Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.07.2015 року з нього щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На час присудження аліментів він працював неофіційно та мав достатній прибуток для їх сплати. Однак, в липні 2016 року позивач потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і в результаті отриманих травм з 06.10.2016 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності. Йому протипоказана важка фізична праця, психоемоційні навантаження, тому враховуючи наявну у нього спеціальність слюсаря-ремонтника, він не може знайти роботу, яка б відповідала вказаним умовам. На даний час позивач не працює, єдиним джерелом його доходів є пенсія по інвалідності розмір якої складає близько 1200 гривень в місяць. В той же час, розмір аліментів на дітей, які він повинен сплачувати, становить не менше 1287 гривень. Тому в зв'язку зі зменшенням розміру отримуваного ним доходу, погіршенням стану здоров'я, встановленням інвалідності, він на даний час не в змозі сплачувати визначену судом суму аліментів на дітей. З огляду на вищевикладене, вважає, що є всі підстави для зменшення розміру, що стягуються з нього аліментів на утримання дітей, оскільки його матеріальний стан змінився, він не працює, погіршився стан його здоровя і місячний дохід у вигляді пенсії по інвалідності є меншим за суму аліментів, які він має сплачувати за рішенням суду. Крім того йому також необхідні кошти для забезпечення своїх щоденних побутових потреб та лікування. На підставі наведеного позивач, враховуючи те, що розмір аліментів не повинен перевищувати 50% його доходу, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.07.2015 року у справі №2/679/441/2015 та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання також подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає, згідна на зміну розміру аліментів в сумі по 200 гривень в місяць на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову. Згідно розяснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому звязку з погіршенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням його здоров'я, він може подати до суду заяву про зменшення їх розміру. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і відповідно перебувають на її утриманні, що сторонами не оспорюється. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.07.2015 року, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15.06.2015 року. Як вбачається з даних трудової книжки [PERSON] позивач з 26.03.2013 року не працює, з 20.05. 2013 року по 15.05.2017 року отримував допомогу по безробіттю. Згідно довідки МСЕК від 17.10.2016 року, [PERSON] з 06.10.2016 року встановлено третю групу інвалідності, йому протипоказана важка фізична праця та психоемоційні навантаження. Вказане свідчить про те, що матеріальний стан та стан здоровя позивача змінилися і значно погіршилися. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів матеріальне становище та стан здоровя позивача значно погіршилися, розмір його доходу в порівнянні з 2015 роком зменшився, оскільки він на даний час не працює, йому встановлено ІІІ групу інвалідності, єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, що є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання трьох дітей та стягнути з позивача на користь відповідачки аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 гривень на кожного, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved