Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення про визнання за ним права власності на земельну ділянку, розміром 1,32 га, розташовану на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, та не може оформити належним чином право на спадщину на земельну ділянку, розміром 1,32 га, розташовану на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, належну померлому на підставі державного акту серії ЯБ № 902515, виданого 01 жовтня 2009 року на ім'я [PERSON], в зв'язку з тим, що при житті батька не був отриманий державний акт на приналежну йому земельну ділянку. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2-4). Відповідачі до суду не прибули. Позовні вимоги визнають, просять розглянути справу без участі своїх представників, про що надали до суду відповідні заяві. (а.с. 14, 17). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 1,32 га, розташовану на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, належну померлому на підставі державного акту серії ЯБ № 902515, виданого 01 жовтня 2009 року на ім'я [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв згідно залишеного заповіту (а.с.27) позивач [PERSON], до майна померлого [INFO] року [PERSON] спадкова справа заводилась, спадкоємець [PERSON] з'явився із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру й копією спадкової справи №375/2014 (а.с.18-36). Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної ділянки розміром 1,32 га, розташованої на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, в зв'язку з тим, що при житті [PERSON] не був отриманий державний акт на приналежну йому земельну ділянку (а.с.12). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved