Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду до [PERSON] , [PERSON] , з даною позовною заявою, в якій просить припинити право відповідачів на їх частки у спільному майні - житловому будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] з виплатою грошової компенсації, та визнати за ним право власності на житловий будинок в цілому. Вказаний позов надійшов до суду 28.08.2019 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 06.09.2019 року в справі відкрито провадження та позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами. Представником відповідача [PERSON] подано клопотання про закриття провадження у справі. Ухвалою Володимирецького районного суду відмовлено в задоволенні вказаного клопотання та продовжено розгляд справи по суті. Сторонами надано письмові докази. 28.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів викладених в позові. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову, пояснила, що тривалий час проживає у вказаному будинку, незважаючи на те, що її частка є незначною, вона на думку відповідача, може бути виділена, або встановлено порядок користування спільним майном. Заперечила проти виплати грошової компенсації, просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову, пояснила, що в цілому не заперечує проти отримання грошової компенсації за належну їй частку в будинку, однак запропонований позивачем розмір є надто малим. Просила відмовити в позові. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд встановив наступне. Сторони у справі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , при цьому частка [PERSON] складає 88,88/100 або 8888/10000 частин; частка [PERSON] складає 5,56/100 або 555/10000 частин; частка [PERSON] складає 5,56/100 або 555/10000 частин. Вказана обставина підтверджується рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 29.06.2006 року (справа №22-669/06), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідкою №252 від 27.01.2009 року про реєстрацію права часткової власності в реєстрових книгах Рівненського ОБТІ. З висновку оцінювача від 12.11.2020 року вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] становить 278700 гривень. Як вбачається зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Таким чином, виходячи з аналізу вказаної норми припинення права особи на частку у спільному майні можливе за наявності обставин, вказаних в пунктах 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. В судовому засіданні представник позивача належними та допустимими доказами підтвердила заявлені позовні вимоги та довела наявність всіх обставин, що за законом обумовлюють можливість припинення частки в спільному майні. Зокрема рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 29.06.2006 року у справі №22-669/06 встановлено, що виділення часток відповідачів [PERSON] та [PERSON] , є неможливим і відмовлено в задоволенні таких позовних вимог. Таким чином суд вважає встановленою ту обставину, що частки відповідачів, кожна з яких складає 5,56/100 або 555/10000, є незначними, не можуть бути виділеними в натурі, а відтак житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] є неподільним. При цьому суд виходить з положень ч.4 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Неможливість спільного користування майном сторони підтвердили в своїх поясненнях, крім того, на думку суду, ця обставина підтверджується наявністю спору між сторонами про порядок користування житловим будинком, який розглядається Володимирецьким районним судом за позовом [PERSON] та [PERSON] (справа №556/554/19). Таким чином в ході судового розгляду належними та допустимими доказами встановлено наявність всіх передбачених законом обставин, за наявності яких право власності на частку у спільному майні може бути припинено. Таке припинення, на думку суду, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів, з огляду на такі обставини. Так, відповідач [PERSON] не користується спірним будинком і постійно проживає за іншою адресою в смт Володимирець, що вона підтвердила у власних поясненнях. Відповідач [PERSON] також не користується житловим будинком, а постійно проживає у надвірній споруді - літній кухні «В». Як вбачається з ч.2 ст.365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивач [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду 30991,50 грн., що підтверджується квитанціями №37 від 28.08.2019 року та №54 від 13.11.2020 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача [PERSON] не спростовують висновків суду. Зокрема судом відхилено доводи адвоката Крестинської Л.А. про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, про що постановлено ухвалу від 04.12.2019 року. В ході судового розгляду було встановлено, що з часу постановлення рішення Володимирецького районного суду від 02.02.2009 року у справі № 2-50/09 змінились істотні обставини, а саме склад сім`ї сторін, що безпосередньо впливає на порядок спільного користування майном. Так, на час розгляду справи судом в 2009 році, до складу сім`ї позивача входила також [PERSON] , яка в подальшому померла, крім того відповідач [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей в 2009 році також проживали в спірному будинку, як це вбачається з рішення Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2009 року. Таким чином, обставини встановлені судом в ході судового розгляду позову [PERSON] додатково підтверджують відсутність підстав для закриття провадження у справі відповідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved