Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив визнати недійсним договір застави № 9571018961001 від 02.07.2013р.,посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Скасувати рішення про державну реєстрацію обтяження автомобіля Toyota Camry 6A/T, номер кузова [NUMBER], зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02.07.2013р. за № 13772395. Скасувати рішення про державну реєстрацію обтяження автомобіля Toyota Camry 6A/T, номер кузова [NUMBER], зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 02.07.2013р. за №13773338. Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства «МетаБанк» та [PERSON] на користь позивача 10863,34 - реальних збитків, 23110,20грн. - упущеної вигоди, 25000грн. - моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що під час здійснення обов'язків уповноваженого дилера, щодо реалізації, зокрема, автомобіля Toyota Camry 6A/T, номер кузова [NUMBER], з'ясувалося, що вказаний автомобіль за договором переданий в заставу ПАТ «МатаБанк», громадянином [PERSON], про що внесено відомості до реєстру обтяжень рухомого майна, що призвело до заподіяння збитків, завдання моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором застави № 9571018961001 від 02.07.2013р.,посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], укладений між ПАТ «МатаБанк» та [PERSON], останній передав у заставу автомобіль Toyota Camry 6A/T, номер кузова [NUMBER], сірого кольору, 2013 року випуску. За наслідком укладання вказаного правочину в реєстрі обтяжень рухомого майна, приватним нотаріусом накладена заборона відчуження вказаного рухомого майна. Позивач, посилається на те, що він на підставі договору укладеного між ним та ПІІ «ТОЙОТА-УКРАЇНА» про призначення уповноваженого дилера продукції «TOYOTA», укладеного 20 грудня 2012 року оплатив, з метою реалізації громадянину [PERSON], автомобіль Toyota Camry 6A/T, номер кузова [NUMBER]. Вказане вбачається з додатку до договору поставки автомобіля від 22.08.2013року, та видаткової накладної від 22 серпня 2013року та платіжним дорученням від 22 серпня 2013 року №25557 на суму 283222,80 грн. За актом прийняття-передачі від 22.08.2013року вказаний автомобіль був переданий суб'єктом господарювання ПІІ «ТОЙОТА-УКРАЇНА» уповноваженому дилеру ТОВ «Авто-Плаза». Отже вказаний автомобіль 2013року випуску, створений за кордоном та ввезений на територію України, що зокрема вбачається з декларації, з метою реалізації офіційним дилером, однак покупець за довідкою-рахунком від 22 серпня 2013року не зміг здійснити реєстрацію вказаного товару, через наявну заборону відчуження. Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 1,3,4,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. ч3. Ст. 215 ЦК України передбачено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На думку суду, оскільки [PERSON], не набував права розпорядження вказаним рухомим майном, правових підстав для передачі автомобіля в заставу банку у [PERSON] не було і така дія порушує права позивача як уповноваженого дилера на реалізацію транспортного засобу, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог, щодо визнання договору застави недійсним, позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами завдання реальних збитків, що на думку позивача полягають в нарахуванні відсотків за користування кредитними коштами дилером, під час реалізації транспортного засобу. Так відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивачем, не доведено необхідність укладання вказаної кредитної угоди, на придбання транспортного засобу, в свою чергу позивачем не було перевірено можливість реалізації вказаного автомобіля на момент укладання кредитної угоди з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Також позивачем не доведено завдання збитків у вигляді упущеної вигоди, так як на момент розгляду вказаної справи, автомобіль було відчужено третім особам, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію обтяження автомобіля, оскільки відповідно до витягів № 42419506 та №42419710, обтяження на вказаний автомобіль відсутні, що свідчить про відсутність порушеного права позивача в цій частині, що підлягає поновленню. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Суд вважає, що діями відповідачів позивачу не була завдана моральна шкода, та доказів завдання моральної шкоди позивачу суду не надано, враховуючи що дилером не понесені обґрунтовані збитки, в зв'язку з чим вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 грн. задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial