Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що після смерті [PERSON], яка померла 17.05.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] яка належала спадкодавцю за життя, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1620, виданого 02.08.1994 року Бориспільським міськвиконкомом Київської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт. Однак позивач не може успадкувати квартиру в нотаріальному порядку, так як оригінал правовстановлюючого документу- свідоцтва про право власності на квартиру було втрачено, про що було повідомлено в місцеві засоби інформації. А тому просить визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні присутнім не був, однак надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача- Бориспільської міської ради, також в судове засідання не з»явився, однак направив листа, в якому просять проводити розгляд справи без участі її представника, при вирішенні спору покладаються на думку суду та прийняти рішення по наявним матеріалам справи. Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 17 травня 2015 року померла [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть. ( а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя, 10.09.2012 року, [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], [INFO].( а.с.13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця), до інших осіб( спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач спадщину прийняв шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу № 154/2015 та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру, нотаріусом видане не було, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на майно, яке належало померлій, а саме: оригінал Свідоцтва про право власності на житло № 1620. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування в суді не встановлено. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] мала у власності квартиру [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло № 1620, виданого 02 серпня 1994 року Бориспільським міськвиконкомом Київської області на підставі розпорядження(наказу) № 1430 від 01.08.1994 року, зареєстрованого Бориспільським МБТІ за реєстровим № 7238. Вказана обставина також підтверджується довідкою КП « Бориспільське БТІ» № 1653 від 24.11.2015 року.( а.с. 15-17). Як встановлено, оригінал свідоцтва про право власності на житло було втрачено, про що повідомлялося в місцеві засоби інформації-газету „ Трудова слава». ( а.с. 25.). З тих причин, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене житло, що належало спадкодавцю за життя. Вказана обставина стала перешкодою для позивача при успадкуванні майна та оформлення свого права власності на житло. А тому порушене право позивача підлягає визнанню в судовому порядку. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Пунктом 5 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що реєстрація прав власності проводиться на підставі судових рішень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved