Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що між ними 08.02.2010р. було укладено договір про користування електричною енергією № 85001065, відповідно до якого відповідач є споживачем та користується електроенергією, але обовязків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у звязку з чим за період з 01.02.2017р. по 01.12.2017р. (період споживання з 01.01.2017р. по 01.12.2017р.) утворилась заборгованість в розмірі 2304,33грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. Ухвалою суду від 10.01.2018р. вказаний позов було залишено без руху і позивачу надано строк для усунення його недоліків сплати судового збору. 15.01.2018р. на виконання ухвали суду представник позивача надала оригінал квитанції про сплату судового збору. Ухвалою суду від 15.01.2018р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, судові повістки повернулися до суду без вручення, з відміткою за закінченням строків зберігання, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (далі Правила), розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 42 Правил споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно ст. 48 Правил споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, в т.ч. за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію, згідно з законодавством. Суд встановив, що між сторонами 08.02.2010р. було укладено договір про користування електричною енергією № 85001065, відповідно до якого відповідач є споживачем та користується електроенергією, але обовязків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у звязку з чим за період з 01.02.2017р. по 01.12.2017р. (період споживання з 01.01.2017р. по 01.12.2017р.) утворилась заборгованість в розмірі 2304,33грн. Оцінивши обставини справи суд вважає, що відповідач в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобовязання за договором постачання електроенергії, зокрема, не здійснив оплату за спожиту електроенергію, у звязку з чим утворилась заборгованість, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved