Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22.08.2013 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 50010265, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 220 431 грн.20 коп., що було еквівалентно на дату укладання договору 27 080 доларів США та суму додаткового кредиту у розмірі 61 858 грн. 30 коп., що еквівалентно на дату укладання договору 7 599 доларів США 30 центів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.08.2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель T5GP Kasten, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з обємом двигуна 1 968 куб. см. та оплати страхових платежів. 29.08.2013 року між сторонами по справі було укладено договір застави № 50010265, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель T5GP Kasten, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з обємом двигуна 1 968 куб. см., державний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності. Згідно п.1.2 загальних умов, відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобовязань в частині дотримання строків повернення кредиту та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.07.2017р. становить 421 062 грн. 61 коп. та судові витрати по справі 6 315 грн.94 коп. судового збору та 12 000 грн. витрат на правову допомогу. Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач (письмово). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 22.08.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50010265, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 220 431 грн.20 коп., що еквівалентно на дату укладання договору 27 080 доларів США та суму додаткового кредиту у розмірі 61 858 грн. 30 коп., що еквівалентно на дату укладання договору 7 599 доларів США 30 центів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.08.2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель T5GP Kasten, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з обємом двигуна 1 968 куб. см. та оплати страхових платежів. Згідно п.1.2 загальних умов, відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Встановлено, що 29.08.2013 року між сторонами по справі було укладено договір застави № 50010265, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1028, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель T5GP Kasten, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з обємом двигуна 1 968 куб. см., державний номер [NUMBER], що належав йому на праві власності. Згідно п. 1.4.2. Загальних умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових; платежів на відповідну дату поточного місяця; До 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідно п.1.4.3 Загальних умов). Згідно п. 3.2. та 3.2.1. Загальних умов передбачено право компанії достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового Кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяці.. Встановлено, що 05.10.2015 року позивачем була надіслана вимога, щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за № 50010265 від 22.08.2013 року, якою ТОВ «Порше Мобіліті» вимагав від боржника дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, які станом, на день виставлення в загальному розмірі складали 426 904 грн. 58 коп. Встановлено, що у зв'язку із невиконанням вимоги приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 18.01.2017 року вчинено виконавчий напис на підставі Договору застави № 50010265 від 29.08.2013 року. Встановлено, що заборгованість відповідача по оплаті чергових (щомісячних) платежів щодо повернення Додаткового кредиту за листопад 2016 року - березень 2017 року становить 30 390, 18 грн. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Встановлено, що позивачем були нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем, що складає 296,56 грн. за додатковим кредитом. Окрім того, позивачм визначена залишкова сума підрахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за додатковим кредитом, що складає 1263,35 грн. Згідно п. 8.1. Загальних умов, у разі порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Також, враховуючи порушення з боку відповідача зобовязання з повернення суми додаткового кредиту, позивач згідно з п. 8.1. Загальних умов та вимог чинного законодавства, нараховав пеню на суму заборгованості з повернення всієї суми кредиту у розмірі 962,75 грн. за додатковим кредитом. Судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50010265 від 22.08.2013 року станом на 13.07.2017 року становить 394 459 грн. 51 коп. Позивач ставить вимогу про дострокове повернення кредиту та відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нараховує індекс інфляції за час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. В даному випадку, вбачається що між сторонами було встановлено розмір процентів (9,90 %) і крім того, сторони встановили еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, тобто згідно п.1.3. Загальних умов кредитування, які підписав відповідач, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Отже, суд вважає є безпідставним посилання позивача на положення ч.2 ст. 625 ЦК України. В п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що інфляційне нарахування проводиться на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті. З позовної заяви вбачається, що окрім зазначеного, позивач нараховує відповідачу окремо суму збитків, що передбачено пунктом 8.5. Однак, договором не передбачений окремий порядок розрахунку збитків. Позивач щодо даної вимоги посилається на положення ст. 22 ЦК України. Пунктом 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Позивачем не обґрунтовано вимогу про стягнення з відповідача збитків на суму 9992,42 грн. Таким чином, суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума простроченої заборгованості /30390,18грн./, пеня /962,75 грн./, сума заборгованості за кредитом /298 115,02 грн./ і за відсотками /20905,32 грн./ та штраф /44086,24 грн./. Також, частково підлягає до задоволення вимога про стягнення судових витрат. Так, позивач включив до судових витрат кошти на правову допомогу 12 000 грн., однак дані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. Відсутня квитанція про сплату позивачем 12 000 грн., відсутнє підтвердження, що ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надавала правову допомогу позивачу саме по цій справі. Наявний Договір про надання юридично-консультативних послуг від 21.12.2012р., між позивачем і юридичною компанією ніяким чином не підтверджує дані витрати. Крім того, при розгляді даної справи представник позивача не приймав участі в жодному судовому засіданні. Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума судового збору /6315,94 грн./, що підтверджено відповідною квитанцією. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50010265 від 22.08.2013року, яка станом на 13.07.2017 року становить 394 459 грн.51 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 6 315,94 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved