Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який згодом уточнив. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відповідно до договору довічного утримання після смерті [PERSON] , отримав земельну ділянку та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач та померла [PERSON] , були сусідами. Після смерті [PERSON] відповідач став пред`являти претензії до межі, яка існує між їх земельними ділянками з посиланням на державний акт на землю. Покійна [PERSON] коли здійснювала дії по виготовленню державного акту, вона не погоджувала межі земельних ділянок, тому на документах, які свідчать про погодження меж сусідніх землекористувачів, міститься не підпис позивача, а іншої особи, у зв`язку із чим і саме рішення Нерубайської сільської ради Одеської області є недійсним про затвердження проекту відведення земельної ділянки [PERSON] у власність. Тож,\~відсутність погодження\~меж земельних\~ділянок є,\~порушенням що\~у свою\~чергу призвело\~до порушення\~прав позивача,\~та тягне\~недійсність рішення\~органу місцевого\~самоврядування,\~яке стало\~підставою для\~видачі державного\~акту про\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~а також\~сам державний\~акт право\~власності на\~земельну ділянку,\~рішення про\~затвердження проекту\~землеустрою і\~є підстава\~для видачі\~державного акту.Підставою позовної заяви для скасування рішення Нерубайської сільської ради про затвердження проекту відведення земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відповідача є, визнання підпису, що міститься на технічній документації, яке своїм рішенням затвердила Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області, та на акті встановлення меж земельної ділянки відповідача, таким що не належить позивачу. Підтвердженням того, що даний підпис не належить позивачу є висновок експертизи науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні на позові наполягали та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Представник Нерубайської сільської ради Біляївського району одеської області в судовому засіданні не з`явився, але надав до суду заву в якій просив справу розглядати без його участі. Представник відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок [ADDRESS] (т. 1 а.с. 9). Відповідно до довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 4531 від 23.07.2007 р. встановлено, що [PERSON] користується земельною ділянкою в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 7). Відповідно до витягу з рішення № 124-V Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 14.11.2006 року вбачається, що [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0488 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] та було внесено зміни до земельно-кадастрової документації та видано державний акт на право власності на землю (том. 2 а.с. 118) зазначене також підтверджується додатком до вказаного рішення (т. 3 а.с. 22). [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 0,05 га. розташована в по [ADDRESS] (т. 2 а.с. 75). Актом виданим Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області від 10 грудня 2007 року було встановлено в натурі межі земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) громадянці [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 76-77). Відповідно до\~висновку експерта\~№ 352\~п від\~26.12.2014\~року встановлено,\~що підпис\~у Акті\~від 10.12.2007\~року про\~встановлення границь\~в натурі,\~розташований з\~лівої сторони\~від друкованого\~тексту [PERSON] ,\~виконаний не\~ [PERSON] ,\~а іншою\~особою.\~Підпис виконаний\~рукописно пишучим\~приладом барвником\~синього кольору\~(т.\~1\~а.с.\~10-13). Експерт при цьому попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до висновку № 13428/14-41 вбачається, що надана на дослідження копія Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована на території: [ADDRESS] , не відповідає за складом, змістом правилами оформлення вимогам законодавства чинного на грудень 2007 року (т. 1 а.с. 66-70). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями від 19.03.2010 року № 2), власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). Згідно з ч. 2, 3 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», (зі змінами та доповненнями від 19.03.2010 року № 2) згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначав, що при виготовленні технічної документації проекту землеустрою земельної ділянки відповідача не дотримано вимоги ЗК України та Закону України «Про землеустрій» через непогодження з ним, як суміжним землекористувачем меж земельної ділянки, що також підтверджується вищевказаними висновками експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до п. п. 4.1 - 4.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановленням здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Як вбачається з матеріалів справи оформлення документів на зазначену земельну ділянку було проведено з допущенням порушень Законодавства України, тому на думку суду отриманні документи, а саме Акт від 10.12.2007\~року,\~встановлення (відновлення)\~в натурі\~меж земельної\~ділянки наданої\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~виданого на\~ім`я -\~ [PERSON] є не законним та повинен бути визнаним не дійсним. Інші наявні в матеріалах справи докази суд не бере до уваги в зв`язку з тим, що вони не несуть доказової бази щодо предмету спору. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що позовна заява позивача підлягає частковому задоволенню, так як щодо позовної вимоги про скасування рішення № 538-V від 26 жовтня 2007 року Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області позивач просить скасувати зазначене рішення повністю, але суд дослідивши що вказане рішення прийшов до висновку, що зазначеним рішенням Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області було надано у власність земельні ділянки декільком особам, тому суд вважає що необхідно скасувати рішення лише по відношенню до надання земельної ділянки [PERSON] . Слід зазначити, що [PERSON] передавалась у власність земельна ділянка за тією ж адресою та розмирами рішенням Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 124-V від 24 листопада 2006 року, тобто існують два рішення органу місцевого самоврядування на одну й теж особу та ділянку(а.с.118 том. 2).

Outcome: partial