню, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1478 га, яка розташована за цією адресою і належить власнику на підставі державного акту Серія ЗП № 140227 від 06 листопада 2007 року. Нерухоме майно знаходиться на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області. Позивачка повністю виконала умови договору і сплатила продавцю 138000 гривен, що підтверджується договором купівлі - продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбані об»єкти будівництва разом із земельною ділянкою. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між позивачем та відповідачем 06.05.2014 було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: гараж з мансардою, бесідку, баню, літню кухню, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1478 га, яка розташована за цією адресою і належить власнику на підставі державного акту Серія ЗП № 140227 від 06 листопада 2007 року. Нерухоме майно знаходиться на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач як покупець передала відповідачу 138000 гривень, що підтверджується договором купівлі- продажу, актом прийому - передачі грошової суми за придбані об»єкти будівництва разом із земельною ділянкою. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved