Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.12.2007 року відповідач отримав від ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (змінено найменування на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») кредит у розмірі 7 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 28.02.2018 року має заборгованість - 107 608,81 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, розгляд справи просив проводити без його участі. Представник відповідача надала суду заяву, в якій просила здійснити перерахунок суми заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв'язку з тим, що відбулось збільшення процентної ставки без повідомлення [PERSON] Розгляд даної справи просила провести без її участі. 30.05.2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати позовну давність та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.12.2007 року, у зв'язку з закінченням строку дії кредитного договору 03.12.2008 року, та здійсненням останнього платежу 10.10.2014 року. Окрім того відповідач у відзиві зазначив, що він дійсно 03.12.2007 року звернувся із заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання йому кредиту в розмірі 669,50 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Та відповідач заперечив факт, що підписуючи Заяву про відкриття банківського рахунку був ознайомлений з доданими позивачем до матеріалів позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, які банк вважає частиною кредитного договору, оскільки окрім заяви про надання кредиту та відкриття банківського рахунку більше не підписував жодних документів. Позивачем надано відвід на відзив відповідача, в якому зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 300,00 грн. у вигляді встановленоо кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає дії картки. Кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який виконується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Строк випущеної картки до останнього дня липня 2015 року. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій: відомостей з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей ГУС_3384), нової редакції Статуту ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», позивач є юридичною особою, яка має право на надання банківських послуг, та є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Із заяви позичальника вбачається, що 03.12.2007 року відповідач звернувся до ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про надання банківських послуг у ПриватБанкі на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач погодився з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта та Умовами і Правилами надання банківських послуг, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту Карти, їх вид та строк дії зазначено в заяві і в Пам'ятці клієнта, підписом якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Пунктом 3.2 та п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», передбачено, що [PERSON] дав згоду банку встановлювати кредитний ліміт та в будь-який момент його змінювати, погодилася з тим, що підписання договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 6.5. «Умов та правил надання банківських послуг», встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, згідно п. 6.6 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у томі числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 9.12 пункту 9 розділу «Інші умови» Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 6.6 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором, згідно Умов та правил надання банківських послуг. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п. 5.7 Правил користування платіжною карткою в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.12.2007 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], заборгованість відповідача перед банком станом на 28.02.2018 року становить 107 608,81 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6613,20 грн.; заборгованість по процентам - 91 633,29 грн.; комісія в т.ч. нарахована комісія - 4 000,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 5 362,32 грн. Окрім того із вищезазначеного розрахунку вбачається, що з моменту укладання договору позивачем з 01.04.2015 року ставку змінено з 34,80 % до 43,20 % на рік на суму заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1-2, 4, 6 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право на зміну Тарифів, при цьому Банк зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 4.9 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні держателя до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення. Однак, у заяві-анкеті, копія якої додана до позову, спосіб надання виписки про стан Картрахунку не вказаний. В судове засідання представником позивача не надано доказів того, що Банк повідомив відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором та відповідач таке повідомлення отримав. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01.04.2015 року по 28.02.2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 36,0 % річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ наданий Банком розрахунок, в частині розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 91633 грн. 29 коп., заборгованості за пенею та комісією в загальній сумі 4 000,00 грн. та штрафів в загальній сумі 5 362 грн. 32 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 28.02.2018 року становить 9 857 грн. 87 коп., з яких ( 6 613 грн. 20 коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 36,0 % : 360 днів х 1064 дні (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме з 01.04.2015 р. по 28.02.2018р.) + 2 821 грн. 43 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом). Згідно з п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов'язань. Із Умов та правил надання банківських послуг не вбачається такої цивільно-правової відповідальності [PERSON] як пеня за неналежно виконане зобов'язання за кредитним договором, натомість п. 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (використання простроченим Кредитом і Овердрафтом) держатель сплачує проценти за підвищеною ставкою чи додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно ст. 417 ЦПК України є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що розмежування пені та комісії відсутнє. Банк суду не надав доказів на підставі чого [PERSON] було нараховано заборгованість з пені та не додано окремого розрахунку з нарахуння комісії. У зв'язку з викладеним не можливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи, що позивач не надав деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині пені та комісії, а також зважаючи на норми ст. 61 Конституції України, та Умов та правил надання банківських послуг суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією слід відмовити, стягнувши з відповідача штраф передбачений Умовами кредитного договору. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 823 грн. 55 коп. (6 613 грн. 20 коп. + 9 857 грн. 87 коп.) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 28.02.2018 р. становить 17 794 грн. 62 коп., до якої входять: 6 613 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 9857 грн. 87 коп. - заборгованість по відсоткам; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 823 грн. 55 коп. (процентна складова). Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, в яких представник позивача позов підтримав, а відповідач позовні вимоги визнав частково, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів укладення між сторонами договору, наявності заборгованості по ньому, та того, що відповідачем заборгованість за договором у добровільному порядку не сплачена, однак, позивачем не надано доказів, що відповідач був повідомлений належним чином про зміну процентної ставки за кредитним договором та позивачем не долучено деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування пені та комісії, у в'язку з чим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Крім того, на підставі ст. 141 ч. 1 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 291 грн. 25 коп., пропорційно до розміру задоволених вимог позивача. Згідно листа № Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018 року що надійшло від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), що суд приймає до уваги при винесені рішення. Крім того, із довідки № 20180327/0109 від 22.06.2018 року наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що термін дії картки виданої [PERSON] за кредитним договором спливає в липні 2015 року, із чого суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду (29.03.2018 року), до спливу строку позовної давності, тому доводи представника відповідача про застосування строку позовної давності суд не приймає до уваги і приймає рішення по суті позовних вимог.

Outcome: partial