Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.06.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL1-62040, згідно якого останньому було надано кредит в розимірі 10 000,00 грн на строк до 03.06.2022 року. В листопаді 2018 року у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань, ПАТ «Кредобанк» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 12 745,44 грн. Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. 27.03.2019 року АТ «Кредобанк» було направлено претензію кредитора до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. Листом від 19.04.2019 року нотаріальна контора повідомила, що спадкоємицею померлого [PERSON] є його мати [PERSON] , на ім`я якої 06.02.2019 року було видано свідоцтва про право на спадщину на майно померлого. 14.05.2019 року до спадкоємиці - [PERSON] було направлено вимогу кредитора щодо погашення заборгованості за договором, яка не була виконана. А тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL1-62040 від 06.06.2017 року в розмірі 22 262,43 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у вищезазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2017 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено договір №CL1-62040, за яким відповідач отримав кредит у сумі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,99% річних, з дня видачі кредиту до 03.06.2022 року. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером №32273069 від 06.06.2017 року. [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та на даний час утворилась заборгованість у розмірі 22 262 гривень 43 копійок, що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається та підтверджується, що позичальник [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до вимог статей 608, 1218,1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч.2ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . 27.03.2019 року ПАТ «Кредобанк» направило претензію кредитора до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з вимогою завести спадкову справу на [PERSON] та повідомити його спадкоємців про наявність заборгованості останнього перед ПАТ «Кредобанк» за кредитним договором №CL1-62040 від 06.06.2017 року. З відповіді на претензію кредитора №983/02-14 від 19.04.2019 року та матеріалів спадкової справи №177/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями після померлого [PERSON] є мати померлого [PERSON] , [INFO] - відповідачка по даній справі. 06 лютого 2019 року були видані свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] , 1975 року народження на ім`я його матері [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи №177/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцю нотаріусом роз`яснено ст. 1281 (обов`язок спадкоємця повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги), ст. 1282 (обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора) Цивільного кодексу України. 14 травня 2019 року позивач направив відповідачці вимогу кредитора до спадкоємця з вимогою сплатити заборгованість померлого [PERSON] за кредитним договором №CL1-62040 від 06.06.2017 року, однак вимога відповідачкою не виконана. Таким чином встановлено, що АТ «Кредобанк» не знав і не міг знати про відкриття спадщини внаслідок смерті позичальника [PERSON] . Ці обставини надають АТ «Кредобанк» право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців від дня, коли банк дізнався про відкриття спадщини. Відповідачка, як спадкоємиця померлого позичальника, яка не виконала умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281,1282 ЦК України зобов`язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL1-62040 від 06.06.2017 року, яка становить 22 262 грн. 43 коп. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 894,00 грн. та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів першого, четвертого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стаття 137 вказаного Кодексу детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Всупереч зазначеним вимогам, позивачем долучено до матеріалів справи лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, однак належних доказів, таких як договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачем надано не було, що позбавило суд можливості визначення належної суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, з письмових матеріалів справи вбачається, що представником позивача АТ «Кредобанк» на адресу суду було направлено клопотання про розгляд справи у його відсутність. Таким чином, зазначені вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 608, 610, 611, 634, 1054, 1218, 1219, 1282 ЦК України,

Outcome: partial