Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідача від 08 липня 2009 року б/н ПАТ КБ «Приватбанк» (на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11 липня 2021 року має заборгованість у розмірі 19707,73 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 350,67 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 15096,31 грн, нарахованої пені - 4260,75 грн. Позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15596,98 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 350,67 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 15096,31 грн, заборгованості за пенею та комісією - 150,00 грн, разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 07 жовтня 2021 року, про що відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 13 вересня 2021 року, а також, шляхом направлення відповідачу судової повістки за зареєстрованим місцем її проживання. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви, поданої відповідачем 08 липня 2009 року, ЗАТ КБ «Приватбанк» (на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 23-26). Відповідно до наданої позивачем довідки, відповідач згідно кредитного договору від 08 липня 2009 року отримала картку, яка мала термін дії до 01.2013 року (а.с. 24). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 11 липня 2021 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 19707,73 грн та складається з: 350,67 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15096,31 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 4260,75 грн - нарахована пеня (а.с. 8-17, 18-22). У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідача заборгованість в розмірі 15596,98 грн, яка складається з: 350,67 грн - заборгованість за кредитом, 15096, 31 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 150,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення зобов`язання є його порушенням. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на наведене відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Кредитна картка, яка була отримана відповідачем мала термін дії до 01/13. Виходячи з наведеного нарахування відсотків та пені з 01 лютого 2013 року є неправомірним. З наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача станом на 31 січня 2013 року становила 1735,46 грн та складалася з: 350,67 грн - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 334,79 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками, 1050 грн - заборгованість за пенею накопичувальним підсумком (а.с. 8-17). Позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідача заборгованість в розмірі 15596,98 грн, яка складається з: 350,67 грн - заборгованість за кредитом, 15096, 31 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 150,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Враховуючи викладене, суд, частково задовольняючи позов у межах заявлених позивачем вимог, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 835,46 грн, яка складається з: 350,67 грн - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 334,79 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками, 150,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: partial