Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вказавши, що 27.07.2007року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11190372000, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у сумі 10 565, 28 гривень з розрахунку 15, 50 % річних за користування кредитом, на строк з 27.07.2007 року по 27.10.2014 року. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, виникла прострочена заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними доказами, заочно. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.07.2007року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11190372000, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у сумі 10 565, 28 гривень з розрахунку 15, 50 % річних за користування кредитом, на строк з 27.07.2007 року по 27.10.2014 року. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно з п.п 1.6.1, 1.6.3 та 1.6.4 за використання коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процент на ставка встановлюється в розмірі 15,50% річних; нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», відповідно до вимог нормативно правових актів НБУ та чинного законодавства України. З причини невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору, за станом на 19.05.2015 року виникла заборгованість у сумі 35 868,93 грн., з яких: тіло кредиту 10 317,77 грн.; відсотки - 21 620, 89 грн., пеня 3930, 27 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ( ч. 1 ст. 224 ЦПК України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11190372000 від 27.07.2007року у сумі 35 868, 93 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 358,68 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved