Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом обгрунтовуючи його тим, що заочним рішенням суду з нього стягнуто на користь відповідача грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля. В рамках забезпечення позову на автомобіль був накладений арешт. Позивач розрахувався в повному обсязі за автомобіль і відповідач не має претензій до нього, тому просить знати арешт який порушує його права як власника майна. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав. (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій просила позов розглядати за її відстуністю, позов визнала. (а.с. 22). Третя особа у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином булла повідомлена про час та місце слухання справи. (а.с. 19). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2011 року заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області було винесено рішення по цивільній справі № 2-569/11, згідно якого при поділі сумісно набутого майна з позивача було стягнуто на користь відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 124», державний номер [NUMBER], у розмірі 19400,64 грн., при цьому автомобіль залишався йому. (а.с. 5). В рамках забезпечення позову при розгляді вищезазначеної справи ухвалою Біляївського районного суду від 18.02.2011 року було накладено арешт на вищезазначений автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 124». (а.с. 4). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 30.12.2013 року виконавчий лист було повернуто стягувачу. (а.с. 7-8). Позивач вказує, що розрахувався в повному обсязі з відповідачем за автомобіль згідно рішення суду і на даний момент відповідачка не має до нього претензій майнового характеру, що підтвердила відповідач своєю заявою у якій позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Арешт з майна на даний момент не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном. Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved