Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначав, що 03 серпня 2018 року помер його рідний батько [PERSON]. Позивач не встиг звернутися з заявою про прийняття спадщини, так як вимушений був виїхати за кордон на заробітки. У звязку з цим позивач не встиг подати заяву до нотаріальної контори, а тому прохав суд визначити причини пропуску поважними та поновити йому строк для звернення до нотаріуса на 6 місяців, з дня набрання судовим рішенням законної сили для прийняття спадщини після [PERSON], який помер 03 серпня 2018 року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справ за відсутності їх представника , при вирішенні справи покаладалися на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 89 ЦПК України\~- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) \~\~ Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1\~ст. 15 ЦК України, ч.1\~ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що\~\~ 03 серпня 2018 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 383102, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області 03 серпня 2018 року (а.с. 8). Померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON], 21 жовтня 1989 року, відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 079495, виданого повторно 21 листопада 2001 року (а.с. 13). Оскільки позивач перебував за кордоном, а саме у місті Вільнюс відповідно до відміток в закордонному паспорті серії ЕР № 746503 виданого органом 5301 від 18.02.2013 року (а.с. 10-11), він не встиг подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Відповідно до довідки Полтавська районна державна нотаріальна контора на усне звернення гр. [PERSON], повідомляє, що згідно даних Спадкового реєстру та алфавітних книг Полтавської районної державної нотаріальної контори станом на 08.04.2019 року, спадкова справа на майно померлого 03 серпня 2018 року [PERSON] не відкривалась (а.с. 14). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийнятті спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом. \~ \~ \~ \~Згідно з\~практикою Європейського\~суду з\~прав людини\~у статті\~6\~Конвенції,\~якої передбачено\~право на\~справедливий суд,\~не встановлено\~вимоги до\~держав засновувати\~апеляційні або\~касаційні суди.\~Там,\~де такі\~суди існують,\~гарантії,\~що містяться\~у вказаній\~статті,\~повинні відповідати\~також і\~забезпеченню ефективного\~доступу до\~цих судів\~(пункт\~25\~рішення у\~справі «Делькур\~проти Бельгії»\~від 17\~січня 1970\~року та\~пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). \~ \~ \~ \~Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. \~ \~ \~ \~Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливо судочинства. \~ \~ \~ \~Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність, якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невідємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримана розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є перебування позивача за кордоном, незнання діючого законодавства. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин,

Outcome: partial