Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] Дана квартира належить йому на праві приватної власності. В даній квартирі з 25 грудня 2001 року зареєстрований його син [PERSON] Відповідач [PERSON] з 2009 року проживає на території Росії, має там сім'ю, постійну роботу, крім того, отримав громадянство Російської Федерації, внаслідок чого відсутній у даному помешканні без поважних причин понад рік. Оскільки відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає, жодним чином в утриманні помешкання, оплаті комунальних послуг участі не приймає, позивач не має змоги вчиняти правочини з вказаним майном, а також оформити соціальну допомогу та субсидію на сплату комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються права позивача, як власника даного помешкання та чиниться перешкода у праві розпоряджатися та користуватися квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву від 06 лютого 2018 року про те, що він дає згоду на зняття його з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, долучені до матеріалів позову, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.319, ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено наступне, що у відповідності з договором від 27 червня 1992 р. власником квартири за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Відповідно до довідки про належність житлової площі на квартиру, виданої 21 липня 1992 року начальником Шепетівського МБТІ, встановлено, що квартира [ADDRESS] площею 34,9 кв. м на підставі договору купівлі-продажу від 27 червня 1992 року №3040 належить [PERSON]. У відповідності до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено наступне, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: власник - [PERSON], [INFO], та зареєстрована особа - [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно довідки №408 від 23 травня 2018 року, виданої ПП «Управлінська компанія «Управдом» встановлено, що [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS] один; його син [PERSON] за вищезазначеною адресою не проживає з 2009 року по теперішній час. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин понад один рік не проживає за адресою: [ADDRESS], тому може бути визнаний втратившим право користування цим житлом. За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.319, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved