Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.01.2005 року помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. 16.06.2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, згідно якого заповідав належну йому квартиру йому (позивачу). У передбачений законом шестимісячний строк він звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Але, постановою державного нотаріуса від 28.10.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на те, що [PERSON] вселився в квартиру на підставі ордеру, повністю сплатив пай за квартиру та таким чином набув право власності на останню, інший спадкоємець за законом відповідачка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталась, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого 07.01.2005 року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Від третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №19 «Восток-1», надій-шла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, з зазначенням про відсутність заперечень проти позову. Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора в наданій заяві просила проводити розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі ордеру №515 від 18.02.1964 року [PERSON] вселився в квартиру №11, що розташована в будинку №131-а Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №19 «Восток-1» по пр.Кірова в м.Дніпропетровську. Згідно довідок Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №19 «Восток-1» [PERSON] був прийнятий в члени кооперативу та в 1978 році повністю виплатив пай за квартиру. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №017433 [PERSON] помер 07.01.2005 року. За життя останній склав заповіт, посвідчений 16.06.2001 року державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за яким на випадок своєї смерті заповідав належну йому квартиру [ADDRESS] В.А. Згідно відповіді Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на запит суду вбачається, що складений [PERSON] заповіт не скасовувався та після його смерті нотаріальною конторою 05.07.2005 року було заведено спадкову справу №366/2005. З заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Тобто, судом встановлено, що вселившись у передбаченому законом порядку в спірну квартиру, будучі прийнятим в члени кооперативу та повністю сплативши пайовий внесок за квартиру, [PERSON] за життя у відповідності до ст.15 діючого на той час Закону України «Про власність» фактично набув право власності на останню. Крім того, оскільки вказана квартира була набута [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] остання належала йому на праві особистої приватної власності. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру №11 по пр.Кірова.131-а в м.Дніпропетровську, яку останній згідно заповіту, посвідченого 16.06.2001 року державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, заповідав позивачу [PERSON] Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Оскільки за життя [PERSON]І, набув право власності на квартиру [ADDRESS] у передбаченому законом порядку, однак відповідного правовстановлюючого документу не отримав, що з урахуванням постанови нотаріуса від 28.10.2015 року на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадщину та у передбаченому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 07.01.2005 року, на квартиру №11 загальною площею 30,4 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, що розташована в будинку №131-а Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №19 «Восток-1» по пр.Кірова в м.Дніпропетровську. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1195 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved