Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в сумі 14 824,00 гривень, судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Карчевський С.О. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24 березня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. та інформаційною довідкою № 181706348 від 19.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 166236476 від 11.05.2019 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Із змісту наданого позивачем Акту комісії ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 14.05.2019 року № 269 про залиття квартири [ADDRESS] , затвердженим начальником СУЖФ [PERSON] вбачається , що 09.05.2019 р. відбулося залиття квартири позивача, а саме: -санвузол: стіни частково облицьовані кахельною плиткою (приблизно на 1,8 метра від підлоги), решта стін і стеля - побілка, наявні вологі сліди залиття, часткове відшарування штукатурного шару площею приблизно 7,0 м2; -кухня: стіни пофарбовані фарбою (приблизно на 2,4 метра від підлоги), решта стін і стелі-побілка, наявні вологі сліди залиття, часткове відшарування штукатурного шару площею приблизно 6,5 м2; -комора: на стінах (побілка) наявні вологі сліди залиття на площі приблизно 6,0 м2, на стелі (побілка) наявні вологі сліди залиття з частковим відшаруванням штукатурного шару на площі 1,6 м2. Вищевказаним актом встановлено, що причиною злиття квартири № 67 є несправність на внутрішньоквартирних мережах гарячого водопостачання в квартирі № 71 . Згідно звіту № 017-07 про визначення майнового збитку, нанесеного житловій однокімнатній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , виконаному суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринковий майновий матеріальний збиток, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних викладених в цьому звіті, станом на дату оцінки 09 травня 2019 року становить 14824,00 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. в тому числі ПДВ (20%)-2470,67 грн.. За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку , що внаслідок залиття належної [PERSON] на праві власності квартири, яке сталося через несправність на внутрішньоквартирних мережах гарячого водопостачання в квартирі відповідачів , позивачу завдано майнової шкоди в сумі 14824,00 грн .. Відповідачами не було надано суду доказів про те, що шкоди завдано не з їх вини, тому суд з огляду на встановлені обставини приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України , стягнувши з відповідача судовий збір , витрати пов`язані з правничою (правовою) допомогою адвоката Карчевського С.О. в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень 00 копійок, а також витрати, пов`язані із залученням спеціаліста - суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятьсот) гривень 00 копійок .

Outcome: approved