Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 23.03.2012 року та не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з 1/5 частини домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Леніна, № 89, с. Червоноармійське, Болградський район, Одеська область, оскільки за життя матері не було оформлено правовстановлюючого документу на вказану частку домоволодіння. Зазначену спадщину він прийняв шляхом спільного проживання та реєстрації зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні. З цих підстав позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.53). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області позовні вимоги визнала, справу просила розглянути у відсутність представника (а.с.52). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] також позовні визнали, про що надали заяви та просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.54). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за № 89 по вулиці Леніна в селі Червоноармійське Болградського району Одеської області на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON] голова двору, члени двору: її син [PERSON] позивач по справі, його дружина [PERSON], їх діти [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. За таких обставин, усім мешканцям цього домоволодіння, як членам цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частці вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Наведене підтверджується: рішенням [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 21.05.2008 року № 172-189 про надання дозволу на реєстрацію права власності (а.с.15), довідкою [PERSON] сільської ради за № 653 від 17.02.2016 року (а.с.7), технічним паспортом (а.с.16-18). 23 березня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 292023 виданого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 89 по вулиці Леніна в с. Червоноармійське Болградського району Одеської області. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], посвідченим секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.10.2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 264, є її син [PERSON], позивач по справі (а.с.41). На день смерті спадкодавця [PERSON]П, [PERSON], позивач по цій справі, що є її сином згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 381167 (а.с.5), був зареєстрований і проживав в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 653 від 17.02.2016 року, виданою [PERSON] сільською радою, а також відміткою в паспорті позивача (а.с.4,7). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач [PERSON]В, спадкоємець за заповітом, син померлої 05.03.2013 року звернувся до Болградської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 64/2013 (а.с.36-50). Однак, постановою державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 03.03.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння (а.с.8). Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по вулиці Леніна, № 89 в с. Червоноармійське Болградського району Одеської області. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved