Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилається на те, що 02 червня 2005 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 310ДИ017К, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 30500,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язалася повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 01 червня 2020 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 11,5% річних. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 02 червня 2005 року між банком та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 310ДИ017П/1 та № 310ДИ017П/2 від 02 червня 2005 року, відповідно до умов якого поручителі зобов'язалися відповідати перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань належним чином не виконує, тому станом на 08.09.2014 року заборгованість позивальника за договором складає 16028,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 року становить 205521,65 грн. Просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість в розмірі 205521,65 грн., а також з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість в розмірі 205521,65 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2005 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 310ДИ017К, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 30500,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язалася повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 01 червня 2020 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 11,5% річних. Станом на 08.09.2014 року заборгованість позивальника за договором складає 16028,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 року становить 205521,65 грн., з яких: - кредитна заборгованість - 13978,73 доларів США, що еквівалентно 179236,72 грн.; - заборгованість по процентам - 2046,63 доларів США, що еквівалентно 26229,28 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 2,34 доларів США, що еквівалентно 30,00 грн.; - пеня за прострочення сплати процентів - 2,00 доларів США, що еквівалентно 25,65 грн. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 02 червня 2005 року між банком та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 310ДИ017П/1 та № 310ДИ017П/2 від 02 червня 2005 року, відповідно до умов якого поручителі зобов'язалися відповідати перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно до ч. ст.. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача виниклої суми заборгованості за кредитним договором всього у розмірі 16028,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 року становить 205521,65 грн. Одночасно позовні вимоги щодо подвійного стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2055 грн. 22 коп.

Outcome: partial