Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір кредиту №10-29/8360, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 47730 доларів США шляхом видачі кредитних коштів в іноземній валюті з позичкового рахунку боржника з наступною конвертацією через обмінну касу кредитора в гривню з подальшим перерахуванням їх на поточний рахунок ВАТ «ЗВН КІФ «Перший інвестиційно-будівельний», зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном погашення до 20 серпня 2033 року. Договір кредиту був забезпечений згідно іпотечного договору №02-10/3492 від 21.08.2008 року переданими в іпотеку майновими правами на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. З метою забезпечення виконання договору кредиту між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №02-10/3494, згідно з яким поручитель [PERSON] зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. Відповідачі, всупереч умов договору, не виконують свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 03 червня 2015 року утворилась заборгованість за договором на загальну суму 1570749 грн. 31 коп., з яких 990002 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, та 580746 грн. 83 коп. - заборгованість за відсотками. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 1570749 грн. 31 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, подала суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що згідно п.4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань за кредитним договором протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредитом та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідач [PERSON] сплатила позивачу останній платіж 11.01.2011 року. Наступний щомісячний платіж позичальник мала здійснити до 20 числа лютого. Таким чином обов'язок позичальника щодо повного повернення суми кредиту настав 21 квітня 2011 року: 21.02.2011 року (день порушення сплати щомісячного платежу) + 90 календарних днів (20 квітня 2011 року) + 1 робочий день, протягом якого позичальник зобов'язаний повернути повністю суму кредиту. Отже право вимоги позивача до відповідача виникло з 21.04.2011 року. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів 03.07.2015 року, тобто вже з пропуском строку позовної давності на один рік та два місяці. Виходячи з викладеного, представник відповідача [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та [PERSON] (позичальник) укладено договір кредиту №10-29/8360, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на інвестування житла шляхом видачі кредитних коштів в іноземній валюті з позичкового рахунку позичальника [NUMBER] в КМФ АКБ «Укрсоцбанк» з наступною їх конвертацією (обміном) через операційну касу кредитора в гривні з подальшим перерахуванням їх на поточний рахунок ВАТ «ЗВН КІФ «Перший інвестиційно-будівельний», в розмірі 47730 доларів США, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном погашення до 20 серпня 2033 року. Відповідно до п.1.1.1 договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами до 20 числа кожного місяця згідно графіку, починаючи з вересня 2009 року, останній платіж в серпні 2033 року. Відповідно до п.2.4.5 договору сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті кредиту на рахунок [NUMBER] у КМФ АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним місцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 1.1, 2.4, 2.9 цього договору, та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим договором, та своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1, 2.4 цього договору. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, передбачених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня кредитора погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п. 1.3 договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, банк в день укладення цього договору уклав з позичальником іпотечний договір та договір застави іменних безпроцентних (цільових) облігацій бездокументарних, а також з [PERSON] договір поруки. За умовами іпотечного договору №02-10/3492, укладеного 21 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель), та [PERSON] (іпотекодавець), іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту №10-29/8360 від 21 серпня 2008 року майнові права на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною проектною площею 41,70 кв.м., житловою - 18 кв.м. Згідно договору поруки №02-10/3494, укладеного 21 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель), та [PERSON] (позичальник), та [PERSON] (поручитель), поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки №10 від 21 серпня 2008 року. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов'язань, станом на 03 червня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1570749 грн. 31 коп. (74546,20 дол. США), з яких 990002 грн. 48 коп. (46984,53 дол. США) - заборгованість за кредитом, та 580746 грн. 83 коп. (27561,67 дол. США) - заборгованість за відсотками. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Разом з тим, як вбачається з п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, передбачених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня кредитора погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні, відповідач [PERSON] сплатила позивачу останній платіж з повернення кредиту 23.02.2009 року, а по нарахованим відсоткам - 11.01.2011 року, після чого жодних проплат відповідачем здійснено не було. Таким чином, відповідач допустила неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, не сплатила черговий платіж до 20.02.2011 року, внаслідок чого з 21.02.2011 року порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим відповідно до п.4.4 кредитного договору через 90 календарних днів - 21.05.2011 року сплив строк користування кредитом, і протягом наступного дня - 22.05.2011 року відповідач [PERSON] була зобов'язана погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), проте цього не зробила. Відтак починаючи з 23.05.2011 року у позивача виникло право звернення до суду за захистом порушеного права та почався перебіг позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів 01.07.2015 року, тобто після спливу позовної давності, поважних причин пропуску позовної давності не навів, доказів на підтвердження поважності причин пропуску позовної давності не надавав. Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно частини 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності, а також те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою після спливу позовної давності, і докази на підтвердження поважності причин пропуску ним позовної давності відсутні, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed