Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, збільшивши розмір позовних вимог, заявивши додаткові підстави та предмет позову, просить: визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON], [PERSON] 31.01.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 31.01.2011р., договір комісії від 31.01.2011р.; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] від 15.07.2013р., посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] та скасувати реєстраційний напис про право власності на нерухоме майно; повернути у власність [PERSON] та [PERSON] вищевказану квартиру. Вимоги позивач обґрунтував тим, що 31.01.2011р. між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 134000грн.. В якості забезпечення зобов'язань позичальник та його мати [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належала іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1999р.. Договір іпотеки позивач вважає недійсним, оскільки на день укладення угоди в квартирі проживав без реєстрації його малолітній син [PERSON], [INFO], про наявність якого позивач не повідомив кредитора, що б спростити процедуру отримання кредиту. На момент відчудження житла у позивача народився син [PERSON], [INFO], який теж не був зареєстрований у спірному житлі. На даний час позивач вважає, що договір іпотеки та купівлі-продажу був укладений сторонами всупереч вимогам ч.1 ст.203 ЦК України, оскільки в порушення прав малолітніх дітей не була отримана відповідна згода на укладення угод органу опіки та піклування, не було гарантоване збереження їх прав на житло. Крім того, договір іпотеки нерухомого майна, що знаходиться у м.Білій Церкві, був посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу за межами свого нотаріального округу, в порушення вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 3.04.2004р. № 20/5. 1.08.2013р. позивач та [PERSON] отримали лист від [PERSON], в якому він повідомляв, що став власником спірної квартири [ADDRESS] та просить звільнити займане ними житло. З цього листа позивач дізнався про укладення договору купівлі-продажу від 15.07.2013р., який був посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за межами свого округу. Повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» від 1.03.2013р., завірену нотаріусом, про продаж квартири позивач отримав 31.05.2013р., на яке надіслав відповідь про незгоду з розміром заборгованості по кредитному договору. Про визнання умов кредитного договору недійсними позивач подав позов до суду за місцем знаходження кредитора, про результати розгляду якого йому невідомо. В свою чергу кредитор був зобов'язаний, відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку», надіслати письмову вимогу про усунення порушень основного зобов'язання не менш ніж у 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення повинен вчинятися після спливу 30-денного строку з моменту одержання боржником письмової вимоги. Висновок про експертну вартість іпотечного майна не був доведений до відома іпотекодавців. Крім того, висновок надавався ТОВ «Експерт-Альянс», яке не числиться в Державному реєстрі суб'єктів оціночної діяльності Фонду Держмайна України. Окремий договір про задоволення вимог іпотеко держателя між позивачем та кредитором не укладався. Також в судовому засіданні позивачу стало відомо, що договір купівлі-продажу квартири укладався на підставі договору комісії, який ніби-то підписали боржники, однак це не відповідає дійсності, позивач заперечує проти його свідомого підписання. Як пояснив позивач у судовому засіданні, після ознайомлення із висновком судової почеркознавчої експертизи, вищевказані договори він та [PERSON] могли підписати лише машинально разом з іншими наданими їм документами не знайомлячись із їх змістом. Враховуючи порушення прав позивача та його малолітніх дітей. Позивач звертається з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення та витребування свого майна у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Від клопотання про допит його як свідка та інших свідків відмовився за відсутністю такої необхідності. Додатково пояснив, що його дружина та мати дітей не зареєстрована у спірній квартирі, має реєстрацію у [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання повторно не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого за безпідставністю та закінченню строків розгляду справи було відмовлено судом. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» - не визнав позовні вимоги повністю. До суду відповідач надав заперечення, які обґрунтував тим, що з метою перевірки відсутності прав малолітніх дітей на відчужуване житло нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім'ї ЖЕО або іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. Так, при укладенні договору іпотеки від 31.01.2011р. позивач надав довідку ЖЕО № 335 від 26.01.2011р., в якій зазначено, що в кварті проживають та зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. тобто дві повнолітні, дієздатні особи. Крім того, позивач не повідомив про наявність у нього дітей та про місце їх проживання, що він визнав у судовому засіданні. В п.3.1 договору іпотеки зазначено, що подані іпотекодавцями документи є чинними, а інформація, яка міститься в них є повною і достовірною. Зареєструвати дітей за місцем їх проживання - це був обов'язок батьків. Вчиняти будь-які дії після укладення договору іпотеки щодо іпотечного майна можливо з дозволу іпотеко держателя. Натомість, позивач не звертався з питанням реєстрації дитини у іпотечній квартирі. 15.07.2013р. нотаріусом було посвідчено договір купівлі-продажу квартири на підставі довідки ЖРЕО-7 від 12.07.2013р. № 1214, згідно якої неповнолітні діти у квартирі не зареєстровані. П.6 договору свідчить про відсутність прав третіх осіб на житло. Діти позивача могли проживати та бути зареєстрованими разом з матір'ю, яка не зареєстрована у спірному житлі. Таким чином, на момент укладення договорів права дітей не були порушені, оскільки їх право на користування житлом не підтверджене належними на те документами. Договір іпотеки житла був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за місцем знаходження однієї із сторін правочину, що передбачає абз.4 п.38 Інстукції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відчудження іпотечного житла було здійснене на підставі договору комісії, підписаного іпотекодавцями від 31.01.2011р., внаслідок невиконання умов кредитного договору та утворення заборгованості станом на 27.06.2012р. в розмірі 171060,74грн.. Вимога про необхідність виконання зобов'язання надсилалася позивачу та третій особі рекомендованими поштовими відправленнями, які були отримані 10.07.2012р.. Також, про усунення порушень кредитор направляв вимогу позивачу та третій особі, яку вони отримали 31.05.2013р.. Будь-які заперечення від боржників до ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» не надходили. При підписанні угод сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, що засвідчили власними підписами. Твердження боржників щодо не підписання ними договору комісії та задоволення вимог іпотекодержателя не відповідають дійсності, нічим не обґрунтовані та спростовуються висновками експертизи. Оцінка іпотечної квартири здійснювалася суб'єктом господарювання ТОВ «Експерт-Альянс», який наявний в переліку Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності та має сертифікат № 13777/12 від 7.09.2012р.. 1.03.2013р. позивачу було направлене повідомлення про продаж предмету іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» від свого імені будь-якій особі покупцеві та вимога про погашення заборгованості, яка станом на 1.03.2013р. становила 1109359,10грн., повідомлення про можливість придбання предмету іпотеки. Крім того, іпотекодавцям телефонували, але вийти на зв'язок з ними не вдалося, будь-які спроби зв'язатися з ними не дали результатів. Тому, вимоги позивача є необґрунтованими та надуманими, такими, що не відповідають вимогам закону. Представники відповідача [PERSON] позов не визнали повністю як безпідставний та необгрунтований, заперечення обґрунтували тим, що порушення відповідачами прав малолітніх дітей при укладенні оспорюваних договорів не було. Згідно з листом МЮУ від 25.07.2006р. № 19-50-556 «Щодо отримання згоди органів опіки та піклування», згода необхідна лише у випадках, якщо дитина є власником (співвласником) або має право на користування жилим приміщенням, що відчуджується. Дане право має підтверджуватися правовстановлюючим документом або довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини. Позивачем не надано жодного доказу того, що квартира перебувала у користуванні дітей. До органу опіки та піклування із заявою про отримання дозволу мав звертатися один із батьків, проте вони цього свідомо не робили. Місце вчинення оспорюваних правочинів відповідає вимогам діючого законодавства і не може бути підставою визнання їх недійсними. Ст.215 ЦК України не містить зазначеної позивачем підстави недійсності правочину. Крім того, позивач не є стороною договору купівлі-продажу, який він просить визнати недійсним. Звернення стягнення на житло відбулося згідно правових підстав - виконавчого напису нотаріусу. У п.2 договору купівлі-продажу зазначено, що відчужувана квартира належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 31.01.2011р., який був підписаний позивачем. Право власності продавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.07.2013р. за № 1605060. Позивач безпідставно стверджу, що не укладав такого договору, його твердження спростовується доказами по справі. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем за відплатним договором. Відповідно до ст.388 ЦК України позивач не має право його витребування. Відповідач не може бути протиправно позбавлений права власності на майно, право власності є непорушним. Крім того, відповідач отримавши позов, намагався вирішити спір мирним шляхом, проте позивач відмовився. Третя особа - [PERSON] - в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, заяв, клопотань до суду не надійшло. Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради - в останнє судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, просить розглядати справу у відсутності представника та прийняти рішення в інтересах прав неповнолітніх. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] - в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, просить розглядати справу у його відсутність. До суду надіслав листа з поясненнями щодо вчинення ним нотаріальних дій 15.07.2013р. - посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON]. зазначає, що при вчиненні нотаріальної дії керувався Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5. Відповідно до п.1 глави 1 розділу ІІ Порядку, посвідчення правочинів щодо відчудження або застави житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину. Місцезнаходженням ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» є Бесарабська площа,5, Печерський район, м.Київ, згідно виписки ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.04.2013р. та витягу з ЄДРЮО та ФОП від 15.07.2013р.. Робоча адреса нотаріуса: вул..Верхній Вал,50, оф.5, м.Київ, отже нотаріальна дія вчинялась правомірно в межах Київського міського нотаріального округу. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2011р. між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 134000грн.. В якості забезпечення зобов'язань позичальник та його мати [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належала іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1999р., уклавши договір іпотеки від 31.01.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 31.01.2011р., договір комісії від 31.01.2011р.. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України: «Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.» Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України: «Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.» Позивач визнав факт укладення кредитного договору, який з його слів, оскаржений до іншого суду, проте результати розгляду спору та факт оскарження договору не підтвердив належними на те доказами. Також визнав факт укладення договору іпотеки. Проте, заперечив факт підписання договорів комісії та задоволення вимог іпотеко держателя. Згідно з висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи КНДІСЕ від 24.04.2014р. № 146/147/14-32, призначеної за клопотанням позивача: Підписи від імені [PERSON] в графі: «Підписи:комітенти ___ [PERSON].» на другій сторінці договору комісії від 31.01.2011 та в графі: «Підписи сторін: іпотекодавці ___ [PERSON].» на другій сторінці договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 31.01.2011 виконані рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки чи використання технічних засобів [PERSON]. Після ознайомлення з висновком експертизи позивач пояснив, що міг підписати їх машинально разом з іншими наданими документами, зокрема договорами, не знайомлячись із їх змістом. Проте, такі доводи позивача суд не може взяти до уваги та вважати їх підставами для визнання зазначених договорів недійсними, оскільки такі підстави визнання договорів не передбачені законодавством. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України: «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).» Відповідно до ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України: «Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.» Як пояснив позивач, він усвідомлював факт укладення кредитного договору та договору іпотеки та їх наслідки, волевиявлення його було вільним, правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, позивач сподівався, що матиме можливість виплатити кредит. При цьому, він свідомо приховав факт наявності малолітньої дитини та проживання її у квартирі, переданій в іпотеку, з метою спростити процедуру отримання кредиту. Натомість, малолітній син [PERSON], [INFO], ніколи не був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Дружина позивача та мати дитини має реєстрацію за адресою: у [ADDRESS]. Згідно з довідками ЖЕО № 335 від 26.01.2011, в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані дві особи: [PERSON] та [PERSON]. Аналогічна довідка ЖЕО № 7 від 12.07.2013 № 1214 теж посвідчує, що неповнолітні діти у квартирі не зареєстровані. Посилаючись на те, що правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, позивач просить визнати договір іпотеки недійсним, як вчиненим з порушенням прав дитини та укладеним без дозволу органу опіки та піклування. Проте, права дитини на спірне житло, зокрема право користування ним, позивач суду не довів належними та допустимими на те доказами. При відсутності відповідних документів, що посвідчують право дитини на користування житлом та приховання позивачем такої інформації, ні інша сторона договору, ні нотаріус, що посвідчував іпотечний договір не вимагали наявності дозволу органу опіки та піклування. Вимога про необхідність виконання зобов'язання надсилалася позивачу та третій особі рекомендованими поштовими відправленнями, які були отримані 10.07.2012р.. Також, про усунення порушень кредитор направляв вимогу позивачу та третій особі, яку вони отримали 31.05.2013р.. Будь-які заперечення від боржників до ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» не надходили. 1.03.2013р. позивачу було направлене повідомлення про продаж предмету іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» від свого імені будь-якій особі покупцеві та вимога про погашення заборгованості, яка станом на 1.03.2013р. становила 1109359,10грн., повідомлення про можливість придбання предмету іпотеки. Крім того, іпотекодавцям Оцінка іпотечної квартири здійснювалася суб'єктом господарювання ТОВ «Експерт-Альянс», який наявний в переліку Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності та має сертифікат № 13777/12 від 7.09.2012р.. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку»: «У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.» Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.35 ЗУ «Про іпотеку»: «У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.» Вищевказані вимоги законодавства були дотримані іпотеко держателем, що підтверджується наданими ним доказами. Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в межах її територіального округу за місцем знаходження однієї із сторін, зокрема іпртекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», що мають реєстрацію за адресою: Бесарабська площа,5, Печерський район, м.Київ. 15.07.2013р. був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. У п.2 договору купівлі-продажу зазначено, що відчужувана квартира належить ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 31.01.2011р., який був підписаний позивачем. Право власності продавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.07.2013р. за № 1605060. Відповідно до ч.4 ст.55 ЗУ «Про нотаріат»: «Посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.» Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зокрема п.1 глави 1 розділу ІІ Порядку, посвідчення правочинів щодо відчудження або застави житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину. Місцезнаходженням ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» є Бесарабська площа,5, Печерський район, м.Київ, згідно виписки ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.04.2013р. та витягу з ЄДРЮО та ФОП від 15.07.2013р.. Робочі адреси нотаріусів, що посвідчували оскаржувані договори, зазначені у м.Києві, отже нотаріальні дії вчинялась правомірно в межах Київського міського нотаріального округу за місцезнаходженням іпотекодержателя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.» Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України: «Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.» Відповідно до ч. 1 ст.388 ЦК України: «Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.» На момент укладення оскаржуваного позивачем договору купівлі-продажу власником квартири було ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», яке мало законні на те підстави для відчудження житла. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем за відплатним договором, тому житло не може бути в нього вилучене та передане позивачу з підстав. заявлених ним. Такі способи захисту права як скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право власності не мають на те правових підстав. Посилання позивача на те, що при укладенні договору купівлі-продажу були порушені права ще однієї малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який теж не був зареєстрований у спірному житлі, не була отримана відповідна згода на укладення угоди органу опіки та піклування, не було гарантоване збереження права на житло, є безпідставними, оскільки право на житло має бути підтверджене відповідними правовстановлюючими документами або довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини. Позивачем не надано доказів того, що квартира перебувала у користуванні дітей. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.» З метою забезпечення позову судом 28.10.2013р.. накладався арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на ім'я [PERSON]. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт. Судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст.ст. 203, 205, 209, 215, 224, 321, 387, 388, 626, 638 ЦК України, ст.41 Конституції України, ст.55 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 33, 35 ЗУ «Про іпотеку», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5,

Outcome: dismissed