Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06.02.2012 з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24.01.2012 до досягнення дитиною повноліття. В 2015 році у нього народилася друга донька [PERSON], [INFO], на утримання якої на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 24.11.2016 він сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 20.09.2016 до досягнення дитиною повноліття. Аліменти він сплачує вчасно та в повному обсязі, середній розмір аліментів на місяць становить 6400 грн, крім того, вираховується заборгованість, яка утворилася не з його вини, в результаті чого загальний розмір стягнень з заробітної плати становить 70%, що ставить його скрутне матеріальне становище. На даний час він одружився, він проживає разом з вагітною дружиною [PERSON] та її неповнолітньою донькою, які знаходяться на його утриманні. Коштів, які залишаються після вирахування з його заробітної плати аліментів та заборгованості, не вистачає навіть на сплату комунальних послуг та купівлю продуктів харчування та предметів першої необхідності. Таким чином, посилаючись на зміну майнового та сімейного стану, просив зменшити розмір стягнутих аліментів до 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Зазначив, що розмір всіх відрахувань з його заробітної плати становить 50%, а не 70%, як зазначено в позові. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом не згодна в повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти позову. Враховуючи заяву відповідача, суд вважає можливим розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЕД № 047547, виданим 10.07.2006 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06.02.2012 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від 24.01.2014 до повноліття дитини. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], його матеріальний та сімейний стан змінилися, у зв'язку з чим просив переглянути розмір стягнутих аліментів. Судом встановлено, що 31 березня 2015 року у позивача та третьої особи [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 364120, виданим 09.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. На підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 24.10.2016 з позивача на користь третьої особи [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2016 до повноліття дитини. В судовому засіданні також встановлено, що 21.07.2017 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], про що складно відповідний актовий запис за № 52, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 232887, виданим 21.07.2017 Новопсковським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Згідно довідки, виданої Новопсковським РТМО 21.08.2017 за вих. № 507, дружина позивач [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації Новопсковського РТМО з діагнозом вагітність 5-6 тижнів. Відповідно до звітів про здійснені відрахування та виплати, виданих Новопсковським РТМО, вбачається, що позивач [PERSON] працює в Новопсковському РТМО, за постановами державної виконавчої служби від 28.05.2013 ВП № 38038396, виданої за виконавчим документом №2/1219/103/2012 від 01.03.2012, та від 26.12.2016 ВП №53083688, виданої за виконавчим документом №2/420/936/16 від 24.11.2016, з його заробітної плати утримуються аліменти у загальному розмірі 50%. Загальна сума доходу за період з 01.01.2017 по 31.10.2017 становить 161474,98 грн, розмір сплачених аліментів з заробітної плати за вказаний період складає 62975,22 грн. Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Новопсковським районним судом Луганської області рішення у 2012 році про стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] змінився сімейний та матеріальний стан платника аліментів, а саме: 31.03.2015 у нього народилась ще одна донька [PERSON], на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням суду; 21.07.2017 він зареєстрував шлюб з [PERSON] Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], змінився його матеріальний та сімейний стан, що у відповідності до ст.192 Сімейного СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Решта обставин, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову для зменшення раніше визначеного за рішенням суду від 06.02.2012 розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], зокрема перебування на його утриманні дружини [PERSON] та її неповнолітньої доньки, в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведена, а тому не може бути підставою для зменшення аліментів, передбаченими ст.192 СК України Крім того, ч. 2 ст. 182 СК України визначений мінімальний розмір аліментів на дитину, якій до 08 липня 2017 року складав не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а з 08 липня 2017 року, у звязку із внесенням Законом № 2037-VІІІ від 17.05.2017 відповідних змін у дану статтю, став становити: не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В силу вимог ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вирішення справи. За таких обставин, при вирішенні цієї справи суд має враховувати вказані зміни, керуватись тим матеріальним законом, якій існував як на час виникнення відносин сторін, так й законом, якій є чинним на момент розгляду цієї справи, оскільки вищезазначені відносини сторін з приводу сплати аліментів з позивача на користь відповідача з приводу сплати аліментів продовжують існувати досі. З огляду на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та внесені зміни до матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06 лютого 2012 року та стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved