Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , третя особа: Другий ВДВС м. Чернівці, про припинення нарахування аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами з батька дитини, про стягнення аліментів з матері на утримання дитини. Посилався на те, що з відповідачкою протягом 2005-2012 років перебував у шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.03.2012 року розірвано. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.08.2013 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , визначено місцем проживання дитини [PERSON] місце проживання його матері за адресою [ADDRESS] , стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини та прийнято рішення про відібрання дитини та передачу її матері. Однак рішення про відібрання дитини виконано не було оскільки під час здійснення виконавчого провадження дитина неодноразово відмовлялась йти до матері та проживати з нею. Зазначив, що 3 весни 2013 року та по даний час дитина проживає з позивачем у м. Чернівці та навчається у ЗОШ №2. Також вказав, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2018 року задоволено його позов до [PERSON] по визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини з її матері. При цьому постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 02.05.2018 року зазначене рішення було скасовано в частині стягнення аліментів з [PERSON] , оскільки не було припинено стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.08.2013 року. Враховуючи, те що дитина проживає з 2013 року з батьком однак згідно розрахунку наданого виконавчою службою станом на 01.10.2019 року заборгованість позивача становить 88\~566 грн. 40 коп. з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив припинити нарахування аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] .. Звільнити його від сплати вже нарахованої заборгованості за аліменти та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просив стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Від неї надійшла заява про порушення правил підсудності та як наслідок вона не бачить сенсу надави докази, які вказують на безпідставність заявлених вимог. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та просив його задовольнити. У зв`язку із неявкою відповідачки не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Начальником відділу надано клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Вирішення спору залишили на розсуд суду. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.03.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська №209/579/13-ц від 07.08.2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини. Зокрема даним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.01.2013 року (а.с.7-9). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.08.2013 року залишено без змін (а.с.10-14). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] третя особа служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Визначено місцем проживання малолітнього [PERSON] місце проживання його батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 13.07.2017 року. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 02.05.2018 року скасовано рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2018 року в частині задоволення позову щодо стягнення аліментів. В решті рішення залишено без змін (а.с. 15-18). Відповідно до зазначеної постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 02.05.2018 року, колегія суддів вважає що з часу постановлення Дніпровським районним судом судового рішення змінилися обставини, що впливають на вирішення спору. Так, протягом всього часу після постановлення рішення дитина проживає разом з батьком [PERSON] .. Мати [PERSON] практично з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає та не цікавиться її розвитком. На засідання служби у справах дітей Чернівецької міської ради не приїжджала. Неповнолітня дитина [PERSON] в судовому засіданні суду першої інстанції висловив своє бажання проживати разом з батьком. Так, ч. 2\~ст.18 СК України\~передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом\~ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Вимогами ст.273\~СК України\~визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч.4\~ст.273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як визначено ч.8, ч.9\~ ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Отже враховуючи те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з батька дитини, змінились обставини та сімейний стан платника аліментів, а саме дитина проживала та проживає з батьком, суд вважає, що позов в частині припинення нарахування аліментів обґрунтований та підлягає задоволенню. За встановлених обставин обґрунтованою є також вимога про звільнення позивача від сплати вже нарахованої заборгованості за аліментами, яка відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП №51936686 від 29.10.2019 року станом на 01.10.2019 року становить 88\~566 грн. 40 коп.. Щодо вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до\~ст. 180 СК України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, як на позивачу так і на відповідачу лежить обов`язок по утриманню дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Враховуючи те, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, беручи до уваги положення ст. 182 СК України, суд вважає необхідним задовольнити вимоги щодо стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Крім того у позовній заяві позивачем було надано орієнтовний розрахунок судових витрат пов`язаних із розглядом справи у сумі 4800 грн., однак враховуючи, що на час ухвалення рішення документального підтвердження таких витрат суду не надано вони не можуть бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved