Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 15 липня 2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 7050,00 грн. у вигляді встановленого кре-дитного ліміту на картковий рахунок. В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ста-ном на 13 червня 2019 року має заборгованість у загальному розмірі 13788,91 грн., яка складається з: 7025,61 грн. заборгованість за тілом кредита, 2264,12 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 3404,47 грн., нарахованої пені за прострочення зобов`язання, 200,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина),644,71 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, в зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглядати справу у йо-го відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи вчасно повідомлена, що на підставі\~ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розг-лянути справу за її відсутністю та винести заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Під час розгляду справи встановлено, що 15 липня 2008 року відповідач Та- [PERSON] отримала кредит у розмірі 7050,00 грн. у вигляді встанов-леного кредитного ліміту на картковий рахунок. Отримання відповідачем кредитної картки, користування ним та як наслідок отри-мання кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов), підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в на-лежній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). В позові до суду позивач АТ КБ «Приват Банк» зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інфор-мацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт озна-йомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг дозоляє банку надавати Умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кре-диту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому пози-кодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо-бов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Умов були надані відповідачеві для ознайомлення та вона ознайомилася і по-годилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання бан-ківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відпо-відачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за кори-стування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кре-дитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин та до мо-менту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задо-волення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані від-повідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домов-леності сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несво-єчасне погашення заборгованості, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встанов-лена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідна правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо стягнення із відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7025,61 грн., а також 979,71 грн. судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до\~ст.141 ЦПК України. В задоволенні решти позовних вимог позивачеві необхідно відмовити.

Outcome: approved