Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 02.04.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та відповідачем [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 10320,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,99 % на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 02.04.2013 року. Кредит був виданий під поруку [PERSON], згідно якої боржник і поручитель зобовязались нести солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі за зобовязаннями боржника [PERSON], що виникли з кредитного договору. Далі зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість: по кредиту та відсотка - у розмірі 13\~236,35 доларів США та по пені - 254\~514,85 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Оскільки відповідачі не надали суду інформації щодо їх адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки разом із розписками та копіями відповідних документів були надіслані відповідачам поштою рекомендованими листами із повідомленнями за адресою їх місць проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору № 3339-015/08Р від 02.04.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та відповідачем [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 10320,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 11,99 % на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 02.04.2013 року. Натомість, свої зобовязання [PERSON] з повернення кредиту та процентів за його користування, що передбачалося графіком розрахунків, належно не виконав та станом на 03.06.2015 року у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 9030,00 доларів США заборгованість за кредитом, 4206,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 8097,51 доларів США, що за курсом НБУ (згідно позовних вимог) складає 170614,53 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 3981,98 доларів США, що за курсом НБУ (згідно позовних вимог) складає 83900,32 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Такий розмір заборгованості достовірно підтверджено наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до договору поруки від 02.04.2008 року, укладеного між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON], остання виступила поручителем [PERSON], зобовязалась нести відповідальність у повному обсязі за виконання названим позичальником своїх обовязків за укладеним кредитним договором, через що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. У відповідності до вимог ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановивши порушення [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором, надання кредиту в доларах США, узгоджену сторонами умову договору про повернення кредиту в доларах США, суд згідно вимог ст. ст. 524, 526, 533, 627, 1049, 1054 ЦК України дійшов висновку що, позивальник повинен повернути заборгованість банку в доларах США, яка складається із боргу за кредитом та за відсотками по ньому. За таких обставин доводи позивача про необхідність стягнення суми заборгованості по пені в гривнях відповідають закону та умовам узгодженого сторонами договору. Так, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Суд також вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved