Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 20 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Укр-Центр-Інвест» було укладено договір № 258, предметом якого було надання йому інформації з питань придбання товарів широкого вжитку на території України за оплату в розмірі 5000 гривень, яку він здійснив в той же день. 21 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Укр-Центр-Інвест» було підписано акт прийому-передачі наданих послуг до договору № 258 від 20.11.2013 року. Інформація, яку отримав позивач стосувалася діяльності ТОВ «Амір-Інвест» стосовно придбання товарів широкого вжитку за програмою «ІНВЕСТ-МЕРЕЖА». Також, 20 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Амір-Інвест» було укладено договір № 000258 від 20 листопада 2013 року, предметом якого було надання послуг спрямованих на придбання товару зазначеного у Додатку № 1 на умовах програми діяльності «ІНВЕСТ-МЕРЕЖА», яка зазначена у Додатку № 2 до договору № 000258 від 20.11.2013 року. Позивач зазначає, що у укладеному ним та ТОВ «Амір-Інвест» договорі № 000258 від 20.11.2013 року відсутній предмет договору та істотня умова такого, оскільки в зазначеному Додатку № 1 в графі «ТОВАР» міститься прочерк. Крім того, як зазначає позивач ТОВ «Укр-Центр-Інвест» уклало з ним договір № 258 від 20.11.2013 року шляхом обману. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати договір № 000258 від 20.11.2013 року укладений між ним та ТОВ «Амір-Інвест» недійсним. Також з посиланням на ч. 2 ст. 230 ЦК України просить стягнути з відповідача ТОВ «Укр-Центр-Інвест» збитки у подвійному розмірі, а саме 10000 гривень та моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у тексті позову та з посиланням на докази, долучені до матеріалів справи просили суд позов задовольнити повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися судом за останніми адресами місцезнаходженням. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідачів за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Укр-Центр-Інвест» було укладено договір № 258, предметом якого було надання [PERSON], інформаційних послуг згідно умов Договору. 21 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Укр-Центр-Інвест» було підписано акт прийому-передачі наданих послуг до договору № 258 від 20.11.2013 року. Підписання акту свідчить про належне виконання сторонами договору його умов. Позивачем не надано суду доказів, які б могли свідчити про невиконання ТОВ «Укр-Центр-Інвест» умов договору № 258 від 20 листопада 2013 року. Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ТОВ «Укр-Центр-Інвест» навмисно ввела [PERSON] в оману, щодо істотних обставин, які мають значення. Будь-яких об'єктивних даних про те, що зі сторони співробітників ТОВ «Укр-Центр-Інвест» мав місце обман, замовчування істотних обставин, ненадання достовірної інформації, позивачем суду надано не було і судом в ході розгляду справи доказів на підтвердження такого здобуто не було. Відповідно, суд вважає, що підстави для відшкодування збитків у подвійному розмірі та моральної шкоди за правилами ч. 2 ст. 230 ЦК України - відсутні. Також ухвалюючи таке рішення, судом враховується, що позивачем не ставилося питання про визнання недійсним договору № 258 від 20 листопада 2013 року укладеного між позивачем та ТОВ «Укр-Центр-Інвест», а тому і підстав для застосування правових наслідків передбачених ч. 2 ст. 230 ЦК України у останнього немає. Вирішуючи питання про визнання недійсним договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеному між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест», суд вважає необхідним зазначити наступне. На погляд суду, позивач помилково вказує на відсутність у оспорюваному договорі - предмету договору, а саме відсутність у Додатку № 1 до зазначеного договору в графі «ТОВАР» перелік такого, що і свідчить про відсутність предмету договору. Суд не погоджується із зазначеним твердженням позивача з наступних міркувань. Дійсно, 20 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Амір-Інвест» було укладено договір № 000258 від 20 листопада 2013 року, предметом якого було надання послуг спрямованих на придбання товару зазначеного у Додатку № 1 на умовах програми діяльності «ІНВЕСТ-МЕРЕЖА», яка зазначена у Додатку № 2 до договору № 000258 від 20.11.2013 року. Матеріали справи містять Додаток № 1 та Додаток № 2 до договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеному між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест». Пунктом 1.1 договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест» передбачено, що предметом цього договору є надання виконавцем послуг спрямованих на придбання замовником товару, зазначеного у Додатку № 1 до даного договору, який є його невід'ємною частиною на умовах Програми діяльності «ІНВЕСТ-МЕРЕЖА»(Додаток № 2 до Договору, який є його невід'ємною частиною). При цьому у пункті 1.2 договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест» зазначено, що вартість, асортимент Товару, строк виконання зобов'язань, порядок та терміни розрахунку Сторони погодили даним договором та Додатком № 1, № 2 до даного Договору. Виходячи з аналізу умов договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест» та Додатків до нього, суд вважає, що такі необхідно розглядати та оцінювати, як один договір, що складається із договору № та 2-х додатків, які є його невідємними частинами, умови яких нерозривно пов'язані з основним договором і повинні тлумачитися у сукупності. Аналізуючи умови таких, суд дійшов висновку про наявність вказівки у договорі № 000258 від 20.11.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест» та Додатків до нього на конкретний предмет договору та перелік Товару, що зазначений у статті 1 Додатку № 2 до договору № 000258 від 20.11.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амір-Інвест». Беручи до уваги вищенаведені мотиви та проаналізувавши доводи сторін, суд у сукупності з дослідженими доказами дійшов висновку про безпідставність вимог позивача з посиланням на норми статей 229, 230 Цивільного кодексу України, а тому на погляд суду у відповідача відсутнє право на стягнення з відповідача грошових коштів з підстав, що зазначені у пред'явленому позові. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed