Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 16.10.2012 року помер його рідний брат [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Нива» с. Кислівка Куп'янського району Харківської області, належне спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0172754, виданого Купянською райдержадміністрацією 21.08.1997 року. Оскільки вказане свідоцтво про право на спадщину та сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачені, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно нотаріус не може. [PERSON] не залишив заповіту на випадок своєї смерті, що встановлено за даними спадкового реєстру. У свою чергу, позивач прийняв спадщину за заявою поданою до нотаріальної контори, але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Нива» Купянського району Харківської області, оскільки зазначений вище сертифікат був втрачений. Інших спадкоємців немає. Тому [PERSON] вимушений вирішувати це питання у судовому порядку. До суду позивач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Кислівський сільський голова [PERSON] по суті позовних вимог заперечень не мав ( а.с.19,32). Враховуючи надані заяви, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, зясувавши позиції позивача і представника відповідача та перевіривши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.10.2012 року помер брат позивача [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] ( а.с. 7,11). Як вказує нотаріус (а.с.5,6,8) до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Нива» с. Кислівка Куп'янського району Харківської області, належне спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0172754, виданого Купянською райдержадміністрацією 21.08.1997 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадщину після нього прийняв позивач. Однак видати позивачу свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не є можливим через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 26.12.2016 року. За життя [PERSON] звертався до землевпорядної організації з приводу виготовлення технічної документації на земельну частку (пай) і надавав оригінал сертифікату, який в подальшому було втрачено ( а.с.25-31). Згідно довідки управління Держгеокадастру у Купянському районі\~Харківської області від 02.06.2016 року № 29-20.03-0.3-1699/2-16 за даними державного земельного кадастру і звітності з обліку земель документи, які посвідчують право власності на земельну ділянку за межами населених пунктів Купянського району Харківської області на імя [PERSON] (землі сільськогосподарського призначення\~- рілля) замість сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХР № 0172754 відсутні ( а.с. 9). Отже, Державний акт на право приватної власності на землю на підставі вищевказаного сертифікату за життя спадкодавцеві не видавався. Відповідно до звіту про оцінку майнових прав станом на 09.06.2017 року ринкова вартість майнових прав на земельну частку (пай) площею 7,86 га за адресою: КСП «Нива» с. Кислівка Купянського району Харківської області становить 90476 грн. ( а.с. 10). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За рішенням суду можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих та майнових прав. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як встановлено судом, за життя спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату ХР № 0172754, виданого Купянською райдержадміністрацією 21.08.1997 року належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Нива» с. Кислівка Купянського району Харківської області на підставі рішення Купянської райдержадміністрації № 135 від 06.03.1997 року, площею 7,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), оригінал якого під час виготовлення технічної документації на земельну частку (пай) був втрачений. Зважаючи на те, що дії спадкодавця за життя свідчать про визнання ним земельного паю своєю власністю на намагання оформити правовстановлюючі документи на землю, суд вважає доцільним встановити факт належності [PERSON] права на цю земельну ділянку (пай). З приводу визнання права власності на землю на спадкове майно, то слід виходити з наступного. Стаття 1262 ЦК України передбачає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вказано нотаріусом у постанові від 26 грудня 2016 року спадщину після [PERSON] фактично прийняв його рідний брат і позивач по справі [PERSON], а отже позивач є спадкоємцем другої черги після [PERSON] На теперішній час [PERSON] має намір реалізувати свої спадкові права після брата, але зробити це не має змоги по причині відсутності у нього оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Відомостей про інших спадкоємців, які мали право на спадщину у порядку ст. 1261 ЦК України немає. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статті 125, 131 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як було з'ясовано судом у ході розгляду справи позивач, як спадкоємець за законом другої черги після [PERSON], спадщину прийняв та не відмовляється від неї, що підтверджується постановою нотаріуса. Крім того, він має намір оформити належним чином документи на це спадкове майно, але у позасудовому порядку зробити це не має можливості. Окрім цього, слід вказати, що відомості про інших спадкоємців відсутні. Зважаючи на викладене вище, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved