Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 31.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] остання отримала кредит у розмірі 16 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Кредит був виданий під поруку [PERSON] та [PERSON], згідно договорів з якими боржник і поручителі зобов'язались нести солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі за зобов'язаннями [PERSON], що виникли з кредитного договору. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 15 422,25 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору № 68303_cred від 31.05.2007 року між «Приватбанком» та відповідачем [PERSON] остання отримала від названого банка кредит у розмірі 16 000 гривень, з кінцевим терміном повернення - 20.05.2009 року, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 30 % на рік. Натомість, свої зобов'язання [PERSON] з повернення кредиту та процентів за його користування, що передбачалося графіком розрахунків належно не виконав та станом на 16.04.2014 року у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, в розмірі 22 318,20 грн., яка складається з наступного: 5351,85 грн. - заборгованість за кредитом, 16 966,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Такий розмір заборгованості достовірно підтверджено наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до договорів поруки від 31.05.2007 року, укладених між «Приватбанком» та [PERSON] і [PERSON] останні виступили поручителями [PERSON], зобов'язались нести відповідальність у повному обсязі за виконання названим позичальником своїх обов'язків за укладеним кредитним договором, через що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Крім того, суд має стягнути з відповідачів загальну суму заборгованості за винятком суми, яка була вже стягнута з відповідача за вищевказаним кредитним договором судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2010 року. Суд також вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів витрати по оплаті судового збору в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved