Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що реєстрація відповідача у належній йому на праві власності квартири призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг із розрахунку на всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, в тому числі і на відповідача, який у квартирі тривалий час не проживає, житлово-комунальними послугами не користується, залишив квартиру добровільно. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа [PERSON] доводи та вимоги позову підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації, письмових заперечень до суду не подав. Представника третіх осіб - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового сектору Печерського району», Печерський районний відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS], на підставі Договору дарування квартири від 21.12.2005 р. про що Київським міським бюро технічної інвентаризації 17.05.2006 р. видано реєстраційне посвідчення № 019732. Згідно довідки Форми № 3 від 16.09.2016 р. № 381, виданої Центром обслуговування споживачів Печерського району КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», в квартирі [ADDRESS], зареєстрованими значаться: позивач (власник) [PERSON], його дружина - [PERSON], відповідач (піднаймач) - [PERSON]. З показів позивача та допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідач з червня 2015 р. в квартирі [ADDRESS] не проживає, вказаним житлом без поважних причин не користуються, що також підтверджується актами від 02.09.2016 р., 23.09.2016 р., затвердженими начальником ЖЕД «Хрещатик» О. Кравець. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається протягом шести місяців. Оскільки Відповідач не є членом сім'ї Позивача, у квартирі Позивача тривалий час не проживає, але значиться зареєстрованим у ній, то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16.01.2012 р. у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Таким чином вимоги позивача про зняття Відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою є правомірними і підлягають задоволенню. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved