Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 09.07.2010, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з виховання дітей, ведення спільного господарства. Крім того, сторони більше шести місяців проживають окремо. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Після дев`яти років спільного проживання, шлюб фактично припинено. Внаслідок того, що у сторін різні характери та погляди на життя, в сім`ї часто почали виникати конфлікти та непорозуміння, що негативно відображалось на сімейних відносинах та їхніх дітях. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишаться проживати з відповідачем. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву до суду в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час та місце розгляду повідомлялася шляхом направлення їй судової повістки про виклик у судове засідання засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання та телефонограмами, про причини неявки в судове засідання не повідомила. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 09.07.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 02.07.2019, про що зроблено актовий запис №28 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишаться проживати з відповідачем. Позивач налаштований проти підтримання шлюбних відносин тому неможливим є примирення сторін. Спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved