Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 16.12.1997 року між нею та відповідачем [PERSON] , на товарній біржі «Ва-Банк» був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , за будинком також закріплена земельна ділянка загальною площею 432 кв.м. на підставі рішення міської ради народних депутатів м. Херсон, №19 від 11.01.1968 року. Зазначений договір був зареєстрований в Херсонському ДБТІ в реєстрову книгу №39 за реєстровим №8590 від 16.12.1997 року. Сторонами виконанні всі умови договору в повному обсязі, проведений розрахунок. На момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу нотаріальному посвідченню він не підлягав, про що і було зазначено у договорі.. Просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу №406 житлового будинку [ADDRESS] , укладений 16.12.1997 року на товарній біржі «Ва-Банк»23139456 між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.05.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка діяла на день виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визначено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до положень ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Судом установлено, що 16.12.1997 року між [PERSON] та [PERSON] на Херсонській регіональній біржі нерухомості був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] будівлями та спорудами. За домоволодінням закріплено земельну ділянку загальною площею 432 кв.м. на підставі рішення міської ради народних депутатів м. Херсона за №19 від 11.01.1968 року, згідно до якого позивач сплатив відповідачу вартість житлового будинку відповідно до договору у розмірі 21143 грн. У свою чергу відповідачем були передані правові документи на будинок. Згідно до п. 10 договору купівлі-продажу в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Право власності на житловий будинок зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №39 за реєстровим №8590 від 16.12.1997 року. Після придбання житлового будинку позивач зареєструвалась та поселилась в ньому, про що свідчить місце реєстрація місця проживання зазначена у паспорті серії [NUMBER] , що посвідчує особу позивача. З моменту укладення договору [PERSON] , повністю прийняла спірний будинок у власність, несе усі необхідні витрати по його утриманню та проводить необхідні поточні ремонти. Однак, на теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право як власника, а саме здійснити реєстрацію права власності на вказаний будинок, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Згідно до статті 47 ЦК України (в чинній редакції 1963року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право укладати договори купівлі продажу і реєструвати їх на товарній біржі, передбачено ст.15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХП від 10.12.1991року. Однак, реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріального посвідчення, проте нотаріально посвідчити угоду сторони не можуть, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в органах технічної інвентаризації. Враховуючи, що 16.12.1997 року при укладенні договору купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що ними визнається і не заперечується, а після укладення договору, житловий будинок був переданий покупцю позивачу, яким вона користується до теперішнього часу, однак укладення договору, посвідченого біржою не є належним документом, що підтверджує право власності покупця на нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що порушене права позивача підлягає поновленню, шляхом визнання укладеного договору дійсним. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 47, 128, 153, 224, 227 ЦК України (в редакції 1963року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про товарну біржу»,

Outcome: approved