Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебував у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2011 року по січень 2015 року, сумісно проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них з відповідачем народилася дитина - [PERSON] . При реєстрації народження дитини в книзі записів про народження Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зроблений актовий запис за № 534 від 14 червня 2014 року, в якому в графі «Батько» був зазначений він як батько дитини. На момент народження дитини, при реєстрації народження дитини і до останнього часу він вважав себе батьком дитини та не заперечував проти зазначення його в актовому записі про народження дитини як батька дитини. В серпні - вересні 2013 року відповідач протягом двох тижнів була на відпочинку на морі, та після її приїзду вона почала конфліктувати, періодично виганяла позивача з дому, та взагалі їх відносини погіршувалися, у зв`язку з чим, у січні 2015 року сімейні відносини з відповідачкою вони припинили. Нещодавно від відповідача йому стало відомо про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] , у зв`язку з чим, він звернувся до ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» з метою проведення відповідної імунологічної експертизи - тесту ДНК на батьківство у відношенні дитини [PERSON] . При проведенні даного тесту експерти гарантували розрахункову точність 99,999 відсотків. Даний тест був проведений з додержанням усіх необхідних умов. Згідно даного тесту, вірогідність того, що він є батьком даної дитини складає 0 відсотків, тобто він не є батько дитини. Крім того, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки він не є батьком дитини, а тому не повинен сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому просить суд, виключити його з актового запису № 534 складеного 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про народження [PERSON] , [INFO] , відомості в частині запису його як про батька дитини, звільнити його від сплати аліментів, що стягуються на користь відповідача на утримання дитини, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по даній справі. Позивач та його представник - адвокат Чередниченко Ю.В., що діє на підставі ордера серія ДН № 135262 від 09.10.2020 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте третьою особою до суду направлено клопотання з проханням розглянути дану справу без участі його представника, та просив рішення прийняти згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2011 року по січень 2015 року, та сумісно проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.09.2020 року складеного 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 534, та повторно виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та з якого вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки виданої ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» № СДС00000037 від 08.09.2020 року слідує, що [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] працює в ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» з 19 березня 2020 року, на даний момент займає посаду дорожнього робітника 3 розряду. Дохід за період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року склав 55063,32 гривень, з якого були утримані аліменти у розмірі 21818,85 гривень, та сума до виплати становила 33244,47 гривень. Згідно висновку тесту ДНК на батьківство проведеного ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» 10 липня 2020 року слідує, що вірогідність того, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] складає 0 відсотків. При вирішенні даного спору в частині виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, суд виходить з наступного. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька зокрема визначається за заявою матері та батька дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, зважаючи на те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, що підтверджується відповідним висновком тесту ДНК на батьківство долученим ним до матеріалів справи, а також враховуючи, те що відповідач в судове засідання не з`явилася та відзив на позов не надала, тобто не спростувала докази надані [PERSON] , та не заперечувала проти них, а тому суд приймає до уваги даний висновок тесту ДНК на батьківство та погоджується з ним, і приходить до висновку, що позов в даній частині підлягає задоволенню та необхідно виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька. Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від сплати аліментів, суд керується наступним. Приписами ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що вливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як вбачається з викладеного, обов`язок утримувати дітей та сплачувати аліменти мають саме батьки. Аліментні обов`язки батька виникають відносно дитини, щодо якої батьківство було встановлено в добровільному чи судовому порядку. Тобто, якщо відомості про батька записані у свідоцтві про народження дитини та містяться в актовому записі, він є носієм аліментних зобов`язань. Разом з тим, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] не є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а тому в силу вимог ст.180 СК України він не має батьківського обов`язку на утримання дитини, а тому суд вважає, що вказані вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому також підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь витрат по даній справі, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження вказаних вимог долучено до матеріалів справи опис витрат на оплату послуг адвоката що становить 4500 гривень та відповідна квитанція про їх сплату № 71 від 09.10.2020 року, а тому суд виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, вважає, що вказані вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 1681,60 гривень судового збору, сума якого підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved