Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача суму боргу у сумі 2 400 гривень, з яких сума позики в розмірі 1400 грн. та сума неустойки в розмірі 1000 грн., суму моральної шкоди в розмірі 500 грн., а також судові витрати у розмірі 529,40 грн., які складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн. та з наданої правової допомоги в розмірі 300 грн. При цьому позивач зазначає, що 17 жовтня 2013 року він передав відповідачу суму грошей у розмірі 1400 грн., а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути йому гроші в строк до 30 листопада 2013 року. Договір позики між ними був оформлений борговою розпискою відповідача, при цьому, виконання зобов'язання було забезпечене неустойкою в розмірі 1000 грн., яку позивач зобов'язався сплатити позивачу у разі неналежного виконання зобов'язань. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув і повертати у добровільному порядку відмовляється, у зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, змінивши позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у сумі 2 400 гривень, з яких сума позики в розмірі 1400 грн. та сума неустойки в розмірі 1000 грн., а також судові витрати у розмірі 529,40 грн., які складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн. та з наданої правової допомоги в розмірі 300 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір позики про що свідчить розписка відповідача (а.с.7). На підставі даного договору грошової позики позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 1400 гривень, а відповідач зобов'язався повернути суму позики в строк до 30 листопада 2013 року. При цьому, виконання зобов'язання було забезпечене неустойкою в розмірі 1000 грн, яку позивач зобов'язався сплатити позивачу у разі неналежного виконання зобов'язань. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що на даний час відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачу суму позики за укладеним договором, а тому вимоги позивача про стягнення з нього суми боргу в розмірі 2400 грн. з яких сума позики складає 1400 грн., сума неустойки складає 1000 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а також витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved