Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Галицька» зазначило, що 15.03.2016 між ПрАТ СК «Галицька» та громадянином [PERSON] укладено договір серії [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER]. До страхової компанії «Галицька» від потерпілої [PERSON] надійшла заява від 25.01.2017 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Опель» днз [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. з вини [PERSON], як водія автомобіля марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER], забезпеченого нами договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії А.Е № 6082166 від 15.03.2016, чинного на дату ДТП. Відповідно до постанови від 10.01.2017 Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/20733/16-П) 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER] по вул. Дальницьке шосе в м. Одеса, рухаючись заднім ходом, не забезпечила безпеки руху, внаслідок чого допустила зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Опель» днз [NUMBER], що спричинило його механічне пошкодження, після чого покинула місце ДТП, чим порушила вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою суду [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду не оскаржена, не скасована і вступила в законну силу. Взявши до уваги Звіт № 235-12-16 від 25.12.2016 «З визначення вартості збитків ТЗ», складеного судовим автоекспертом Стрембій М.В. (м. Одеса), страховою компанією «Галицька» складено свій страховий акт (аварійний сертифікат) № ГСК 000003698-01М та проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно вищезазначених документів та на підставі ст.ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вказана подія була визнана позивачем страховою і платіжним дорученням № 6915 від 15.03.2017 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 4 864, 84 грн. на узгоджений рахунок потерпілої. Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача ([PERSON]), то вони й підлягають стягненню з неї. З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] нанесений збиток в сумі 4 864, 84 гри. (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири гривень 84 копійки) та стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» суму сплаченого судового збору 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.03.2016 між ПрАТ СК «Галицька» та громадянином [PERSON] укладено договір серії [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER]. До страхової компанії «Галицька» від потерпілої [PERSON] надійшла заява від 25.01.2017 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Опель» днз [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. з вини [PERSON], як водія автомобіля марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER], забезпеченого нами договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії А.Е № 6082166 від 15.03.2016, чинного на дату ДТП. Відповідно до постанови від 10.01.2017 Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/20733/16-П) 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» днз [NUMBER] по вул. Дальницьке шосе в м. Одеса, рухаючись заднім ходом, не забезпечила безпеки руху, внаслідок чого допустила зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Опель» днз [NUMBER], що спричинило його механічне пошкодження, після чого покинула місце ДТП, чим порушила вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою суду [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду не оскаржена, не скасована і вступила в законну силу. Частиною 5 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Взявши до уваги Звіт № 235-12-16 від 25.12.2016 «З визначення вартості збитків ТЗ», складеного судовим автоекспертом Стрембій М.В. (м. Одеса), страховою компанією «Галицька» складено свій страховий акт (аварійний сертифікат) № ГСК 000003698-01М та проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно вищезазначених документів та на підставі ст.ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вказана подія була визнана позивачем страховою і платіжним дорученням № 6915 від 15.03.2017 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 4 864, 84 грн. на узгоджений рахунок потерпілої. Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача ([PERSON]), то вони й підлягають стягненню з неї. Згідно з підпунктами «в» та «ґ» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та (або) не повідомив страховика в передбачений термін про страховий випадок. Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву МТСБУ задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved