Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б\\н від 15.01.2016 року відповідач отримала кредит у розмірі 17523,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами, надання банківських послуг, тарифами банку складають між нею та банком договір. За вищевказаною угодою погашення заборгованості відповідачем мало здійснюватися шляхом внесення щомісячного платежу починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Банк виконав свої зобов»язання за кредитним договором, надав кредитні кошти позичальнику, а позичальник не виконує свої зобов»язання за кредитним договором. Станом на 15.09.2016 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у сумі 22259,67 грн., з яких: 16054,26 грн. - заборгованість за кредитом; 1031,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3210,85 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1963,13 грн. - штраф відповідно п. 2.2 Генеральної угоди. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання відповідно до положень ст.74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 15.01.2016 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надає позичальнику строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17 523,25 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 15.01.2016 року по 31.01.2017 року в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, що стверджується копією даної угоди. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти /щомісячний платіж/ в сумі 1541,67 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших платежів згідно з Умовами і правилами, дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.01.2017 року. В п.2.11 Генеральної угоди, яка була підписана відповідачем, передбачені наступні гарантії, а саме: відповідач підтвердила своїм підписом, що вона ознайомлена і погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, також їй була надана для ознайомлення інформація про умови кредитування банку. Вона згодна, що дана Генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Таким чином, підписавши Генеральну угоду, відповідач підтвердила, що між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В п.2.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення строків платежу вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1963,12 грн. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 15.09.2016 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 22259,67 грн., з яких: 16054,26 грн. - заборгованість за кредитом; 1031,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3210,85 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1963,13 грн. - штраф відповідно п. 2.2 Генеральної угоди. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які були запропоновані банком і викладені в Генеральній угоді, Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, в тарифах банку, відповідач була ознайомлена з цими документами, погодилася з ними, на що сама вказала в підписаній нею угоді, а отже договір між сторонами є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України Про судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved