Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, за наступними підставами: 17 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 206, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2000 грн. строком користування до 17.04.2015 року. Згідно п. 3.7 договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визначення кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку за кредитом за кожен день користування кредитом. Позивач свої обовязки перед відповідачем виконав повністю. Відповідач [PERSON] не виконує умови укладеного договору, порушуючи графік погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у звзку з чим станом на 10.12.2015 року заборгованість становить 7\~740,47 грн. і складається з основного боргу в сумі 1473,68 грн., заборгованості по оплаті відсотків 62,60 гривень та заборгованості по оплаті додаткових процентів в сумі 6\~204,19 гривень. Також, позивач просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, однак надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити та у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилась, хоча повістки неодноразово направлялись за адресою її місця проживання, зареєстрованому в установленому порядку, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про участь в справі і дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами. Відповідно до кредитного договору № 206 від 17.04.2014 року [PERSON] був надан кредит в розмірі 2000 гривень. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 206 від 17.04.2014 року [PERSON] станом на 10.12.2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 7740,47 гривень, яка складається з основного боргу в сумі 1473,68 гривні, відсотків в розмірі 62,60 гривні та додаткових процентів в сумі 6204,19 гривні. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК УКраїни. Статтями 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ч.1 ЦК України зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] грошового зобовязання за кредитним договором № 206 від 17.04.2014 року. Тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 7\~740,47 гривень. Відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при звернені до суду по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved