Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, почилаючись на те, що до нього звернулась відповідачка [PERSON], [INFO] з проханням надати в позику грошові кошти у сумі 51\~500,00 гривень для вирішення своїх побутових проблем та задоволення сімейних потреб. Він погодився, у зв'язку з чим, 01 червня 2016 року був укладений договір позики №01/06 та в присутності гр.[PERSON] та гр.[PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 51\~500,00 гривень, що підтверджує розпискою від 01 червня 2016 року. Відповідач зобов'язалась повернути йому позику у такій самій сумі у строк до 01 грудня 2016 року. Однак до теперішнього часу [PERSON] свої зобов'язання по поверненню коштів не виконала, у зв'язку з чим її заборгованість перед ним за договором станом на 22 грудня 2016 року складає 51\~500,00 гривень. Всі його вимоги до [PERSON] щодо повернення позики остання ігнорувала. Кожного разу обіцяла повернути грошові кошти, однак так і не виконала зобов»язання. У зв'язку з чим, просить стягнути з [PERSON], [INFO] на свою користь борг за договором позики №01/06 від 01 червня 2016 року у розмірі 51\~500,00 гривень, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 551 гривні 21 копійки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Наполягає на заочному розгляді справи у відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів. Вислухав позивача, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 01 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики за №01/06, відповідно до умов якого [PERSON] отримує від [PERSON] 51\~500,00 гривень позики (а.с.6). [PERSON] в присутності двох свідків гр.[PERSON] та гр.[PERSON] передав [PERSON] за вищевказаним договором грошові кошти у розмірі 51\~500,00 гривень, що підтверджується розпискою від 01 червня 2016 року (а.с.7). Як вбачається з п.п. 4.1 п.4 Договору строк повернення позики становить до 01 грудня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати договір позики у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України, викладеної у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року №6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт порушення відповідачем умов виконання зобов»язань щодо повернення позивачу грошових коштів за договором позики №01/06 від 01 червня 2016 року у сумі 51 500,00 гривень в строк до 01 грудня 2016 року, тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у вигляді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 551 гривню 20 копійок.

Outcome: approved