Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 02 лютого 2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5800,00 грн.. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти, проценти не повертає, у зв'язку з чим, станом на 12 червня 2016 року виникла заборгованість в сумі 14350,95 грн., яка складається із тіла кредиту - 6228,44 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1570,61 грн., заборгованість за пенею - 4652 грн., заборгованість за штрафом - 1050,00 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована складова), та 659,57 грн. (процентна складова), з них 309 грн. 67 коп. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дата зміни облікових правил банка). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість по договору кредиту 14350,95 грн. та судовий збір - 1378,00 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 02 лютого 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, довідки про умови кредитування, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5800 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до п. 1.1.2.1.7. Умов та Правил позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 12 червня 2016 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитом - 6228,44 грн., заборгованість за процентами - 1570 грн. 61 коп.. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання щодо повернення кредиту, процентів за його користування, не виконує, вимога про стягнення з нього вказаних коштів є обґрунтованою. Разом з цим, вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. З досліджених в судовому засіданні Умов та Правил, зокрема п.п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.7.6, вбачається, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів; при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Частиною першою статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, згідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Рішення суду не можу ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача пені та штрафів, в супереч вказаних вимог закону, позивачем не надано доказів (тарифів) на підтвердження встановлення їх розміру, у зв'язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість вказаних вимог. Посилання представника позивача на п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил, як вимогу про стягнення штрафу 500 грн. (фіксована складова) + 5 % (процентна складова) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане положення Умов та Правил не містить визначення розміру штрафу, в тому числі фіксованої та процентної складової. Враховуючи, що суд позбавлений можливості самостійно витребувати докази, а представник позивача у часті у судовому розгляді не приймав, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені - 4652 грн., штрафу - 1050,00 грн., а також штрафу 500,00 грн. (фіксована складова), та 659,57 грн. (процентна складова) не доведена, у зв'язку з чим, в задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З врахуванням викладеного, враховуючи що позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на його користь мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору в сумі з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 748 грн. 25 коп. (1378 х 54,3% / 100%= 748, 25 грн.).

Outcome: partial