Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з ПСП «Відродження» на свою користь 7284,30 грн. заборгованості по орендній платі за 2015-2017 роки та 728,43 грн. - пені, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько [PERSON], який помер [INFO], за життя був власником земельної ділянки № 242, розташованої за межами населеного пункту на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області площею 3,7124 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Після смерті батька йому перешли всі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку. Вказаною земельною ділянкою протягом багатьох років користувався відповідач як орендар на підставі договору оренди землі, укладеного із спадкодавцем 28.12.2011 та зареєстрованого 25.05.2012 у Відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 442330004001405 зі строком дії на 5 років. Після набуття права власності на зазначену земельну ділянку ним на адресу відповідача 11.08.2017 було направлено рекомендованим листом заяву з вимогою сплатити йому як правонаступнику заборгованість з орендної плати за землю, яка утворилася після смерті батька за 2015-2017 роки. Зазначена заява була отримана відповідачем 16.08.2017, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від сплати заборгованості за оренду землі, яка з урахуванням п.п.9-14 договору оренди складає за повний 2015 рік - 2698,03 грн., за повний 2016 рік - 3237,37 грн., за період з 01.01.2017 по 25.05.2017 - 1348,90 грн., всього - 7284,30 грн. Розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання з виплати орендної плати, враховуючи розмір заборгованості з орендної плати, відповідно до п. 14 договору за період з 01.01.2018 по 10.04.2018 становить 728,43 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.04.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12 червня 2018 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду. 16 травня 2018 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 28.12.2011 між відповідачем та [PERSON], спадкоємцями якого є позивач [PERSON] та [PERSON], було укладено два договори оренди земельних ділянок № 242 та № 243 строком на 5 років. В 2013 році після смерті орендодавця [PERSON] позивач звернувся до відповідача з вимогою сплати саме йому орендної плати, оскілки стверджував, що саме він отримав весь спадок померлого батька та наразі займається його оформленням. У зв'язку з цим, відповідач сплатив позивачу орендну плату за земельну ділянку № 242 в загальному розмірі 3672,00 грн. (за 2013 рік - 1836,00 грн., за 2014 рік - 1836 грн.), за земельну ділянку № 243, яку, як стало відомо в 2017 році отримала у спадок донька померлого [PERSON], в загальному розмірі 3672,00 грн. (за 2013 рік - 1836,00 грн., за 2014 рік - 1836,00 грн.). Таким чином, стверджує, що позивач отримав від відповідача зайві грошові кошти в загальному розмір 3546,00 грн. - орендну плату за земельну ділянку № 243, яка належить [PERSON] за 2013-2014 роки. Крім того, посилається на те, що заявлена позивачем сума заборгованості підрахована без врахувань податків та зборів відповідно до п. 9 Договору. Зазначив, що відповідач готовий сплатити на користь позивача суму боргу 2398,00 грн., яка обраховується з: за 2015 рік - 2253,00 грн., за 2016 рік - 2605,00 грн., за 2017 рік - 1086,00 грн., всього - 5944,00 грн. з відрахуванням зайво сплаченої суми орендної плати за земельну ділянку № 243 ( 3546,00 грн.) 31 травня 2018 року позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що предметом позовної заяви в рамках даного судового процесу є заборгованість по орендній платі за користування відповідачем земельною ділянкою № 242, розташованою за межами населеного пункту на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER], за 2015-2017 роки згідно договору оренди землі, укладеного 28.12.2011 між [PERSON] та ПСП «Відродження». Позовні вимоги заявлені виходячи з того, що позивачу, як спадкоємцю перейшли всі права та обов'язки тільки на зазначену земельну ділянку. Посилається на те, що припущення відповідача щодо виплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою № 242 за 2013 рік є помилковими, оскільки його батько помер наприкінці 2013 року та за цей рік самостійно отримував плату за користування земельними ділянками № 242 та №243. Також є такими, що не відповідають дійсності посилання відповідача про отримання ним від відповідача в 2014 році будь-якого зерна та коштів в якості орендної плати за користування земельними ділянками № 242 та № 243, оскільки на його звернення, яке було написано і від імені іншої спадкоємиці [PERSON], щодо виплати орендної плати за обидві земельні ділянки грошима для оформлення спадщини, їм було відмовлено. Зазначає, що якщо відповідач вважає, що його права були порушені позивачем, він має право звернутися з відповідними вимогами до суду. Крім того, вимоги до відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою № 243 за 2013-2014 роки не заявлені. 12 червня 2018 року від представника відповідача надійшло доповнення до відзиву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 7284,30 грн. та 728,43 грн. пені. Посилається на те, що позивач особисто отримував орендну плату за земельні ділянки № 242 та № 243 за 2013-2014 роки, тому вважає доцільним зарахування виплаченої позивачу суми орендної плати за неналежну йому земельну ділянку № 243 в рахунок заявленої ним суми боргу за оренду земельної ділянки №242. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності від 15.05.2018, під час судового розгляду погодилася, що предметом даного позову є стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою № 242 та не заперечувала щодо сплати позивачу заборгованості по орендній платі в розмірі 5944,00 грн. Заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], набув право власності на земельну ділянку № 242 розміром 3,7124 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області в межах згідно з планом і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 122670, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області, зареєстрованого в Новопсковському районному відділі земельних ресурсів 02.11.2005 в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010541600016. Дане право зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМО 053327 від 15.05.2017, посвідченим державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 253, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 122670 від 02.11.2005, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87107440 від 15.05.2017. За життя, а саме 28 грудня 2011 року, спадкодавець [PERSON] передав в оренду відповідачу ПСП «Відродження» вищезазначену земельну ділянку, уклавши з ПСП «Відродження» договір оренди землі. Вказаний договір оренди землі укладений сторонами терміном на 5 років та зареєстрований у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області 25.05.2012 за № 442330004001405. Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Відповідно до ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в користуванні іншої особи, переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. За ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічне положення закріплено й в п. 38 договору оренди землі від 28.12.2011. Отже, враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця, зміна власника земельної ділянки не є підставою для припинення зобов'язань за договором оренди землі, тому разом з правом власності на спадкове майно до позивача [PERSON] в порядку правонаступництва перейшли всі права та обов'язки орендодавця за договором оренди землі від 28 грудня 2011 року, укладеним між [PERSON] та ПСП «Відродження». Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.2008 (далі - Закон № 161-XIV), Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договорами оренди землі. Оскільки правовідносини з оренди земельної ділянки між ПСП «Відродження» та [PERSON] виникли 28.12.2011, суд застосовує Закон № 161-XIV та інші нормативні акти в редакції, яка була чинною на момент укладення та реєстрації договору. Згідно ст. 1 Закону № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст.13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст. 15 Закону № 161-XIV вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно положень ст. ст. 21, 22 Закону № 161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. При укладанні договору оренди землі від 28 грудня 2011 року орендодавець [PERSON] та орендар ПСП «Відродження» досягли згоди щодо всіх істотних умов даного виду договору, в тому числі погодили розмір орендної плати. Так, згідно п.9 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі (пшениця, ячмінь, овес, зерно, кукурудза, просо та інше), а також наданням послуг по обробці присадибних ділянок (за заявою орендодавця) з утриманням податку з доходів фізичної особи. Ціна на продукцію та послуги визначається на момент її передачі згідно з біржовими, ринковими (договірними) та обґрунтованими розрахунковими (відповідно до калькуляції) цінами. Орендна плата нараховується в розмірі 3% від вартості орендованої земельної ділянки та становить 2160,05 грн. на рік. Відповідно до п. п. 10, 11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації пропорційно індексу інфляції за минулий рік. Орендна плата вносить у строк з 01 вересня до 30 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п.12). Згідно п. 14 договору у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що між спадкодавцем та відповідачем укладалися додаткові угоди до вищевказаного договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати. Відповідно до змісту статей 629, 526, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами і зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Серед обов'язків, що покладені законодавцем на землекористувачів та зазначені у ст.96 ЗК України, визначено, серед іншого, своєчасно сплачувати орендну плату. Пунктом 31 договору оренди землі від 28.12.2011 визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (ч.1 ст.24 Закону № 161-XIV). Вказане право орендодавця також прописане в п. 28 Договору оренди землі. Судом встановлено, що після набуття позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, останній звертався до відповідача із заявою, в якій повідомляв про набуття права власності на орендовану земельну ділянку, та просив виплатити йому заборгованість по орендній платі за земельну ділянку, яка належить йому. Така заява направлялась відповідачу 11.08.2017 та була отримана останнім 16.08.2017. Однак, не зважаючи на пред'явлені вимоги, відповідач існуючу заборгованість по орендній платі не виплатив. Таким чином, в ході судового розгляду було встановлено порушення відповідачем умов договору оренди від 28.12.2011 в частині своєчасної та повної сплати орендної плати за період з 2015 по 25.05.2017. Так, встановлено й не заперечувалось представником відповідача, що за 2015-2017 роки орендна плата за користування земельною ділянкою взагалі не вносилась позивачу. Сума заборгованості з орендної плати за 2015 рік складає 2698,03 грн., за 2016 рік - 3237,39 грн., за період з 01.01.2017 по 25.05.2017 - 1348,90 грн., всього - 7284,30 грн. За таких обставин, враховуючи, що весь вказаний час земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача, орендна плата за користування земельною ділянкою відповідачем не сплачувалася, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за орендну плату в розмірі 7284,30 грн. підлягає стягненню з відповідача ПСП «Відродження» на користь позивача [PERSON], як правонаступника (спадкоємця) [PERSON] Що стосується вимог позивача в частині стягнення пені, то суд зазначає наступне. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання, у відповідності зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Договором оренди (п.14) сторони передбачили, що у разі порушення строків орендної плати стягується пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Позивачем пеня розрахована за період з 01 січня 2018 року по день звернення до суду з позовом. Розмір пені становить 728,43 грн., виходячи з наступного розрахунку: 7284,30 грн. (заборгованість з орендної плати) х 0,1% (ставка пені) х 100 (кількість днів прострочення). За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про оренду землі» та умови договору оренди землі від 28.12.2011, належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою та пені обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved