Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 11.02.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінено найменування на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 28.02.2018 року має заборгованість - 48 277,19 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, шляхом розміщення оголошення від 23.04.2018 року на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій: відомостей з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей ГУС_3384), банківської ліцензії, нової редакції Статуту ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», позивач є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» та є юридичною особою, фінансовою установою, яка має право на надання банківських послуг. Із заяви позичальника вбачається, що 11 лютого 2007 року відповідач звернувся до ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про надання банківських послуг у ПриватБанкі на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач погодився з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту Карти, їх вид та строк дії зазначено в заяві і в Пам'ятці клієнта, підписом якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Пунктом 3.2 та п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», передбачено, що [PERSON] дав згоду банку встановлювати кредитний ліміт та в будь-який момент його змінювати, погодився з тим, що підписання договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 6.5. «Умов та правил надання банківських послуг», встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жода зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.02.2007 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], у зв'язку з порушенням умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, в результаті чого, станом на 28.02.2018 року, заборгованість відповідача перед банком становить 48 277,19 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 1 457,10 грн.; - заборгованість по процентам - 41 145,67 грн.; - комісія в т.ч. нарахована комісія - 2 899,32 грн.; - заборгованість по судовим штрафам - 2 775,10 грн. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між сторонами договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за договором у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, в матеріалах справи міститься платіжне доручення № PROM2BG2T1 від 22.03.2018 року, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір за позовом до [PERSON] у сумі 1 762,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved