Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачів з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що він - [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. 12 березня 1988 року він уклав шлюб з [PERSON], про що Гуляйпільським відділом ЗАГСу Запорізької області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 36. За час спільного життя у них народився син: [PERSON], [INFO]. Його батько давно помер та з 1990 року його мати - [PERSON] - стала мешкати разом із ними, оскільки вона була похилого віку та потребувала догляду. 27 листопада 1993 року, реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду, він, [PERSON], його дружина - [PERSON], їх син - [PERSON], та його мати - [PERSON] - приватизували квартиру [ADDRESS]. Вказаний факт доводиться свідоцтвом про право власності на житло №1860 від 27.11.1993 року, видане Запорізькою ТЕС. Приватизація відбулася на праві спільної сумісної власності, тобто без виділу часток. Будучи юридично необізнаними, після отримання свідоцтва про право власності на житло, вони не зверталися до органів БТІ за реєстрацією. Окрім того, на той час законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації права власності. [INFO] його мати, [PERSON], померла, що взагалі унеможливило реєстрацію права власності на квартиру у відповідності до законодавства України. Після смерті матері він, будучи єдиним спадкоємцем першої черги по закону, продовжував мешкати в квартирі. Вказаний факт доводиться довідкою з останнього місця проживання, виданою ЖЕД-5. Тобто він фактично прийняв спадщину та вважав, що в майбутньому у нього не виникне жодних проблем. Окрім того, йому повідомили, що він може не надавати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки він постійно мешкав разом із спадкодавцем. Сімейне життя з [PERSON] не склалося. 15 червня 2012 року Енергодарський міський суд виніс рішення по справі № 0807/1902/2012 про розірвання шлюбу. В 2014 році він вирішив оформити своє право на спадщину після смерті матері та звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. Але йому повідомили, що стати власником частки квартири, яка належала померлій матері він не має змоги. Головною причиною неможливості стати власником як своєї частки в квартирі, так і на спадкове майно є те, що право власності на квартиру не зареєстровано згідно чинного законодавства України. Окрім того, приватизація квартири відбулася на праві спільної сумісної власності, тобто без виділу часток. А зареєструвати своє право власності чи вирішити питання стосовно розміру часток кожного із співвласників квартири можливо за наявності всіх власників квартири. Після смерті [PERSON] вирішити питання стосовно належності частки квартири саме померлій можливо лише в судовому порядку. В зв'язку з вищевикладеним, 07 листопада 2014 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 4 частку квартири після померлої [INFO] [PERSON]. Вважає, що іншого шляху, ніж вирішення вищеназваного питання у судовому порядку у нього не має. Просить суд : - Визнати право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] (ІДН: [NUMBER]); - Визнати право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] (ІДН:[NUMBER]); - Визнати право спільної часкової власності на 1 /4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] (ІДН: [NUMBER]); - Встановити факт належності [PERSON] 1/4 частки квартири [ADDRESS], яка на теперішній час є спадковим майном; - Визнати право власності за [PERSON] (ІДН: [NUMBER]) на 1/4 частки квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність ( а.с. 30) та допустити до справи представника, що діє на підставі довіреності - [PERSON]. Представник позивача, що діє на підставі довіреності - [PERSON] ( а.с. 20), позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення відповідно до тексту позовних вимог, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 31,32). Відповідач - представник Територіальної громади в особі Енергодарської міської ради, надав заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 33). Представник третьої особи - Реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про слухання справи. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність ( а.с. 36), проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши доводи сторін, дослідив матеріали справи, матеріали спадкової справи № 83/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження позивача ( а.с. 7) [PERSON] є його матір'ю. 12 березня 1988 року позивач уклав шлюб з [PERSON], про що Гуляйпільським відділом ЗАГСу Запорізької області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 36 ( а.с. 8). За час спільного життя у подружжя народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с.8). 27 листопада 1993 року, реалізуючи своє право на приватизацію державного житлового фонду [PERSON], його дружина - [PERSON], їх син - [PERSON], та мати - [PERSON] - приватизували квартиру [ADDRESS]. Вказаний факт доводиться свідоцтвом про право власності на житло №1860 від 27.11.1993 року, видане Запорізькою ТЕС. Приватизація відбулася на праві спільної сумісної власності, тобто без виділу часток ( а.с. 9) [INFO] його мати, [PERSON], померла, про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції в Запорізькій області , та зроблено актову запис про смерть № 394 від 03.11.2003 року ( а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач звернувся до нотаріуса про оформлення спадку, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.11.2014 року ( а.с. 15) з тих підстав, що свідоцтво про право власності не внесено в реєстр ( а.с. 39, 40), крім того, квартира знаходиться в спільній сумісній власності, без виділу часток між власниками ( а.с. 46). Згідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Статтею 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Між сторонами по справі, як співвласниками, не було ніякої домовленості щодо часток кожного з них. Також не було рішення суду щодо цього питання. Оскільки приватизація квартири [ADDRESS] відбулася на чотирьох осіб, суд вважає, що кожному з співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - належить по 1/4 частки квартири. Отже, частка померлої [PERSON] складає 1/4 вищеназваної квартири. Відповідно до п.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно до закону за своїм розсудом, незалежно від волі інших осіб. П.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності передбачається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на квартиру сторони набули на законних підставах і мають правовстановлюючий документ щодо цього майна. Згідно до статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Жодного заповіту [PERSON] не робила. Позивач по справі , будучи єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON], фактично прийняв спадщину, що відкрилася після її смерті, оскільки він мешкав в квартирі, ставився до неї як до своєї власності та у 6-місячний термін не писав жодної відмови від прийняття спадщини ( а.с. 43, 38). Відповідно до статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Таким чином, саме вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно є способом захисту порушеного права. Відповідно до узагальнень судової практики розгляду цивільних справ про спадкування за позовом, якщо крім особи, яка подає позов про визнання права власності на спадкове майно, не має інших спадкоємців (за законом чи заповітом), відповідачем слід притягувати відповідну раду, яка представляє інтереси територіальної громади. Інших спадкоємців не має. На підставі цього відповідачем по позовним вимогам про визнання права власності на спадкове майно зазначена територіальна громада в особі Енергодарської міської ради, оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 118 Цивільно-процесуального кодексу України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання , що позовні вимоги позивача ґрунтуються на підставі діючого законодавства.

Outcome: approved