Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.11.2016 року з позовом, де прохає визнати зобов»язання за іпотечним договом № 22-019/ZФКІП-08 від «Український промисловий банк» та [PERSON] припиненим, а сам іпотечний договір 22-019/ZФКІП-08, зареєстрований в реєстрі за реєстраційним № 1543, 1544/97, таким, що припинив свою дію. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити. Надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність та надав письмове заперечення на позовну заяву. Зазначив , що припинення зобов'язання можливе лише за умови його належного виконання , що проведено належним чином , а розірвання договору ні є підставою для припинення іпотеки . Заслухавши пояснення позивача та його представника , дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір № 50-019/ФК-08, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав у кредит на придбання квартири 270 000, 00 грн. строком до 28 лютого 2028 року. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору 03 березня 2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» був укладений іпотечний договір № 22-019/ZФКІП-08, який був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим Олександром Михайловичем, зареєстрований в реєстрі під номером 1543. 03 березня 2008 року приватний нотаріус Колотілов О.М. вніс до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 6708135 про заборону на нерухоме майно, а саме квартиру в будинку А-1, адреса: [ADDRESS], номер РПВН 21703971. У відповідності до п. 1.2 Іпотечного договору №22-019/2ФКІП-08 предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. 30 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України був укладений договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанку « на користь ПАТ « Дельта банк», у відповідності до умов якого право вимоги за кредитним договором № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року перейшло до АТ «Дельта Банк». 08.11.2012 року приватним нотаріусом Кондратюком Віктором Станіславовичем були внесені зміни до Державного реєстру іпотек, внесено зміни стосовно іпотекодержателя (реєстраційний номер 6708077). Київським районним судом міста Полтава 08 квітня 2011 року ухвалено рішення по цивільній справі № 2-886/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року. Рішенням Київського районного суду міста Полтава від 08 квітня 2011 року по цивільній справі №2-886/11, яке набрало законної сили 19 квітня 2011 року позов АТ «Дельта Банк» задоволено частково, розірвано кредитний договір №50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON], стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 259 884 гри., заборгованість за відсотками 35 077 грн. 04 коп., судові витрати в розмір 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 296 781 грн. 04 коп. Оскільки рішенням Київського районного суду м. Полтави по цивільній справі № №2-886/11 від 08.04.2011 року розірвано кредитний договір №50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON], у відповідності до вимог ст. 653 ЦК України зобов'язання сторін за кредитним договором №50-019/ФК-08 від 03 березня 2008 року припинено з моменту набранням рішення суду законної сили, а саме з 19 квітня 2011 року. Починаючи з 19 квітня 2011 року єдиним зобов'язанням [PERSON] перед кредитором - АТ «Дельта Банк» є зобов'язання з виконання рішення суду, а саме: сплата кредитору 296 781 грн. 04 коп. заборгованості. ПАТ «Дельта банк» звернувся з заявою до Київського районного суду м. Полтави про видачу виконавчих листів по цивільній справі №2-886/11. 21.10.2011 року Київським районним судом м. Полтави було видано виконавчий лист по цивільній справі № 2-886/11 про стягнення з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 259 884 грн., заборгованість за відсотками 35 077 грн. 04 коп., судові витрати в розмір 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 296 781 грн. 04 коп. 27.03.2014 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Проніною Л.М. винесена постанова (№ в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 42538063) про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2011 року Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11 [PERSON] 08.07.2016 року сплатив на рахунок Октябрського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області заборгованість за виконавчим листом виданим Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11 у розмірі 296 781 грн. 04 коп. Октябрським ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області кошти в розмірі 296 781 грн. 04 коп. були 12.07.2016 року перераховані на користь АТ «Дельта Банк» (платіжне доручення №3843 від 12.07.2016 року). 27.03.2014 р. державним виконавцем Октябрського ВДВС міста Полтави була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа виданого Київським районним судом м. Полтави по цивільній справі № 2-886/11, у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Частиною 5ст. 3 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що зобов'язання згідно кредитного договору № 22-019/ZФКІП-08 від 03 березня 2008 року, укладеного з [PERSON] припинилося у зв'язку з його виконанням, а тому іпотека, якою було забезпечено виконання припиненого зобов'язання, також припинилася., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання представника відповідача на той факт , що існує заборгованість є безпідставним . Кредитний договір укладений із [PERSON] був розірваний , кошти за рішенням суду були виплачені. На даний час в провадженні суду відсутні спори з приводу стягнення заборгованості за користування кредитними коштами. На підставі викладеного,

Outcome: approved