Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] [INFO] року померла дружина батька [PERSON] За життя його батько заповіт не склав. [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка не подавала. Позивач залишився єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини до нотаріуса ним подано не було з наступних причин. Після втрати своїх рідних батьків позивач знаходився у важкому психологічному стані, через що поїхав у довгострокове відрядження на далекий Схід, де знаходився з 05.05.2017 року по 05.10.2017 року. 24.11.2017 року позивач звернувся до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач не прийняв її у встановлений шестимісячний строк. В зв'язку з цим, позивач просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В наданій заяві представник позивача просила провести розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Від представника територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради надійшла заява про перенесення судового засідання у зв?язку із перебуванням останнього у щорічній основній відпустці. Проте, суд враховує, що відповідач будучі юридичною особою мав можливість забезпечити представництво в суді своїх інтересів іншим представником. А тому, визнаючи неповажною причину неявки представника відповідача та враховуючи його другу поспіль неявку, суд з урахуванням положень ст.ст.2,223 ЦПК України вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності представника відповідача. Центральна районна у м.Дніпрі ради явку свого представника в судові засідання на неодноразові виклики не забезпечила, про причини його неявки не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань по суті справи вказаним відповідачем до суду надано не було. Від Першої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. В зв'язку з цим та враховуючи положення ст.ст.2,211,223 ЦПК України суд також визнає за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності позивача та його представника, а також представників відповідача в особі Центральної районної у м.Дніпрі ради та третьої особи, за наявними матеріалами справи. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. [INFO] року померла дружина батька позивача [PERSON] Також з витребуваних судом матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори 24.11.2017 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Інші особи про свої права спадкоємців не заявляли. Постановою нотаріуса від 27.12.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непере-борними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція, міститься і у висновках, викладених в постановах Верховного суду України від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12, від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17. В своєму позові позивач в якості поважності причин пропуску строку посилаався на те, що у 2017 році [PERSON] втратив найрідніших для нього людей - батька та матір, що негативно відобразилось на його психологічному стані. До того ж позивач знаходився у довгостроковому відрядженні. Згідно копії свідоцтва про смерть у позивача дійсно [INFO] року померла мати [PERSON] Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРУНД» від 28.11.2017 року [PERSON] перебував у закордонному відрядженні з 05.05.2017 року по 05.10.2017 року у зв?язку з виробничою необхідністю. Таким чином, за встановлених судом обставин суд вважає, що наведені позивачем обставини, а саме: смерть батька та матері в березні та квітні 2017 року, перебування у тривалому відрядженні за межами країни з травня по жовтень 2010 року, свідчать про поважність пропуску [PERSON] встановленого законом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому суд також керується частиною першою статті 2 ЦПК, за змістом якої одним із завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. За вказаних вище обставин, враховуючи незначний час, який минув після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, а також ту обставину, що інших спадкоємців за законом немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, доведені належними та достатніми доказами, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі та встановити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року батька [PERSON] терміном три місяці з дня набранням даним рішенням суду законної сили. Враховуючи, що підставою звернення до суду позивача став пропуск останнім строку для прийняття спадщини, суд з урахуванням положень ч.9 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі покладає на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved