Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 22.07.2010 в м. Путивль Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що зазначена земельна частку (пай) належала його померлому діду [PERSON], спадщину після його смерті прийняв його син (батько позивача) [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядився особистими оечами померлого), але за життя не оформив своїх прав на вказане майно. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняв спадщину після смерті батька, державним нотаріусом заведена спадкова справа № 322/2010 від 24.12.2010. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) він не може в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно, сертифікат на земельну частку (пай), відсутній. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на нього. У судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи,\~позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер 22.07.2010 в м. Путивль Сумської області, на підставі його заяви державним нотаріусом заведена спадкова справа № 322/2010 від 24.12.2010. Інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь його сина - позивача у справі. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлому діду позивача - [PERSON] (01.12.1999), спадщину після його смерті прийняв його син (батько позивача) [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядився особистими речами померлого), але за життя не оформив своїх прав на вказане майно. При цьому отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з тих причин, що відсутній сертифікат на цю земельну частку (пай), що вбачається з довідки нотаріуса. Зазначений сертифікат на цю земельну частку (пай) втрачений, що підтверджено копією обяви до газети від 28.07.2017. В той же час, за відомостями з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку «пай», що видаються Путивльською РДА членам СЗАПТ ім. Ілліча, мається запис за № 77 на право на земельну частку (пай) [PERSON], розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату СМ № 0102242 від 16.09.1996, який отримано. Крім того, згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.01.2007 № 1 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Козаченської сільради (СЗАПТ ім. Ілліча) та видачі державних актів громадянам» [PERSON] є власником земельної частки (паю) із земель СЗАПТ ім. Ілліча на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №\~720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 5 \~ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у \~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів СЗАПТ ім. Ілліча, отримав сертифікат на земельну частку (пай), який втрачений, тому з урахуванням вказаних розяснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набув право власності на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved