Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою за державним актом на земельну ділянку серії [ADDRESS], відповідачем - власником земельною ділянкою за кадастровим № 3221455500:01:019:0054, належної матері відповідачів [PERSON], що позбавляє отримання кадастрового номеру на її земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість. У відповідності до положень ч.1 і ч.3 ст.61 ЦПК України, обставині, визнані сторонами, які беруть у справ, не підлягають доказуванню. Обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставині. Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Положення ст.ст.152 і 155 ЗК України передбачають, що користувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права користування земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду матеріалів справи вбачається, що [PERSON], земельна ділянка яка накладається на земельну ділянку позивача, померла 19 лютого 2011 року. За технічною документацією ПП «Євроземсервіс» від 2009 року померла [PERSON] мало право власності на земельну ділянку, площею 0,1854 га, по [PERSON] в смт. Гребінки Васильківського району, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 328532 від 26 липня 2010 року. У відповідності до спадкової справи № 61/2011 до майна померлої 19 лютого 2-11 року [PERSON] її спадкоємцями, в тому числі, що спірної земельної ділянки, є її сини - відповідачі у справі. У відповідності до висновку експерта судової земельно-технічної експертизи № 43/30-15 від 30 грудня 2015 року, за даними каталогів координат зовнішніх меж земельної ділянки померлої [PERSON] її земельна ділянка накладається площею 0,0027 га на земельну ділянку заявниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,0572 га, для обслуговування селянського господарства. Таким чином, задовольняючи позов, суд, виходить з того, що представником позивача в судовому засіданні доведено порушення прав позивача на володіння земельною ділянкою шляхом накладення земельною ділянкою що належить померлої [PERSON] Одночасно з ухваленням рішення, суд вирішує питання, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, про стягнення витрат пропорційно розміру позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved