Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із грубим порушенням діючого законодавства було вчинено виконавчий напис № 16199 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 14154,80 грн. На підставі вищезазначеного виконавчого напису 07.07.2021 державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Прасоловою А.С. було відкрито виконавче провадження № 9387. Про нібито наявну у Позивача заборгованість перед Відповідачем, [PERSON] дізнався тільки з постанови державного виконавця Прасоловою А.С. про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2021. Позивач не отримував ні від приватного нотаріуса Остапенко Є.М., ні від відповідача будь-яких повідомлень про наявність у нього заборгованості на вищезазначену суму. [PERSON] взагалі не згоден з наявністю у нього заборгованості перед ТОВ «Фінпром Маркет» та власне з її розміром, оскільки він не укладав ніяких договорів та немає ніяких зобов`язань, перед Відповідачем. Вважає, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки у нього перед ТОВ «Фінпром Маркет» відсутня будь-яка заборгованість, у тому числі і розмірі 14154,80 грн. Таким чином Позивач вважає, що його законні права та інтереси порушені, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, шляхом подання позовної заяви, оскільки виконавчий напис нотаріуса, на думку Позивача є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки наявний спір щодо стягнення заборгованості. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.08.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання, витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Свгена Михайловича матеріали нотаріальної справи, сформованої за заявою ТОВ «Фінпром Маркет» про вчинення виконавчого напису нотаріуса № 16199 від 31.03.2021 та витребувати у приватного виконавця Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Прасолової Аліни Сергіївни матеріали виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 16199 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 14154,80 гривень. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.08.2021 зупинено стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРП0У:43311346, грошових коштів у розмірі 14 154,80 гривень на підставі виконавчого напису від 31.03.2021, зареєстрованим у реєстрі №16199, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Євгеном Михайловичем. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 30.08.2021 відповідача надав заяву про визнання позовнх вимог, згідно якої просить позовні вимоги позивача задовольнити в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227. Третя особа - Приватний виконавець Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Прасолова Аліна Сергіївна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала матеріали виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 16199 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 14154,80 гривень. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2021 державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Прасоловою А.С. було відкрито виконавче провадження № 65989863 за виконавчим написом №16199, виданого 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за період з 20.02.2020 по 31.03.2021 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7200 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами і комісією у розмірі 2203,20 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею в розмірі 4701,60 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн. Разом 14157,80 грн. (а.с.13). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Звертаючись до суду, позивач посилвся, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки крім іншого були відсутні відомості про безспірність вимоги. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання позивачем зазначеної вимоги, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості оспорити вимогу або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та 50 відсотків судового збору при подання зяави про забезпечення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. З відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору.

Outcome: approved