Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що йому на підставі договору дарування належить 42/100 частин жилого будинку з господарчими побудовами та спорудами [ADDRESS]. Власником іншої частини зазначеного нерухомого майна - 58/100 частин жилого будинку з господарчими побудовами та спорудами [ADDRESS] є [PERSON] Вище вказаний житловий будинок з господарчими побудовами та спорудами знаходиться на земельній ділянці загальною площею 572 м.кв., яка перебуває у спільному користуванні співвласників. На сьогоднішній день між ним та відповідачем виник спір щодо порядку володіння та користування земельною ділянкою і домоволодінням. У зв'язку з наведеним просив суд провести реальний розподіл домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги просив суд провести реальний розподіл домоволодіння згідно експертизи від 04.07.2014р. №43 експерта Фесун Л.А. та визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, в [ADDRESS] згідно третього варіанту експертизи по визначенню порядку користування земельної ділянки від 04.07.2014р. №43 експерта Фесун Л.А.; розподілити судові витрати. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали частково, а саме в частині реального розподілу домоволодіння, в частині визначення порядку користування земельної ділянки згідно експертизи від 04.07.2014р. №43 експерта Фесун Л.А. по третьому варіанту позовні вимоги не визнали, з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що згідно договору дарування 16.04.1996р., посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори, Шевченко Н.В., [PERSON] подарувала [PERSON] 42/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS], яке зареєстровано в ХДБТІ в реєстровій книзі №17 за реєстровим №2653. Відповідно до договору дарування 25.04.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Другої Херсонської міського нотаріального округу, [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 572,0кв.м., яке зареєстровано в ХДБТІ в реєстровій книзі №17 за реєстровим №2653. Згідно рішення Антонівської селищної ради м.Херсона виконавчого комітету Херсонської області від 05.11.2008р. вирішено оформити документи [PERSON] за адресою [ADDRESS], на прибудову житлового будинку літ. «а1» 4,20м на 6м, сарай літ. «Ж» 1,80м на 4м. Згідно довідки виконавчого комітету Антонівської селищної ради Дніпровського району м.Херсона 2003р. за адресою [ADDRESS], по земельно-шнуровій книзі зареєстрована земельна ділянка площею 572,0кв.м. №2720. Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.06.1996р. визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], однак площею 482,3кв.м., Відповідно до ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.358 ЦК України, кожен співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної ; часткової власності. Відповідно до ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній часткою власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.369 ЦК України - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст.86 ЗК України - земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст.89 ЗК України - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням експертиз. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони нанесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.07.2014р. №43 експертом Фесун Л.А. запропоновано один варіант щодо реального розподілу домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], проти якого не заперечують сторони. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.07.2014р. №43 експертом Фесун Л.А. запропоновано чотири варіанти щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. Перший і другий варіант експертизи, суд вважає неможливим розглядати, оскільки це варіанти надані по порядку користування земельною ділянкою, який фактично склався між попередніми співвласниками, однак вони не відповідають наданим документам, а згоди щодо цих варіантів між даними співвласниками не досягнуто. Щодо четвертого варіанту експертизи, суд вважає недоцільним розглядати, оскільки це варіант, який також не просить визначити жодна із сторін. Таким чином, суд вважає можливим визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], що буде відповідати інтересам сторін не порушуючи їх прав, відповідно до третього варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.07.2014р. №43 експерта Фесун Л.А., з урахуванням розміру часток у праві власності на домоволодіння, виходячи з площі відведеної земельної ділянки 572м2. Крім того цей варіант не суперечить рішенню Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.06.1996р. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно квитанції № 4889125 від 13.06.2014р. вартість проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи становить 4500,00грн., яка була оплачена позивачем [PERSON] Позивачем при подачі позову сплачено 243,60грн., однак щодо вимог майнового характеру, то при подачі позову за кожну вимогу майнового характеру судовий збір сплачується окремо, тому щодо вимог про реальний розподіл домоволодіння позивачем не сплачено 2914,67грн., а саме один процент від вартості майна, вартість якого зазначена в технічній документації. У зв'язку з наведеним, витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, а також витрати по сплаті судового збору слід поділили між сторонами порівну.

Outcome: approved