Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] (далі по тексту - відповідач) було укладено кредитний договір № Р15.203.71495. Згідно з кредитним договором відповідач отримала кредит в розмірі 19910 грн. зі сплатою 23,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів . Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 19427, 00 грн. 30.09.2015 року між ТОВ «Факторинговою компанією «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно умов якого Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив ( передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України, відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Загальна сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 30.09.2015 року становила 19427,00 грн. Після відступлення права вимоги Відповідачем не було здійснено жодного платежу. Останній платіж боржником здійснено 02.06.2014 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 35455, 68 грн., а саме: 18810,09 за тілом кредиту; 16645,59 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 29099420371495.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. В письмовій заяві від 22.06.2016 року просить справу розглянути без її участі, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виник спір, який регулюється ст.ст.509, 526, 610, 625, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, між 20.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р15.203.71495. Згідно з кредитним договором відповідач отримала кредит в розмірі 19910 грн. зі сплатою 23,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів . Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 19427, 00 грн. 30.09.2015 року між ТОВ «Факторинговою компанією «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно умов якого Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив ( передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України, відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Загальна сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 30.09.2015 року становила 19427,00 грн. Після відступлення права вимоги Відповідачем не було здійснено жодного платежу. Останній платіж боржником здійснено 02.06.2014 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 35455, 68 грн., а саме: 18810,09 за тілом кредиту; 16645,59 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 29099420371495.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другою сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в установлений законом або договором строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). . Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Спірний кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Таким чином, згідно із статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання за Кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобовязання відповідно до кредитного договору № Р15.203.71495 від 20.11.2013 року, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved