Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 585/20/6-11010 від 13.07.2011 року у сумі 81 124,76 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 липня 2011 року між ПАТ Укрсоцбанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 585/20/6-11010 (далі Договір). Згідно умов Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 133 560 грн. та зі сплатою процентів, в розмірі, в порядку та на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 1.1 Договору процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі 15,50% річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 01.07.2012 року. На кожний наступний період процентна ставка за кредитом встановлюється в порядку, визначеному в п. 2.7 цього Договору. Згідно п. 1.1.1 Договору погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 13 числа (включно) кожного місяця, починаючи з серпня 2011 року по 2 226 грн. кожного місяця та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 12 липня 2016 року (включно), на умовах визначених цим договором. Як вбачається з п. 1.2 Договору кредит надається відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки FORD FOCUS, 2011 року випуску, чорного кольору. Відповідно до п.3.3.6 Договору відповідач зобовязується забезпечувати сплату процентів за використання кредиту в порядку та в розмірі визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.7 цього договору та комісії в розмірах та порядку, передбачених цим договором. Згідно п.3.3.7 Договору відповідач зобовязався забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.п. 1.1, 2.4 цього Договору. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у разі прострочення строків сплати відсотків, в порядку та в розмірі визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.7, 2.9 цього Договору, комісії, передбачених умовами цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 3.2.3., 3.3.16 договору позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 Договору у разі порушення відповідачем вимог п.п. 3.3.2, 3.3.4, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.9 3.3.19 (3.3.20) договору відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 0,5 відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками за кожний випадок. Згідно п. 3.2.3 Договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], укладено договір поруки №585-3/1-12 від 13 липня 2011 року. Відповідно до п. 1.1 даного Договору відповідач [PERSON] зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту №585/20/6-1-11010 від 13.07.2011 року. З розрахунку заборгованості за договором №585/20/6-1-11010 від 13.07.2011 року, вбачається, що станом на 02.06.2016 року сума боргу відповідача перед позивачем за Договором склала 81\~124,76 грн., з яких: 41\~957,77 грн. заборгованість за кредитом; 17\~551,45 грн. заборгованість за відсотками; 11\~303,85 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 4\~665,57 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 4\~160,64 грн. розмір інфляційних витрати за кредитом; 1\~485,48 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка. У чинність ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, суд вважає, що\~ пеня за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 11\~303,85 грн., не підлягає стягненню з відповідачів, з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 585/20/6-1-11010 від 13.07.2011 року пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, позивач нараховував відповідачу [PERSON]з 02.06.2015 року. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, де проживає відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 11\~303,85 грн.\~ Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачі заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за кредитним договором № 585/20/6-1-11010 від 13.07.2011 у сумі 69 820,91грн., яка складається із: 41\~957,77 грн. заборгованість за кредитом; 17\~551,45 грн. заборгованість за відсотками; 4\~665,57 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 4\~160,64 грн. розмір інфляційних витрати за кредитом; 1\~485,48 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1 588 грн. (судовий збір 1 378 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 210 грн.) Враховуючи те, що задоволено 86,07% позовних вимог (69 820,91 грн. від 81 124,76 грн. складає 86,07%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1366,79 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1588 грн. х 86,07 % / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial