overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб, укладений між ним за відповідачкою від 11 листопада 2006 року, зареєстрований в РАЦСі Партизанського району міста Мінська Республіки Білорусь. Позивач посилався на таке: з 11 листопада 2006 року вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO]. Через деякий час після реєстрації шлюбу з різних причин спільне життя між ними не склалося. Вони не зійшлися характерами, виникали різноманітні конфліктні ситуації. На даний час фактичні шлюбні відносини припинені. Протягом тривалого часу вони не спілкуються. Проживають в різних державах. Спільного господарства не ведуть. З кінця 2012 року він перебуває у стані важкого захворювання та йому присвоєна перша група інвалідності. Спору щодо майна подружжя немає. Миритися не бажає. Між ними досягнута домовленість з питань виховання та утримання їх спільного сина [PERSON]. Позивач просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка направила телеграму та просила розглядати справу за її від сутності, з позовом згодна. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню. 11 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом РАГС Адміністрації Партизанського району міста мінська Республіки Білорусь, актовий запис номер 966. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], народження [INFO] року. Як вбачається з матеріалів справи, фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені остаточно в 2012 році з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, неможливості спільного проживання. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивачки, що сварки між подружжям негативно впливають на інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна подружжя. Дитина сторін залишається проживати з відповідачкою, з якою вона мешкає після припинення шлюбних відносин між сторонами. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 02 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис номер 402. Позивач посилався на таке: від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Фактично між ним та відповідачкою було припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною припинення шлюбних відносин він вважає, що вони мають різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові та взаємної довіри. Позивач просив розглядати справу за його відсутності. У заяві зазначив, що фактичні шлюбні відносини припинені з 23015 року, миритися він не бажає. Відповідач до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 02 серпня 2003 року позивач та відповідач зареєструвати шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис номер 402. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачкою. Фактичні шлюбні відносини припинені між сторонами в 2015 році з причини різних поглядів на життя, різних характерів, втрати почуття любові та взаємної довіри. Жодна із сторін не виявила бажання миритися на зберегти сім,ю. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя, сторони не мають неповнолітніх дітей. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 08 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району міста Києва, актовий запис номер 338. Позивач посилався на таке: від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. З серпня 2015 року сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя та різні інтереси. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору щодо розподілу майна та про місце проживання дитини немає. Позивач просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач 21 березня 2017 року звернулася до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 08 грудня 1995 року сторони зареєструвати шлюб, про що свідчить актовий запис номер 338, здійснений Відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району міста Києва. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], народження [INFO] року. Як вбачається з позовної заяви, сторони припинили фактичні шлюбні відносини в серпні 2015 року з причини різних поглядів на життя, різних інтересів, спільне господарство сторони не ведуть. Сторони не бажають відновлювати сімейні відносини. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна, а також щодо проживання неповнолітньої доньки сторін. Дитина проживає з відповідачкою. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 18 листопада 1992 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис номер 752. Позивач посилався на таке: тривалий час між ним та відповідачем відсутні фактичні шлюбні стосунки, кожний живе окремим життям, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, це має істотне значення. До судового засідання позивач не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Будь-яких заяв до суду не надходило. Суд вважає її неявку без поважних причин. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 18 листопада 1992 року сторони зареєструвати шлюб, про що свідчить актовий запис номер 752, здійснений Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Як вбачається з позовної заяви, сторони тривалий час не мешкають разом, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Сторони не бажають відновлювати сімейні відносини. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя, сторони не мають неповнолітніх дітей. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з відповідачки на його користь1519684,07 гривень, з яких: 1173917,43 гривень - заборгованість за кредитом; 191650,81 гривень - заборгованість за відсотками; 145304,74 гривень - пеня; 5370,35 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту; 3440,74 гривень - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам. Позивач посилався на таке: 28 липня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та відповідачкою укладено кредитний договір номер 1103/0708/98-516, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 140000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за користування кредитом на строк до 27 липня 2018 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає позивачеві право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених в договорі зобов,язаннях. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов,язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги за даним кредитним договором. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв,язку з чим станом на 07 серпня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 1519884,07 гривень. У судове засіданні представник позивача не з,явився, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних наданих доказів. Відповідачка до судового засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд вважає можливим постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 28 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір номер 1103/0708/98-516, згідно з умовами якого Банк надав Позичальникові кредитні кошти в сумі 140000,00 доларів США зі строком користування кредитом з 28 липня 2008 року по 27 липня 2018 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банкет» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсягу та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у вказаних зобов,язаннях, внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов,язків за кредитними та забезпечувальними договорами /зареєстрований за номером 1306, 1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г./. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ЄДРПОУ 16467237, юридична адреса: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, на користь [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Прилуцьким МРВ УМВС України в Чернігівській області від 25.12.2001 року, адреса: [ADDRESS], суму 35 646,71 гривень. Позивач посилався на таке: 18 березня 2014 року о 08 годині 50 хвилин мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Шкода» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (відповідач 2) водія автомобіля марки Нісан-Х траіл, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8674817 застраховано у СК. Гарант-Авто (відповідач 1). Одразу після отримання копії постанови суду та зібрання всіх необхідних документів позивачем було подано до страхової компанії Заяву про страхове відшкодування за вхідним №18104 від 12.05.2014 року. 19 травня 2014 року відповідачем 1 було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого позивачу, згідно якого матеріальний збиток завданий власникові автомобіля марки «Шкода» державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 17 049,82 гривень. 08.10.2014 року позивачем будо отримано лист датований 02.10.2014 роком за №6700/В від відповідача 1 в якому останній зазначав що він співчуває з приводу події, яка сталася та обіцяв в найближчий час здійснити виплату на суму з рішенням про погодження суми страхового відшкодування та виплати позивачу 17 049,82 гривень. Стаття 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає порядок прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та його виплати, а саме, п. 36.1. страховик,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором в розмірі 140 591,41 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 128 539,88 гривень, сума заборгованості за відсотками - 0,16 гривень, пеня - 11 205,62 гривень, сума за ставкою 3% від просроченої заборгованості по тілу - 845,75 гривень. Позивач посилався на таке: 04.07.2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11178255000 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 157 270,00 гривень з розрахунку 18% річних за користування кредитом на строк до 04.07.2014 року. В частині надання кредитних коштів, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав. 08.12.2011 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором в розмірі 155 042,39 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 105 233,39 гривень, сума заборгованості за відсотками - 17 774,49 гривень, пеня - 31 516,43 гривень, сума за ставкою 3% від просроченої заборгованості по тілу - 231,65 гривень, сума за ставкою 3% від просроченої заборгованості по відсотках - 286,43 гривень. Позивач посилався на таке: 11.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300576048196001 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 107 833,67 гривень з розрахунку 15.7% річних за користування кредитом на строк до 11.10.2020 року. В частині надання кредитних коштів, Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» свої зобов'язання виконав. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Бан» замінює АТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просила розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 19 жовтня 2007 року. Позивач посилався на таке: фактичні шлюбні відносини припинені 17 серпня 2016 року з причини постійних сварок, відсутності взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки з ведення спільного господарства. Позивач просив розглядати справу за його відсутності, в позовній заяві зазначив. що миритися з відповідачкою не бажає. Відповідачка у судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вважала, що примирення є неможливим, просила розірвати шлюб. Не згодна зх. причинами припинення фактичних шлюбних відносин, зазначила, що фактичні шлюбні відносини припинені в січні 2016 року, відсутній спір щодо розподілу майна та місця проживання дитини, вважає, що примирення є неможливим. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за наступних підстав: 19 жовтня 2007 року сторони зареєструвати шлюб, про що свідчить актовий запис номер 120, здійснений Відділом реєстрації актів цивільного с тану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою. З матеріалів справи вбачається. що фактичні шлюбні відносини припинені в січні 2016 року з причини постійних сварок між сторонами. Сторони не бажають відновлювати сімейні відносини. У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд з,ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні припини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причини припинення шлюбних відносин, небажання жодної зі сторін миритися, що підтверджується відсутністю про це заяви відповідача, а також позовних вимог позивача та зазначених причин припинення шлюбних відносин, суд прийшов до висновку, що примирення подружжя є неможливим і шлюб підлягає розірванню. Як встановлено у судовому засіданні, на час розгляду справи у суді між подружжям відсутній спір щодо розподілу спільного майна подружжя, а також щодо проживання неповнолітньої дитини. Дитина залишається проживати з матір,ю. Судові витрати віднести на позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved