Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.07.2018 року, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн.. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 15.12.2019 року виникла заборгованість в сумі 12858 грн. 31 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8887 грн. 34 коп., заборгованість за простроченими відсотками - 1283 грн. 44 коп., відсотків розрахованих відповідно до ст.625 ЦК України - 1599 грн. 04 коп., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована складова), та 788 грн. 14 коп. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по договору кредиту 12858 грн. 31 коп. та судові витрати за сплачений судовий збір - 2102,00 грн. Ухвалою судді від 02.03.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подавала. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Суд установив, що 7 липня 2018 року відповідач, [PERSON] , підписала та надала Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», анкету-заяву, з якої вбачається, що вона погоджується з тим, що заява, разом з тарифами банку, пам`яткою клієнта та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил), становлять договір про надання банківських послуг. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Отже, за загальним правилом, тягар доведення обґрунтованості вимог даного позову покладається на позивача. На обґрунтування своїх вимог щодо укладення кредитного договору, розміру тіла кредиту, процентів та штрафів, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, анкету заяву, витяг з тарифів «Універсальна», Умови та Правила надання послуг у Приватбанку, копію паспорта відповідача. На думку суду, надані позивачем докази не дають змоги дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування, зокрема щодо наявності кредитних правовідносин між сторонами. Так, із анкети-заяви вбачається, що вона не містить інформації щодо розміру кредиту, строку дії договору, порядку його виконання, процентної ставки за кредитом, встановлення відповідальності за порушення зобов`язання. З дослідженого витягу з Тарифів вбачається, що вони не підписані відповідачем. Вказаний витяг включає в себе тарифи «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, «Універсальна Контракт», Універсальна Голд». Зазначені тарифи містять різні умови кредитування. Матеріали справи не містять підтверджень, з якими саме із тарифних планів ознайомлена відповідач. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, також не можна вважати складовою договору, оскільки вказані Умови та Правила також не підписані [PERSON] , а доказів, що саме з цими Умовами та Правилами ознайомилась відповідач при поданні заяви, суду не надано. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17. Доводи позивача, що 07.07.2018 року відповідач отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кошти в сумі 2000 грн. є голослівними. Досліджені в судовому засіданні докази вказану обставину не підтверджують, як і наявність відкритого у банку рахунку на ім`я відповідача. Сам по собі наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості. Враховуючи, що позивачем не доведено наявність кредитних правовідносини між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , в задоволенні позову має бети відмовлено.

Outcome: dismissed