Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з [PERSON] 7 556,17 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, свої вимоги мотивував тим,що Слідчим відділом Новгородківського РВ УМВС України в Кіровоградській області проводилося досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014120210000009 від 08.01.2014 року, де потерпілим є [PERSON]. Та як потерпілий заявив у зазначеному кримінальному провадженні цивільний позов на просив стягнути з відповідача [PERSON] 7 556,17 грн. матеріальної шкоди, та 10 000 грн. моральної шкоди. 04.06.2014 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області винесена ухвала по справі № 393/351/14-к, якою [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження № 12014120210000009 від 08.01.2014 року стосовно неї закрите на підставі ст. 49 КК України у зв'язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні. При цьому судом було встановлено, що [PERSON], отримуючи кредит у вищезазначеному банку, протиправно отримала кредит з використанням копій документів [PERSON] (шахрайство) та підробленням підписів [PERSON] (підроблення документів). Так, 22.03.2007 року [PERSON], надала до Новгородківського ТВБВ філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» копії документів на ім'я [PERSON], завдяки чому, шляхом обману незаконно отримала грошові кошти в кредит на ім'я останнього в сумі 5000 гри., згідно видаткового касового ордеру від 22.03.2007 року. Крім того, 22.03.2007 року [PERSON], перебуваючи Новгородківському ТВБВ філії Кіровоградського обласного управління ПА «Державний ощадний банк України», маючи прямий умисел на вчинена підробки підпису в документі, а саме кредитному договорі № 105 від 22.03.2007 року, з метою отримання грошових коштів, підробила підпис [PERSON], та внаслідок підроблення кредитного договору № 105, отримала грошові кошти в сумі 5000 грн., згідно видаткового касового ордеру від 22.03.2007 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги та вважаючи неправомірними, шахрайськими та аморальними дії громадянки [PERSON], яка використала при отриманні кредитних коштів у банківській установі особисті дані як громадянина України, йому заподіяна велика моральна шкода. Свого часу, приблизно у 2004 році він намагався зайнята фермерською діяльністю на території Новгородківського району Кіровоградської області. Не пам'ятає за яких обставин, з цією метою звернувся до раніше мені не знайомої [PERSON], як до людини, яка ніби займається земельними питаннями у Новгородківському районі, та на вимогу якої надав ксерокопію свого паспорту громадянина України серії [NUMBER] та ідентифікаційного номеру. Але зрозумівши, що [PERSON] мені допоможе з орендою землі, оскільки ніяких конкретних дій у даному напрямку вона не робила, вони припинили спілкуватися зовсім. Разом з тим ксерокопії особистих документів, [PERSON] йому не повернула, а залишила собі. Йому стало відомо, що [PERSON] у подальшому, використовуючи дані його паспорта громадянина України, 22.03 2007 року на ім'я [PERSON] ПАТ «Державний ощадний банк України» (Новгородківське ТВБВ 10010/089, Філія Кіровоградське обласне управління) отримала кредитні кошти в сумі 5000 грн. При цьому, при виконанні між ним та [PERSON] ніяких домовленостей на використання даних його особистих документів ні в усній, ні в письмовій формі не було. Таким чином вважає, що [PERSON], діючи з корисливих мотивів, шахрайським шляхом отримала кредитні кошти на його ім'я. Внаслідок протизаконного використання даних його особистих документів та шахрайських дій з боку [PERSON] йому, та членам його родини, зазначеним кримінальним правопорушенням була заподіяна моральна шкода, тобто втрата немайнового характеру внаслідок моральних душевних страждань, заподіяних йому незаконними, протиправними діями [PERSON]: приниження честі, гідності, ділової репутації як постійного користувача послугами банківських установ і неможливістю подальшої співпраці з банками. Факт заподіяння моральної шкоди підтверджується, рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2010 року про стягнення з нього грошових коштів у сумі 7164, 52 гри.; наявністю виконавчого листа по справі № 2-518/2010 р. про стягнення 7164, 52 три. заборгованості та 191,64 гри. судових витрат; наявністю постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 39564153 від 05.09.2013 року. Тобто документів, які були винесені внаслідок шахрайських дій [PERSON], і його ці обставини додатково пригнічують. Крім того, вину [PERSON] та заподіяння шкоди підтверджує і ухвала Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2014 року, якою [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження № 12014120210000009 від 08.01.2014 року стосовно неї закрите на підставі ст. 49 КК України у зв'язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні. Тобто, [PERSON] продовжує нормальне існування, а його спіткають подальші негаразди безпосередньо з вини зазначеної особи. Вважає, що дії [PERSON] спричинили йому великі моральні переживання у зв'язку з необхідністю повернення до умов нормального існування та життя, подолання виниклих у сукупності негативних наслідків. Тобто, заподіяння моральної шкоди як йому, так і родині в цілому, оцінює у 10 000 грн. Крім того, згідно Виконавчого листа по справі № 2-518/2010 р. про стягнення з 7164, 52 грн. заборгованості та 191.64 гри. судових витрат, виданого Новгородківським районним судом Кіровоградської області 29.12.2010 року, він повинен відшкодувати ПАТ «Державний ощадний банк України» суму у 7 356,16 грн., тобто суму, яка виникла внаслідок шахрайських дій [PERSON], та у зв'язку з необхідністю участі у слідчих діях по кримінальному провадженні, він за викликом приїздив до розташування Новгородківського РВ УМВС України в Кіровоградській області, та поніс певні витрати щодо придбання бензину для власного автомобіля. Так, 16.01.2014 року він витратив особистих коштів в сумі 99,99 грн.; 02.04.2014 року витратив особистих коштів в сумі 100,02 грн., а всього на суму 200,01 грн. тобто обґрунтованість матеріальної шкоди в сумі 7556,17 грн. наведена вище та підтверджена відповідними документами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги його довірителя, наполягав на їх задоволенні. Додатково суду повідомив, що [PERSON] не виконує рішення Новгородківського районного суду по сплаті кредиту в розмірі 7164, 52 грн., яке знаходиться на виконанні в Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ оскільки дані кошти він не отримував, а кредит був оформлений за допомогою шахрайських дій [PERSON], що й зазначено в ухвалі Новгородківського районного суду від 04.06.2014 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Свої заперечення мотивувала, тим, що в період часу 2004-2005 року була знайома з позивачем, та він запропонував зайнятися спільною підприємницькою діяльністю, та для цього передав їй ксерокопії документів, а саме паспорта та ідентифікаційного номеру. Після цього вона на кошти які вона позичила придбали пальне, посівний матеріал та обробили поле, яке взяли в оренду. Але в кінці року врожаю не було, а позичені кошти необхідно було повернути, [PERSON] відмовився їй компенсувати втрати, та перестав з нею спілкуватися. Тому через тяжке фінансове становище, вона надала ксерокопії документів [PERSON] до банку та отримала на його ім'я кредит у розмірі 5 тис. гривень щоб повернути борг, сама виступила поручителем. [PERSON] про це не повідомила, так як почала від його імені частково погашати кредит, але через відсутність роботи та постійного заробітку з'явилася заборгованість перед банком, тому банк звернувся до суду. На даний час вона погасила 3972,62 грн. боргу з виконання виконавчого листа 2-518 від 05.10.2010 року, про що надала довідку видану старшим державним виконавцем Новгородківського РУЮ. Ніхто крім неї даний борг не сплачує до виконавчої служби, тому аналогічну суму повертати [PERSON] вона не буде. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виник спір, який регулюється ст.ст. 23, 1166, 1167, 1179, 1190 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість по кредитному договорі № 105 від 22.03.2007 року у сумі 7164 грн. 52 коп. та судові витрати у розмірі 191,64 грн. На підставі якого було 29.12.2010 року було видано виконавчий лист. Після чого в Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції за місцем проживання [PERSON] та у відділі ДВС Новгородківського РУЮ за місцем проживання [PERSON] були відкритті виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2-518 виданого 29.12.2010 року. 30.04.2014 року [PERSON] повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, а також підробленні документів, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.358 КК України. 04.06.2014 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області винесена ухвала по справі № 393/351/14-к, якою [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження № 12014120210000009 від 08.01.2014 року стосовно неї закрите на підставі ст. 49 КК України у зв'язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні. Вимога позивача про відшкодування 7356,16 грн., тобто сума яка була стягнута солідарно згідно рішення суду задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не зазнав витрат майнового характеру, оскільки жодних коштів на виконання рішення Новгородківського районного суду про сплаті кредиту № 105 від 22.03.2014 року він сплатив та не сплачує. Згідно довідки виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Новгородківського РУЮ [PERSON], що станом на 27.10.2014 року в рамках примусового виконання вищевказаного рішення, органами державної виконавчої служби було стягнуто 3972,62 грн. Вимога позивача про стягнення 200,01 грн. витрат на придбання бензину у зв'язку з необхідністю участі у слідчих діях по кримінальному провадженню задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди. В п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р., із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та об'єму страждань, які зазнає позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих та виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для відновлення первинного стану. Підлягає частковому задоволенню вимога позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Приймаючи до уваги, що позивач потерпів від злочину внаслідок чого зазнав душевних страждань, та переживань у зв'язку з необхідністю подолання виниклих наслідків, виходячи із засад справедливості і розумності, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 500 грн. буде достатнім та відповідає ступеню моральних страждань позивача. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач своїми діями завдала позивачу лише моральну шкоду на суму 500 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі - 100 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial