Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №0860869001/Т/973823 від 11.06.2012 року у розмірі 158\~689,97 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.06.2012 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір №0860869001/Т/973823 на споживчі потреби в розмірі 100\~000,00 грн. зі сплатою 0,01% за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.02.2015 року. Відповідач скористалась кредитними коштами, проте не виконує прийняті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 28.07.2017 року має заборгованість в сумі 158\~689,97 грн., з яких: 71\~157,12 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,23 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 32,62 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 85\~700,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1800,00 грн. штраф по кредиту. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №0860869001/Т/973823 від 11.06.2012 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №608690 від 11.06.2012 року, де остання є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. У разі порушення [PERSON] зобовязань, що випливають з кредитного договору, поручитель разом з боржником відповідають перед позивачем як солідарні боржники. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розряду справи не звертались. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 11.06.2012 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір №0860869001/Т/973823 на споживчі потреби в розмірі 100\~000,00 грн. зі сплатою 0,01% за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.02.2015 року. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Дотепер відповідач не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за договором №0860869001/Т/973823 від 11.06.2012 року, станом на 28.07.2017 року має заборгованість в сумі 158\~689,97 грн., з яких: 71\~157,12 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,23 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 32,62 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 85\~700,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 1800,00 грн. штраф по кредиту. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором №0860869001/Т/973823 від 11.06.2012 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №608690 від 11.06.2012 року, де остання є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. У разі порушення [PERSON] зобовязань, що випливають з кредитного договору, поручитель разом з боржником відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №0860869001/Т/973823 від 11.06.2012 року,\~\~яка до цього часу не погашена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 158\~689,97 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 2380,35 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved