Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 02.08.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0336/82/0092872, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 47045,26 гривень до 02.08.2018 року під 35,3 % річних та зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту. У разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, зобов'язалася достроково погасити кредит на вимогу кредитора. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав повністю, однак [PERSON] свої зобов'язання порушила, вимогу про дострокове погашення кредиту не виконала, внаслідок чого станом на 19.03.2015 року в неї виникла заборгованість в сумі 59905 гривень 82 копійки, в тому числі: заборгованість за кредитом - 39531 гривня 71 копійка; заборгованість за відсотками - 8801 гривня 38 копійок; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 11572 гривні 73 копійки. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0336/82/0092872 від 02.08.2012 року в розмірі 59905 гривень 82 копійки та судовий збір в розмірі 599 гривень 06 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0336/82/0092872, згідно умов якого банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі в розмірі 32906,27 грн., на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 2145,26 грн., на погашення заборгованості позичальника перед кредитором в розмірі 11993, 73 грн., а всього: 47045,26 гривень на строк до 02.08.2018 року зі сплатою відсотків в розмірі 35,3 % річних. Згідно умов договору, відповідачка зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами шляхом здійснення щомісячних (27 числа кожного місяця) ануїтетних платежів в сумі 1 580 грн., відповідно до Графіка погашення кредиту (п.п.1.1.4, 3.1 кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.10.3 кредитного договору). Крім того, зобов'язалася достроково погасити кредит на вимогу банку (п.7.3.2 кредитного договору). Незважаючи на те, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідачка [PERSON] порушила умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0336/82/0092872 від 02.08.2012 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить - 59905 гривень 82 копійки, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 39531 гривня 71 копійка; - заборгованість за відсотками - 8801 гривня 38 копійок; - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 11572 гривні 73 копійки. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила зобов'язання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатила заборгованість в розмірі 59905 гривень 82 копійки, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача разом із сумою судового збору.

Outcome: approved