Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 22 червня 2007 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0304/0607/64-017, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 40\~700 доларів США строком до 21 червня 2014 року зі сплатою 12,8 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27 лютого 2009 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 0304/0607/64-017-р. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за вищезазначеним кредитним договором. В звязку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 28 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 378\~587, 15 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено в судовому засіданні, 22 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 0304/0607/64-017, відповідно до якого банк зобовязався надати кредит в сумі 40\~700 доларів США строком до 21 червня 2014 року зі сплатою 12,8 % річних /а.с. 8-12. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі та надав позичальнику грошові кошти. В подальшому 24 грудня 2008 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0304/0607/64-017 від 22 червня 2007 року /а.с.15/, якою сторони погодили, що забезпеченням виконання зобовязання за кредитним договором є застава автомобіля марки Тойота. Додатковою угодою № 2 до кредитного договору від 27 лютого 2009 року сторони погодили, що строк повернення кредитних коштів до 21 червня 2015 року /а.с.16-17/ В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27 лютого 2009 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 0304/0607/64-017-р, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальника, які випливають з кредитного договору /а.с.19-20/. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі за вищезазначеними кредитним договором та договором поруки. В звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань по кредитному договору № 0304/0607/64-017 від 22 червня 2007 року, станом на 28 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 378\~587, 15 грн. /а.с.29/, що складається з: - тіло кредиту 332\~440, 58 грн.; - відсотки 46\~146, 56 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~ Згідно\~з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.\~\~ Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обовязку боржників частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази,\~суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача\~необхідно стягнути солідарно за кредитним договором № 0304/0607/64-017 від 22 червня 2007 року заборгованість в сумі 378\~587, 15 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved