Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: 17.04.2004 року помер його батько [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок № 69 по вул. Леніна (нині Свободи) в смт. Володарське (нині смт. Нікольське) Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. 24.06.2003 року [PERSON] залишив заповіт яким заповідав все своє майно сину [PERSON] Позивач на день смерті проживав разом з батьком, хоча і був зареєстрований за іншою адресою, тому вважав, що він фактично прийняв спадщину. На теперішній час він змушений звертатись до суду з дійсною позовною заявою та просить суд визнати факт прийняття ним спадщини після смерті батька та встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що з позовними вимогами згодна та просить розглядати справу у її відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 329433, виданого Республіканською сільською радою Володарського району Донецької області, [PERSON] народився 12.11.1958 року. Батьком в свідоцтві про народження зазначено [PERSON]. (а.с.10) З копії копії свідоцтва № 176 від 09.06.1965 року [PERSON] на праві особистої власності належить домоволодіння № 31-а по вул. Леніна (нині свободи) в смт. Володарське (нині Нікольське) Володарського (нині Нікольського) району Донецької області. (а.с. 13) Відповідно до копії довідки № 6036, виданої Нікольською селищною радою Нікольського району Донецької області [PERSON] (померлий а/з № 35 від 18.03.2004 року) на момент смерті, згідно домової книги був зареєстрований за адресою: [INFO] та мав наступний склад сімї: [PERSON] (померла а/з № 26 від 13.02.2006 року) та [PERSON], [INFO], яка згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО № 251272, виданого Володарським РАЦС Володарського району Донецької області є дружиною позивача. (а.с.10, 15) З копії заповіту, складеного 24.06.2003 року серії ВАК №315768, вбачається, що [PERSON] заповідав все належне йому майно [PERSON]. (а.с.16) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 125765, виданого 18.03.2004 року виконкомом Володарської селищної ради Володарського району Донецької області, встановлено, що [PERSON] помер 17.03.2004 року. (а.с11) З копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 077255, виданого 13.02.2006 року виконкомом Володарської селищної ради Володарського району Донецької області, встановлено, що [PERSON] (яка згідно копії свідоцтва про народження позивача є його матірю) померла 11.02.2006 року. (а.с.12) Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що заповіт [PERSON] від 24.06.2003 року серії ВАК №315768 є чинним. (а.с.42) Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті батька, волевиявлення якого було передати після своєї смерті належне йому майно своєму сину [PERSON]. Також судом встановлено, що дружина позивача, з якою він до теперішнього часу перебуває у шлюбі, зареєстрована за останнім місцем проживання спадкодавця. Тому у суду є достатні підстави вважати, що позивач проживав з дружиною в будинку батька на момент його смерті, але зареєстроване місце проживання не співпадає з місцем реєстрації спадкодавця, що виключає можливість реалізації його права на прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України. Смерть спадкодавця настала 17.04.2004 року, а тому на зазначені правовідносини не поширюються положення ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, якою встановлено можливість визнання фактичного прийняття спадщини шляхом вступу в управляння або володіння майном спадкодавця. Зазначені правовідносини регулюються положеннями ЦК 2004 року, яким не передбачено прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини. Але встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням факту надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом, як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, а також практики Верховного суду України (Постанова від 06 вересня 2017 року, справа 6-496цс17) дають суду підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини, що надасть позивачу можливість реалізувати своє спадкове право. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial