overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Ухвалою Приазовського районного суду від 31.01.2020 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 17). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - позивач по справі є власником будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності від 23.06.2004 року /а.с. 6/. Згідно довідки Приазовської селищної ради за № 728/10-16 від 23.01.2020 року /а.с. 8 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за вказаною адресою з 16 вересня 2011 року. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.01.2020 року /а.с. 9/ у житловому будинку [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з [PERSON] , зареєстрований [PERSON] - правнук [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власник житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившими право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Приазовського районного суду від 09.07.2021 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 19). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - позивачка по справі є власницею будинку [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 20.04.2001 року /а.с. 9/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради за № 505 від 07.07.2021 року /а.с. 13/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не мешкає з березня 2017 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власниця житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Приазовського районного суду від 23.10.2018 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 18). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] - позивач по справі є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року/а.с. 5-6/. Згідно витягу з домової книги квартири /а.с. 8-9/, з 03.06.1998 року зареєстроване проживання [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Приазовської селищної ради за № 3484 від 18.10.2018 року /а.с. 10/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за місцем реєстрації не мешкає з 2004 року по теперішній час. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON], як власник квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившим право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Приазовське Приазовського району Запорізької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: вул. Садова, б. 105, смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області. Ухвалою Приазовського районного суду від 03.04.2019 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 18). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] позивач по справі є власником житлового будинку № 105 по вулиці Садова (Радянська) в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, про що свідчить копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.05.1978 року /а.с. 6/. Згідно витягу з домової книги житлового будинку /а.с. 8-9/, з 08.01.1998 року зареєстроване проживання [PERSON], [INFO], яка є донькою позивача. \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідки Приазовської селищної ради за № 572 від 14.01.2019 року /а.с. 10/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], проте за вказаною адресою не проживає близько десяти років. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON], як власник житлового будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням у будинку № 105, розташованого по вулиці Садова в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Приазовського районного суду від 04.11.2019 р., розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 15). В установлений строк відповідач заперечення та відзиву на позовну заяву не подав. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] позивач по справі є власницею квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 03.09.2002 року /а.с. 6/. Згідно витягу з домової книги на квартиру /а.с. 7/, з 13.08.2005 року зареєстроване проживання [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивачки. \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідки Приазовської селищної ради за № 1980/10-16 від 21.10.2019 року /а.с. 8/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживає з 2006 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власниця квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним йому майном, визнавши [PERSON] втратившою право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги /а.с. 25/. Відповідач у судове засідання не з′явився, проте надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог /а.с. 26/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2009 року /а.с. 11/ [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання /а.с. 17/ [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Однак згідно довідки КП «Житломасив» від 03.03.2016 року відповідач по справі не мешкає за вказаною адресою з 2013 року. /а.с. 6/ Відповідно до копії свідоцтва про народження /а.с. 10/ [PERSON] є сином [PERSON] Згідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЖК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги, суд вважає необхідним визнати [PERSON], таким що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №147/1 на вул.22 Січня в м.Дрогобичі Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в червні 2013 року відповідачка попросила прописати її у вказаному будинку, на що він погодився. Однак, вже 2 роки вона у будинку не проживає, житлом не користується, в будинку немає її речей. На неодноразові прохання знятись з реєстраційного обліку вона не реагує. Такими своїми діями відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні належним йому майном. А тому, за захистом своїх прав змушений звертатись до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин неявки, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання через оголошення в пресі і,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] мотивуючи тим, що він є власником вказаної квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач більш як 6 місяців у вказаній квартирі не проживає, жодних витрат на її утримання не несе, у зв'язку з чим періодично утворюється заборгованість. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений за останнім відомим місцем свого проживання, письмових заперечень до суду не подав. Представник третьої особи без самостійних вимог, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується даними Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 06.07.2006 р. № 1292-С/КІ. Згідно довідки Форми № 3 від 20.11.2015 р. № 272, виданої ТОВ «Сервіс», в квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: позивач [PERSON], її дочка - [PERSON], колишній чоловік дочки - відповідач у справі [PERSON], та онука позивача - [PERSON]. З показів позивача та допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідач більше 6 місяців в квартирі [ADDRESS] не проживає, вказаним житлом без поважних причин не користуються, що також підтверджується актами від 30.11.2015 р., 25.07.2014 р., 10.10.2013 р., затвердженими директором ЖЕО ТОВ «Сервіс» [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], мотивуючи тим, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг із розрахунку на всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, в тому числі і на відповідача, який у квартирі тривалий час без поважних причин не проживає, житлово-комунальними послугами не користується, залишив квартиру добровільно. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації, письмових заперечень до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що за Договором найму житлового приміщення від 07.07.2008 р. № к-03, укладеному між позивачем та ТОВ «Підприємство «Київ», Позивачу та його сім'ї у безстрокове користування надана житлова кімната за адресою: [ADDRESS]. В подальшому позивачу з сім'єю з 3 осіб був наданий ордер на жиле приміщення № 011629 від 02.11.2010 р., виданий на підставі розпорядження Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.10.2010 р. № 640 на вищезазначене житлове приміщення. З показів позивача та допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідач останні 7-8 років в квартирі [ADDRESS] не проживає, вказаним житлом без поважних причин не користується, що також підтверджується актом від 30.06.2016 р., затвердженим начальником ЖЕД «Липкижитлосервіс» Рябушиць В.М. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається протягом шести місяців. Оскільки Відповідач у квартирі Позивача понад встановлені законом строки без поважних не проживає, але значиться зареєстрованим у ній, то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати по справі суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона не мешкає за вказаною адресою з червня 2012 року у звязку з припиненням шлюбних відносин з позивачем [PERSON], а існування реєстрації відповідача порушує його право як власника житла, оскільки він вимушений сплачувати комунальні послуги за мешканця, який фактично не проживає. В судове засідання представник позивача не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені позивачем вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Суворовського РВ у м.Херсоні УДМС Херсонської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач зареєстрована за вказаною адресою як колишня дружнина позивача [PERSON] На даний час за вказаною адресою проживає позивач, а відповідач в червні 2012 року у звязку з припиненням шлюбних відносин з позивачем [PERSON] виїхала з вказаного житла, але до теперішнього часу у добровільному порядку за місцем свого постійного проживання не перереєструвалась. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи й відповідачем не спростовуються. Відповідно до вимог ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст.405 ЦК України передбачає визнання члена сімї власника житла таким, що втратив право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад один рік, а її реєстрація за цією адресою порушує права позивача, як власника житла.

Outcome: approved