Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду в інтересах держави та громадянина з позовом та просить постановити рішення, яким визнати незаконною третейську угоду від 12.09.2008 року, укладену [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у підтвердження позовних вимог покликається на те, що проведеною прокуратурою району перевіркою встановлено, що 4 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики 1000000 грн., засобом забезпечення якого сторонами було обрано заставу належних [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності земельних ділянок. На підставі укладеної 12.09.2008 року третейської угоди сторони домовилися, що спір буде вирішуватися постійно діючим третейським судом при юридичній корпорації Принцип. Рішенням постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації Всеукраїнська третейська ліга по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], треті особи: управління земельних ресурсів Камянка-Бузького району Львівської області, Камянка-Бузький районний відділ Львівської регіональної філії ДП ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах про стягнення заборгованості по договору позики від 04.01.2007 року в сумі 1000000 грн. від 29.09.2008 року №ПВ-92-02/08 затверджено мирову угоду, згідно з якою до [PERSON] переходить право власності на земельні ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, належні [PERSON] та [PERSON] зазначає, що договір позики не оформлено належним чином, третейська угода не містить точних даних про предмет спору, оскільки до угоди не долучено копію договору позики, місце укладання угоди не відповідає місцю фактичного укладення зазначеної третейської угоди - с. Старий Яричів, питання переходу права власності на земельні ділянки не підвідомче третейському суду, порушено заборону мораторію встановленого пп. б п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України. Тобто, укладаючи дану третейську угоду, сторонами було укладено удаваний правочин з метою приховання укладення іншого правочину - про перехід права власності на земельні ділянки товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, укладення даного правочину було вчинено під впливом тяжкої обставини, оскільки кошти, позичені [PERSON], було використано на лікування покійної матері [PERSON] [PERSON], яка після перенесеного інсульту була прикутою до ліжка, а тому відповідно до ст. 233 ЦК України даний правочин є недійсним. Представник позивача прокурор Радехівської місцевої прокуратури [PERSON] надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить розгляду справи проводити у їх відсутності. Пєх М.М., в інтересах якої заявлено позов, у судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивачів. Відповідач у судове засідання не зявився, представник відповідача [PERSON] подав суду заяву, в якій просить проводити справу у його відсутності, проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у запереченнях, згідно яких законодавством в редакції чинній станом на момент укладення третейської угоди не було передбачено таких вимог до третейської угоди як інформація про предмет спору, інформація про місце укладення третейської угоди не є ані істотною умовою угоди, ані обовязковим реквізитом тексту правочину, тому така угода не може бути визнана недійсною лише з підстав помилкового зазначення місця її укладення; щодо покликань позивача на розгляд справи, яка непідвідомча третейському суду, то відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України зазначено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, однак з цієї статті не вбачається, що такі спори підвідомчі виключно судам загальної юрисдикції, а тому такого роду спори можуть розглядатися і третейським судом; щодо удаваності правочину, то в оспорюваній третейській угоді жодним чином не йдеться ані про земельні ділянки ані про перехід права власності, а виключно про передачу спору, щодо повернення грошових коштів, на розгляд до третейського суду. Відтак є абсолютно незрозумілим яким чином така третейська угода може бути вчинена для приховання правочину про відчуження земельної ділянки. Твердження позивача про вчинення правочину під впливом тяжкої обставини, оскільки кошти, позичені [PERSON] було використано на лікування матері [PERSON] є неспроможними, оскільки як вбачається із матеріалів справи позивачка отримала в якості позики 1000000 грн. для відкриття власної справи, причому абсолютно без відсотків за користування такими коштами, а тому такі умови договору позики не можна вважати вкрай невигідними умовами, а тому відсутні будь-які законні підстави для визнання даної третейської угоди незаконною, адже така була укладена із дотримання усіх вимог законодавства, щодо її форми та змісту. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Третя особа постійно діючий третейський суд при юридичній корпорації Принцип у судове засідання не зявились, подали суду заяву, у якій зазначили, що у відповідності до ст.2 ЗУ Про третейські суди третейський суд не є юридичною особою на не може бути стороною в справі. Третя особа - Старояричівська сільська рада у судове засідання не зявилась, подали заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності третьої особи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. 12.09.2008 року [PERSON] та [PERSON], [PERSON] уклали між собою третейську угоду про передачу спору про повернення грошових кошті по договору позики від 4 січня 2007 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на розгляд постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації Принцип Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнська третейська Ліга від 29.09.2008 року № ПВ-92-02/08 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи Управління земельних ресурсів Камянка-Бузького району Львівської області, Камянка-Бузький районний відділ Львівської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсів про стягнення заборгованості по договору позики від 4 січня 2007 року в сумі 1 000 000 грн., якими затверджено мирову угоду між сторонами. Відповідно до якої [PERSON] в якості погашення грошових зобов'язань перед [PERSON] в розмірі 500 000 грн. передає у власність [PERSON] земельну ділянку №1 розміром 1.4817га, кадастровий номер 4622186200:09:000:0222, [PERSON] в якості погашення грошових зобовязань перед [PERSON] в розмірі 500 000 грн. передає у власність [PERSON] земельну ділянку №1 розміром 1.3172 га, кадастровий номер 4622186200:09:000:0224. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчинення злочинів передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України. Згідно вироку [PERSON], з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння коштами [PERSON], весною 2008 року, ввівши в оману [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підробив ряд документів боргових зобов'язань [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON], та стягнення боргу з [PERSON], [PERSON] за рахунок передачі права власності на вказані земельні ділянки [PERSON], а саме договору позики (безпроцентної) від 04.01.2007р., в який вніс завідомо неправдиві відомості про те, що позикодавець [PERSON] зобов'язується надати позичальникам [PERSON] та [PERSON] спільно безпроцентно позику в розмірі 1000000 гривень, а останні зобовязуються прийняти позику та повернути її позикодавцеві в строк до 12 місяців з моменту підписання вказаного договору і передачі грошових коштів по розписці; розписки [PERSON] та [PERSON] про підтвердження отримання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 1000000 гривень згідно договору позики від 04.01.2007року; позовну заяву [PERSON] до постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації Принцип про стягнення заборгованості по договорам позики шляхом звернення стягнення на майно [PERSON], [PERSON]; третейську угоду від 12.09.2008 про передачу спору щодо неповернення грошових коштів по договору позики від 04.01.2007р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації Принцип; мирову угоду від 22.09.2008р., укладену між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якої в якості погашення грошових зобов'язань перед [PERSON] в розмірі 1000000 гривень [PERSON], [PERSON] передають у власність [PERSON] земельні ділянки площею 1,4817га та 1,3172г; розташовані на території Старояричівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівській області. При цьому, [PERSON], підробляючи вказані документи, достовірно знав, що факт позик [PERSON] грошових коштів [PERSON] та [PERSON] не мав місця, і що вказані дані у зазначених документах не відповідають дійсності. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд вважає, що встановлені виром суду факти використання підроблених документів щодо боргових зобовязань [PERSON], [PERSON] перед [PERSON], які стали предметом укладення третейської угоди відповідно до ст. 215 ЦК України є підставою для визнання третейської угоди від 12 вересня 2008 року недійсною.

Outcome: approved