Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 24.06.2017 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складно відповідний актовий запис за №154. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей, постійно пред'являє позивачу необгрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним.Від постійних суперечок і скандалів у позивача погіршилося самопочуття, він перебуває в стані постійного стресу. У нього порушився сон і погіршилася працездатність.Спільне господарство не ведеться з липня 2017 року, фактичні шлюбні відносини припинені з того ж часу. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, збереження сім'ї неможливо, і суперечить інтересам позивача та відповідача. Позивач бажає створити нову сім'ю. Відповідач відмовляється розірвати шлюб у добровільному порядку шляхом подання заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та в належній формі за зареєстрованим в установленому порядку місцем її проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що позивач на примирення не згоден, від відповідача заперечень проти позовних вимог не надходило, сторони мешкають за різними адресами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження шлюбу неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved