Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2017 року. Серед причин розірвання шлюбу позивач назвав наступні. Між подружжям втрачене відчуття поваги та взаєморозуміння. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї, як таке, що суперечить інтересам подружжя, та просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року справа була передана на розгляд Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою від 11 жовтня 2018 року у справі було відкрите загальне позовне провадження. Позивач звернувся до суду із заявою про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач до суду не прибула, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. У письмовій заяві справу просила розглянути у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечила. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON] , [INFO], та [PERSON], був укладений 16 вересня 2008 року та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2698. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя . У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Позивач вимог щодо розподілу судового збору не заявив, у зв'язку з цим дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved