Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 15 квітня 2013 року між ним як орендодавцем та Асоціацією по сільському дорожньому будівництву «Облагродор» було укладено договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого він передав а відповідач прийняв у строкове платне користування автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», державний реєстраційний номер [NUMBER], належний йому на праві власності. В підтвердження факту передачі автомобіля сторонами складено акт прийому - передачі. Транспортний засіб був потрібен відповідачу для здійснення підприємницької діяльності. В усному порядку було погоджено, що спочатку договір оренди буде укладатись у простій письмовій формі, а потім мав бути посвідчений нотаріально. В порушення домовленості відповідач не забезпечив нотаріального посвідчення вказаного договору оренди. Він неодноразово звертався до керівництва відповідача з проханням забезпечити нотаріальне посвідчення укладеного договору, проте останній на звернення не реагував. В даний час у нього виникли проблеми щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків за порушення зобов'язань за договором. Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору стало підставою для звернення до суду. Просив постановити рішення, яким визнати договір оренди транспортного засобу дійсним. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Додатково пояснив, що останні два місяці відповідач не сплачує орендну плату, заборгував йому кошти за технічне обслуговування автомобіля. З проханням про нотаріальне посвідчення договору звертався як до голови асоціації, так і до голови ліквідаційної комісії. Представник відповідача, яка виконує обов'язки голови ліквідаційної комісії асоціації по сільському дорожньому будівництву «Облагродор», позов визнала, суду пояснила, що відповідач не заперечував проти нотаріального посвідчення договору та не ухилявся від цього. Обов'язки голови ліквідаційної комісії виконує з 31 жовтня 2013 року. За вказаний час позивач до неї особисто з питанням про посвідчення договору оренди автомобіля не звертався. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим ч. 2 вказаної статті, та іншим способом, що встановлений законом. Договір найму (оренди) транспортного засобу - це цивільно-правовий договір, за яким наймодавець (орендодавець) передає або зобов'язується передати наймачеві (орендарю) за плату транспортний засіб у тимчасове володіння та користування. Правове регулювання договору найму транспортного засобу здійснюється нормами § 5 гл. 58 ЦК України, загальними положеннями про оренду, передбачених § 1 гл. 58 ЦК України, та окремими нормативними актами, які регулюють оренду певних видів транспортних засобів. За правилами ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. За ч. 2 вказаної статті нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до положень ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу такий договір є нікчемним, тобто таким, недійсність якого встановлена законом і визнання якого недійсним судом не вимагається. Істотною умовою договору транспортного засобу є предмет. Згідно з ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 15 квітня 2013 року було укладено договір про оренду транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT FLUENCE», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Іншими істотними умовами договору найму транспортного засобу є умови щодо: 1) обов'язку наймача у підтримці транспортного засобу в належному технічному стані (ч. 1 ст. 801 ЦК України); 2) сплати наймачем податків і платежів та здійснення витрат, пов'язаних з використанням транспортного засобу (ч. 2 ст. 801 ЦК України); 3) страхування транспортного засобу, що здійснюється наймодавцем (ч. 1 ст. 802 ЦК України); 4) відшкодування наймачем збитків, заподіяних у зв'язку з втратою або пошкодженням транспортного засобу, крім випадків, що відбулися не з вини наймача (ст. 803 ЦК України). Укладений сторонами договір оренди транспортного засобу містить вказані істотні умови договору найму транспортного засобу, крім умови щодо страхування транспортного засобу. Крім того, у договорі найму автомобіля сторони зазначили найменування і марку транспортного засобу, державний номер, рік випуску, об'єм двигуна та номер кузова, а також термін найму транспортного засобу, розмір і періодичність сплати орендної плати, форму оплати (у грошовій формі). Передача транспортного засобу відбулась відповідно до акту приймання - передачі від 15 квітня 2013 року, та підприємство використовувало транспортний засіб в господарській діяльності, розрахунки за оренду проводились. Вказані обставини підтверджуються договором оренди транспортного засобу, укладеним сторонами у письмовій формі 15 квітня 2013 року, актом приймання - передачі від 15 квітня 2013 року, який підтверджує факт передачі автомобіля відповідачу, не заперечуються представником відповідача. Встановлено, що форма договору сторонами не була дотримана, оскільки не відбулося його нотаріальне посвідчення. Недотримання обов'язку щодо нотаріального посвідчення договору порушує права позивача, оскільки відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору. Як роз'яснено у пункті 13 постанови Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ про визнання правочинів дійсними суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Одним із головних критеріїв для визнання договору дійсним є встановлення факту ухилення однієї із сторін договору, за яким відбулося повне або часткове його виконання, від його нотаріального посвідчення. Всупереч вимогам частини 3 ст. 10 і частини 1 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач дійсно після укладення письмового договору оренди транспортного засобу ухилився від його подальшого нотаріального посвідчення. Позивач не довів, що вчиняв дії, спрямовані на те, щоб нотаріально посвідчити цей договір. З письмовою заявою, яка містить пропозицію посвідчити укладений договір нотаріально, він звертався до відповідача лише 19 квітня 2013 року, решта доданих до позовної заяви звернень стосується іншого договору, строк якого скінчився. Встановлено, що загальними зборами членів асоціації по сільському дорожньому будівництву «Облагродор» від 31 жовтня 2013 року прийнято рішення про ліквідацію асоціації, призначено ліквідаційну комісію та її голову. Позиція представника відповідача, яка є головою ліквідаційної комісії асоціації по сільському дорожньому будівництву «Облагродор» щодо визнання позову та її пояснення, надані в судовому засіданні, вказують на те, що сторони не втратили можливості посвідчити укладений договір нотаріально. Умовами застосування ч. 2 ст. 220 ЦК є безповоротне ухилення та втрата стороною можливості з будь-яких причин посвідчити правочин. Така можливість у позивача існує, що підтверджено поясненнями представника відповідача. Суд вважає, що сторонами не доведено факту ухилення від нотаріального посвідчення договору однією із сторін в розумінні ст. 220 ЦК України. На підставі наведеного у відповідності до ст.ст. 16, 209, 220, 640, 759, 799 ЦК України та

Outcome: dismissed