Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до відповідача та просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичемвід 31.10.2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 6858, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №005/726479-KN від 16.08.2008. Вказує, що виконавчий напис вчинено не у відповідності до порядку вчинення нотаріальних дій та ЗУ «Про нотаріат». Зазначає, що ніяких претензій чи повідомлень від банку щодо наявності заборгованості з визначенням розміру такої не надходили, оскільки позивач проживає за межами України. Вказує, що заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичемвід 31.10.2017 року зареєстрований в реєстрі за номером 6858 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений всупереч вимогам чинного законодавства України. 21.02.2021 року ухвалою Печерського районного суду м.Києва справу скеровано до Голосіївського районного суду міста Києва за територіальною підсудністю. 16.07.2018 року ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкіраєм М.І. прийнято справу до розгляду та призначено підготовче суове засідання. 11.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, який просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що при вчиненні виконавчого напису були дотримані вимоги закону, надані всі документи, передбачені Порядком, що підтверджують наявність заборгованості та її безспірність. 19.11.2018 року на адресу суду найшла заява позивача про зміну (доповнення) підстав позову. 19.04.2019 року від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про зміну (доповнення) підстав позову. 17.12.2019 року від АТ «Альфа-банк» надійшла заява про заміну сторони в порядку ст.55 ЦПК України. 16.06.2020 року ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.04.2021 року ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, зазначаючи на відсутність у відповіда доказів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки Банк не мав права після 2013 року нараховувати відсотки за користування кредитними коштами і зазначені обставини підтверджені рішенням Київського апеляційного суду. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на дотримання порядку вчинення виконавчих написів та надання приватному нотаріусу всіх необхідних документів, які підтверджували наявність заборгованості, її розмір. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. було вчинено виконавчий напис №6858, відповідно до якого на користь ПАТ «Укрсоцбанк» здійснюється звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу в рахунок погашення заборгованості у розмірі 251712,57 доларів США. 13.11.2017 року державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у м. Києві Кузьмишиним Е.М. було відкрито виконавче провадження №55129665 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О.від 31.10.2017 року зареєстрований в реєстрі за номером 6858, яким на користь ПАТ «Укрсоцбанк» здійснюється звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачу в рахунок погашення заборгованості у розмірі 251712,57 доларів США. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 . Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Як встановлено судом, ПАТ «Укрсоцбанк» звертався до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами 16.09.2008 р. за № 005/726479-KN. Відповідно до рішення постійнодіючого Третейського суду при Асоціації українських банківвід 29.03.2016 р.позов Банку задоволено та стягнуто з [PERSON] суму заборгованості в сумі 24106493,72 гривні, яка складається з сумиосновної заборгованості в розмірі 581433,91 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі в розмірі 549420,35 доларів США. Як вбачається зі змісту даного рішення Банк скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Зазначені висновки містяться в постанові Великоюї Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12. При зверненні до приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису від 31.10.2017 р. ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив вимоги щодо стягнення нарахованих відсотків за період з 01.11.2014 р. по 05.09.2017 р., що не узгоджуться з положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України, а отже дана сума боргу пред`явлена до стягнення не є безспірною. Крім того, рішенням Київського апеляційного суду м.Києвавід 15.01.2019 р. при розгляді апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду м.Києвавід 18.10.2018 р. усправі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором встановив, що Банк в лютому 2013 року на власний розсуд зміни в умови основного зобов`язання щодо строку діїдоговру, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом, звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. з заявою про вчинення виконавчого напису, що є додатковим доказом наявності спору щодо суми заборгованості. Стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчий напис у встановленому законом порядку, зокрема, відсутні докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, а доказі, досліджені судом, що долучені до матеріалів справи, не спростовані відповідачем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, отримання позивачем вимоги відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved