Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом . Свій позов обґрунтовуючи тим ,що з [PERSON], він перебував в зареєстрованому шлюбі з 19.02.1983 року. 17 листопада 2014 року його дружина [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 39, розташованого по провулку Мерецкова м. Кривого Рогу,яке складається з житлового будинку «А-1» з господарськими будовами та земельної ділянки розміром 0,0962 гектара;( надалі Будинок ) ,? частині квартири [ADDRESS]. Він один прийняв спадщину,так як інші спадкоємці відмовились від своєї частки в спадщині на його користь. 29.07.2015 року він отримав в Першій державній нотаріальній конторі свідоцтва по право на спадщину на житловий будинок № 39 по провулку Мерецкова м. Кривого Рогу, зареєстрованого у реєстрі під № 2-442 та на ? частину квартири [ADDRESS],яке зареєстроване у реєстрі під № 2-440 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому нотаріус відмовив , та надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2015 року,з тих підстав ,що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. За життя його дружини , її мати - [PERSON],подарувала тій Будинок,який належав матері на праві власності. Договір дарування був укладений 05.01.2001 року та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] ,та зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу в книзі № 214-24 за записом 48524 від 14.02.2001 року на імя [PERSON]. [PERSON] за життя Державний акт про право власності на земельну ділянку не отримала,так як була упевнена, що зареєструвавши на своє імя Будинок в БТІ м. Кривого Рогу, вона тим самим зареєструвала і земельну ділянку,на якій розташоване домоволодіння. Його дружина [PERSON] прийняла в дар і мала законне право отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, добросовісно на законних підставах заволоділа земельною ділянкою,про що свідчить реєстрація Будинку у БТІ м. Кривого Рогу. За життя на протязі 13 років його дружина, до дня смерті,відкрито безперервно користувалася,розпоряджалася і володіла земельною ділянкою,ніхто не оспорював її право власності на цю земельну ділянку і не оспорює її право і на теперішній час. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи яка придбала житловий будинок,будівлю або споруду,переходить право власності на земельну ділянку ,на якій вони розміщені ,без зміни їх цільового призначення,у розмірах встановлених договором. Таким чином. за життя до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташований Будинок і вона являється власником цієї земельної ділянки і володіла нею на праві приватної власності. У звязку з цим є всі правові підстави для встановлення факту володіння на праві власності померлою [PERSON] за життя земельною ділянкою по провулку Мерецкова №39 м. Кривого Рогу. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Після смерті його дружини, відкрилася спадщина і на земельну ділянку,на якій розташований Будинок і він являється єдиним спадкоємцем і спадкує цю земельну ділянку за законом. Відповідно ст. 1225 ЦК України : 1.Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців ( спадкоємця) на загальних підставах,із збереженням її цільового призначення. 2. До спадкоємців житлового будинку,інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою,на якій вони розміщені. Тому у нього є всі правові підстави для того, щоб визнати за ним право приватної власності на цю земельну ділянку. Він просить суд ,встановити факт володіння на праві приватної власності за життя [PERSON],померлою 17 листопада 2014 року,земельною ділянкою розміром 0 ,0962 га,розташованою по провулку Мерецкова будинок № 39 у м. Кривого Розі. Визнати за ним , право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0962 га ,розташованої за адресою : провулок Мерецкова ,будинок №39 міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свій позов. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі та вказала суду , що вона подарувала Будинок своїй доньці в 2001році. Державний акт на право приватної власності на землю був оформлений на неї. Донька за життя не переоформила Державний акт на землю на себе. Вона не заперечує проти того ,щоб земельна ділянка була оформлена на позивача. Треті особи [PERSON] , [PERSON] проти позовних вимог не заперечували, просили вимоги свого батька ,позивача по справі, задовольнити Третя особа: представник Криворізької міської ради правом участі у судовому засіданні не скористався. Суд, заслухавши позивача, відповідача, третіх осіб , дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок «А-1» з господарськими будовами та земельну ділянку розміром 0,0962 гектара, які розташовані за адресою : м. Кривий Ріг,Дніпропетровської області,провулок Мерецкова,буд. №39. Земельна ділянка розміром 0,0962 належить дарувателю на підставі Державного акту про право власності на землю ІV-ДП № 021383,виданого 25.07.00 року виконкомом Криворізької міської Ради народних депутатів №\~565 від 08.12.1999 р.,зареєстрована у книзі за №12615. Договір дарування укладений 05.01.2001 року був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] ,та зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу в книзі № 214-24 за записом 48524 від 14.02.2001 року на імя [PERSON]. В договорі дарування, згідно п. 10 вказано ,що цей договір є підставою для одержання обдарованою Державного акту про право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19.02.1983 року. 17 листопада 2014 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 39,розташованого по провулку Мерецкова м. Кривого Рогу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , від 29.07.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON][PERSON] на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку А-1 з господарчими та побутовими будівлями,що знаходиться за адресою : Дніпропетровська область,місто Кривий Ріг , провулок Мерецкова , будинок № 39 , зареєстрованого у реєстрі під № 2-442. [PERSON] за життя Державний акт про право власності на земельну ділянку не отримала,не дивлячись на те ,що вона за життя володіла на праві власності земельною ділянкою по провулку Мерецкова №39 м. Кривого Рогу.. Відповідно до постанови , про відмову у вчиненні нотаріальної від 05.08.2015 року,вбачається ,що нотаріус відмовив позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом на його імя ,оскільки правовстановлюючи документи на земельну ділянку відсутні. Згідно ст. 381 ЦК України визначається, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Постановою Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ( зі змінами ) визначається, п.18 п.п. «ґ»…. « З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК ( в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р).» Відповідно до ст. 377 ЦК України визначається, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені . Вищенаведене надає суду підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved