overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 25.01.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порнушенням схеми обліку, про що складено акт №178304. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 10615,80 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 10615,80 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 10615,80 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 27.01.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.02.2012 року за адресою: [ADDRESS] представниками позивача встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порнушенням схеми обліку, про що складено акт №162510. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, п. 35,48,53 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, просив стягнути з відповідачки на його користь суму перерахунку за порушення правил користування електричною енергією в сумі 573,88 грн., нарахованих їй по акту, та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд на підставі письмових доказів, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. В її присутності контролерами позивача складено акт про порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення електроустановок до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. За актом нараховані за Методикою НКРЕ 573,88 грн., які не погашено відповідачкою, що підтверджено представленим суду розрахунком. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач не має право безобліково споживати електричну енергію, згідно з п.48 цих Правил несе за це відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої заборгованості за порушення правил користування електричною енергією по акту в сумі 573,88 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 27.03.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.06.2006 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №DNH4KR90850276 на суму 4808,43 гривень зі сплатою 25,08 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 4808,44 грн., по відсотках - 23958,09 грн., пеня - 42571,93 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 3566,92 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 75405,38 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 01.06.2006 року відповідач повинен був повернути позивачу 4808,43 гривень з урахуванням 25,08 відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, що ним не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останнього на його користь суму за кредитним договором 75405,38 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 27.03.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.04.2013 року між ним та відповідачкою укладено кредитний договір на суму 12208,85 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,00% на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак на теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 11736,18 грн., по відсотках - 687,60 грн., залишок по несплачених штрафах - 2572,73 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 249,83 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 16246,34 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 12.04.2013 року відповідачка отримала суму 12208,85 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,00% на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, що нею не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої на його користь суми за кредитним договором 16246,34 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 29.11.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.07.2007 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 40170,00 гривень на строк до 12.07.2012 року зі сплатою відсотків в розмірі 19,4 % річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору між позивачем і [PERSON] укладено договір поруки, згідно до якого останній зобов'язується відповідати перед позивачем за зобов'язання [PERSON] Однак на теперішній час відповідачі свої зобов'язання не виконали в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 25977,32 грн., по відсотках - 7264,10 грн., пеня за прострочену сплату кредиту - 33319,45 грн., пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків - 761,94 грн., сума індексації за прострочену оплату - 9,62 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь суму боргу за кредитним договором 37332,43 грн. та судові витрати. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 13.07.2007 року відповідач [PERSON] повинен був повернути позивачу 40170,00 гривень з урахуванням відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. Відповідач [PERSON] за договором поруки добровільно взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача [PERSON] На теперішній час відповідачі свої зобов'язання за договором не виконали. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідачів, і підлягають судовому захисту шляхом солідарного стягнення з останніх на його користь суми за кредитним договором 37332,43 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 29.11.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.05.2007 року між ним та відповідачкою укладено кредитний договір на суму 500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак на теперішній час відповідачка свої зобов'язання не виконала в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом - 8407,16 грн., по відсотках - 14586,85 грн., комісія - 4689,91 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф 1384,20 грн. Просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за кредитним договором в сумі 29568,12 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про розгляд справи в її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 23.05.2007 року відповідачка отримала суму 500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, що нею не заперечується. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідачки, і підлягають судовому захисту шляхом стягнення з останньої на його користь суми за кредитним договором 29568,12 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що після смерті його матері залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки у розмірі 4, 6184 га, розташованої на території Слобідської сільської ради Каховського району Херсонської області. При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача на позові наполягає, відповідач з позовом згоден. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 7). Наявність родинного зв'язку між позивачем та померлою підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4, 6184 га, розташованої на території Слобідської сільської ради Каховського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії [NUMBER] (а.с. 8). Спадщину після смерті матері прийняв позивач, шляхом постійного проживання із спадкодавцем (а.с. 10). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернувся позивач [PERSON], інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 11). При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав йому було відмовлено на тій підставі, що ним не надано оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 11). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом, відмову від спадщини не заявляв та іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно, яке залишилося після смерті матері та складається з земельної ділянки не має змоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що 12.09.2009 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім»я розпалася і відновити її неможливо. Спору про розподіл майна у них немає. У відділі РАЦС розірвати шлюб відповідач відмовляється. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б його інтересам. Просив шлюб між ними розірвати. В заяві до суду позивач позовні вимоги підтримав, просив справу слухати без його участі. Відповідач до суду не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд проводить розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 12.09.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 222 (а.с. 5). Сімейне життя між сторонами не склалося, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом було надано сторонам строк для примирення, але примирення між ними не відбулося. Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли спірні шлюбно-сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються ст. ст. 112, 113 СК України. З огляду на зазначене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечило б їх інтересам, тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що 26 вересня 2009 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім»я розпалася і відновити її неможливо. Вони разом не проживають. Спору про розподіл майна у них немає. Примирення між ними виключається, оскільки шлюб розпався остаточно. Просив шлюб між ними розірвати. В заяві до суду позивач позовні вимоги підтримав, просив справу слухати без його участі. Відповідач до суду не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд проводить розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 26 вересня 2009 р. Роменським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 58 (а.с. 5). Сімейне життя між сторонами не склалося і збереження сімї стало неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли спірні шлюбно-сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються ст. ст. 112, 113 СК України. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечило б їх інтересам, тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved