Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок є пам'яткою культурної спадщини (охоронний [NUMBER]) відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 130 від 26.02.1980 року. Зазначає, що відповідач самовільно провела роботи із заміни віконних заповнень на металопластикові без будь-яких дозвільних документів. Просить суд зобов'язати [PERSON] за власні кошти привести до автентичного вигляду самовільно встановлені два віконні заповнення у вищевказаній квартирі та стягнути суму сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, проти винесення заочного рішення заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Представники третіх осіб на стороні позивача - ЛКП «Старий Львів» та Львівської міської ради у судове засідання не з'явились, однак через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задоволити у повному обсязі та зазначили, що проти винесення заочного рішення заперечують. Представник третьої особи на стороні позивача - Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Так, будинок [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів». Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію від 16.02.2016 року №764, виданої ЛКП «Старий Львів», власником квартири [ADDRESS] зазначеного вище будинку є [PERSON] 26.05.2015 року ЛКП «Старий Львів» складено акт-попередження, яким встановлено, що відповідачем самовільно замінено дерев'яні вікна на металопластикові із зміною конфігурації. У зв'язку з цим, 26.05.2015 року Управлінням охорони історичного середовища ЛМР складено протокол №000435 про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.92 КУпАП, згідно якого у квартирі [ADDRESS] у 2004 році проведено ремонтні роботи по заміні двох віконних заповнень на пластикові на пам'ятці культурної спадщини ох.[NUMBER], згідно з Рішенням Львівського облвиконкому №130 від 26.02.1980 року, без дозвільних документів. Окрім того, 18.06.2015 року постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №97 визнано в діях гр.[PERSON] вину та склад адміністративного правопорушення за порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини, а саме - у 2004 році проведено ремонтні роботи по заміні двох дерев'яних віконних заповнень на пластикові у квартирі [ADDRESS], без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (вказаний будинок є пам'яткою культурної спадщини; ох.[NUMBER], згідно з Рішенням Львівського облвиконкому №130 від 26.02.1980 року). ЛКП «Старий Львів» 16.02.2016 року скеровано попередження, яким [PERSON] зобов'язано повернути два віконні заповнення до попереднього стану. Також, комісією ЛКП «Старий Львів» 01.03.2016 року складено акт, яким встановлено, що два дерев'яні віконні заповнення, які були самовільно замінені мешканцем квартири [ADDRESS] [PERSON] на металопластикові не приведені до автентичного вигляду . Згідно ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда, комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність. До повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради належить забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження (ч.2 ст.6 Закон України «Про охорону культурної спадщини»). Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Окрім того, ч.1 ст.22 вказаного Закону пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Також, використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Відповідно до ч.3 ст.47 цього ж Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Галицької районної адміністрації та його задоволення у повному обсязі, оскільки відповідачем не надано суду доказів отримання відповідних дозволів у компетентних органів на заміну дерев'яних віконних заповнень на металопластикові, яке призвело до порушення автентичного вигляду будинку як пам'ятки культурної спадщини, втрати культурних та функціональних властивостей останнього. Згідно з положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved