Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди у праві користування та розпорядженні 2/5 частками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням , розташованим за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником 2/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі були зареєстровані в спірному житлі на момент укладання договору купівлі-продажу, однак після відчуження частки житлового будинку, до теперішнього часу не знялися з реєстрації в ньому. Оскільки реєстрація відповідачів в належному їй житловому приміщенні порушує її права на користування та розпорядження ним, вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року провадження по справі відкрито. В судове засідання представник позивача адвокат Вельможко О.О. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 25 вересня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Єдемською-Фастовець О.О. , зареєстрованого в реєстрі за № 1941 , [PERSON] на праві власності належить 2/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у вказаному житлі зареєстровані [PERSON] , який є колишніми співвласником спірного житла, а також [PERSON] .. Відповідачі були зареєстровані в будинку до моменту набуття [PERSON] права власності на спірне житло. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак , положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї,. Таким чином, оскільки судом було встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, між сторонами договору найму житла не укладалося, реєстрація відповідачів в будинку створює [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню з підстав визначених статтями 383 та 391 ЦК України. На підставі ст. ст. 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved