Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, просив суд стягнути солідарно з відповідачів: [PERSON], [PERSON] Мухаммад, [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 114383.45 (доларів США), що за курсом 26.21 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2016 року складає 2997990.22 грн. за кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року, яка складається з наступного: 48383.45 (доларів США) - заборгованість за кредитом; 66000 (доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. 15.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 049/Р-08, відповідно до умов якого позивач ([PERSON]) надавав, а відповідач отримував кошти у сумі 50000,00 (Долар США) на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON], між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON] [PERSON] були укладені договора поруки б/н від 14.04.2008 року, відповідно до умов яких [PERSON], та [PERSON] відповідають за зобовязанням по кредитному договору № 049/Р-08 від 15.04.2008 року як солідарні боржники. Відповідач у строк, вказаний у даній угоді, умови Договору № 049/Р-08 від 15.04.2008 року у повному обсязі не виконав, станом на час розгляду справи у суді наявна заборгованість в сумі 114383.45 (долар США), що за курсом 26.21 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2016 року складає 2997990.22 грн. за кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року, яка складається з наступного: 48383.45 (долар США) - заборгованість за кредитом; 66000 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом крім того, підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору позивачем в сумі 44969,85 грн. Позивач в судові засідання, призначені на 06.10.2016 року та 25.10.2016 року свого представника не направив, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками в матеріалах справи, просив слухати справу без участі його представника та проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву (а.с. 94). В судові засідання, призначені на 06.10.2016 року та 25.10.2016 року, відповідач 1 не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлення про причини неявки, визнані судом поважними, до суду не надав. В судові засідання, призначені на 06.10.2016 року та 25.10.2016 року, відповідач 2 не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлення про причини неявки, визнані судом поважними, до суду не надав. В судові засідання, призначені на 06.10.2016 року та 25.10.2016 року, відповідач 3 не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлення про причини неявки, визнані судом поважними, до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 25.10.2016 року у справі за цивільним позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] Мухаммад, [PERSON] про стягнення заборгованості визначено можливість здійснити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є юридичною особою, що підтверджується копією довідки з ЄДРПОУ (а.с. 20) та має банківську ліцензію НБУ України за № 22 про право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (а.с. 22). Згідно зі статутом Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», вказана фінансова установа є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 23). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.04.2008 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про надання банківського кредиту, на реалізацію якої 15.04.2008 року між Публічне акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 049/Р-08, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на відкритий банківський рахунок, а позичальник зобов'язується погасити кредит в порядку та у строки, визначені умовами укладеного Договору (а.с. 16-18). В порядку забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 049/Р-08, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Мухаммад був укладений договір поруки, який був посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого останній надав поруку ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 049/Р-08 (а.с. 19). Крім того, в порядку забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 049/Р-08, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, який був посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого останній надав поруку ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 049/Р-08 (а.с. 19) Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п.п. 3.4. Рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Таким чином, кредитний договір № 049/Р-08 від 15.04.2008 року є споживчим кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає iз суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до cт. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З Кредитного договору № 049/Р-08 від 15.04.2008 року судом встановлено, що його погашення Позичальником, має відбутись до 13.04.2018 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скористалось досудовим порядком врегулювання спору, у звязку з чим надіслало на адреси [PERSON], [PERSON], та [PERSON] досудові вимоги про погашення заборгованості за Кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року (а.с. 13, 14). Досудовий порядок врегулювання спору за Кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року між ПАТ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] до його врегулювання не призвів, заборгованість залишається непогашеною. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Між тим відповідачі, в порушення умов договору, зобовязання за кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року за поточними платежами не виконали, в звязку з чим, станом на станом на 131.03.2016 року, утворилась заборгованість в сумі 114383.45 (долар США), що за курсом 26.21 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2016 року складає 2997990.22 грн. за кредитним договором № 049/Р-08 від 15.04.2008 року, яка складається з наступного: 48383.45 (долар США) - заборгованість за кредитом; 66000 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 9-11). Згідно з практикою Суду концепція «майна» не обмежувалась існуючим майном, але також могла охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність (див. рішення у справі «[PERSON] Ганс-Адам II проти Німеччини»\~(Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany) [ВП], заява № 42527/98, п. 83, ЕСПЛ 2001-VIII). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачі правом участі у судовому засіданні не скористались, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надали, тобто використали свої процесуальні права як особи, які беруть участь у справі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Суд, враховуючи, що позивач та відповідачі перебували у договірних відносинах, а відповідачі, в порушення вимог кредитного договору № 049/Р-08 від 15.04.2008 року, взятих на себе зобовязань за ним належним чином не виконували, тобто порушили права позивача на ефективне володіння правом на власність, цивільний позов про стягнення з відповідачів суми заборгованості за вищевказаним договором, підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим відповідачі повинні відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору в розмірі 44969,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved