Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 29 листопада 1974 року між ним, позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб, про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (колишня назва відділ запису актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровськ) було складено відповідний актовий запис про шлюб № 3099, на підставі якого видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 377569 (копія свідоцтва додається). Проте, як йому стало відомо, шлюб розірвано на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 1288 від 27 листопада 1981 року, складеного Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (колишня назва - відділ запису актів громадянського стану виконавчого комітету Кіровської районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровськ). Про даний факт позивачу не було відомо взагалі, адже перебуваючи у шлюбі у нього з дружиною народилося двоє дітей Володимир, [INFO], та Сергій, [INFO]. До теперішнього часу із дружиною проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство, проживають в злагоді та любові. Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 січня 2017 року по цивільній справі № 200/427/17-ц було встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з 14 листопада 1978 року по теперішній час. Із зазначеного вище випливає, що перебування у шлюбі та його збереження здійснюється та завжди здійснювалось в інтересах позивача та відповідача. За всі роки, прожиті у шлюбі, жодного разу позивач не ініціював його розірвання. Позивач вважає, що вказаний вище актовий запис про розірвання шлюбу складений неправомірно, є таким, що порушує його інтереси, а отже повинен бути анульований. У звязку із зазначеним позивач просиванулювати актовий запис про розірвання шлюбу № 1288 від 27 листопада 1981 року, складений Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобовязати Центральний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області анулювати актовий запис про розірвання шлюбу № 1288 від 27 листопада 1981 року. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено судом, 29 листопада 1974 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (колишня назва відділ запису актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровськ) було складено відповідний актовий запис про шлюб № 3099, на підставі якого видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 377569. На підставі актового запису про розірвання шлюбу № 1288 від 27 листопада 1981 року, складеного Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (колишня назва - відділ запису актів громадянського стану виконавчого комітету Кіровської районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровськ). Про даний факт позивачу не було відомо, адже перебуваючи у шлюбі у нього з дружиною народилося двоє дітей Володимир, [INFO], та Сергій, [INFO]. До теперішнього часу із дружиною проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство, проживають в злагоді та любові. Даний факт підтверджено рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 січня 2017 року по цивільній справі № 200/427/17-ц яким встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] в період з 14 листопада 1978 року по теперішній час, поясненнями відповідача, сусідів іншими матеріалами тощо. Пунктом першим частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду. Відповідно пункту 4.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 3447/5 від 02.12.2016, далі Правила анулювання актових записів), актовий запис цивільного стану може бути анульований, зокрема, на підставі рішення суду. Пунктом 4.6. Правил анулювання актових записів змін встановлено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану. Статтею 108 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. Частиною третьою статті 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовій справі № 200/427/17-ц постановлене рішення від 26 січня 2017 року, яким встановлено факт проживання позивача та відповідача однією сімєю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у звязку з чим вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved