Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить з урахуванням уточнених вимог: розірвати договір оренди землі № 333, укладений 01 лютого 2010 року між [PERSON] та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 8,4038 га (кадастровий номер 4423382500:16:005:0034) та зареєстрований 24 березня 2010 року Луганською регіональною філією ДП «Центр Держземкадастру» за № 041041600109; договір оренди землі № 333/1, укладений 06 вересня 2010 року між [PERSON] та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га (кадастровий номер 44233820500:16:008:0103) та зареєстрований 27 липня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за №442330004000330. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між [PERSON] та відповідачем було укладено спірні договори оренди землі строком на 10 років. [PERSON] помер 03.04.2015 та відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10.12.2015 приватним нотаріусом в реєстрі за № 258 земельні ділянки належать [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] є матірю малолітньої [PERSON] Пунктом 39 спірних договорів передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Позивач у звязку з необхідністю ведення особистого сільськогосподарського виробництва, що зумовлює використання за особистими потребами земельних ділянок, що належать позивачу, та передані відповідачу, 12 лютого 2016 року були направлені на адресу відповідача рекомендованою поштою заяви повідомлення про розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку, які були отримані відповідачем 19.02.2016, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Позивач вважає, що спірні договори оренди землі є розірваними згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України з 23 лютого 2016 року. Відповідач листом відмовив позивачу у поверненні належних позивачу земельних ділянок. Позивач вважає, що ним були дотримані усі умови щодо процедури розірвання договорів оренди землі. Відповідач у запереченні на позов просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що він виконав перед позивачем свій обовязок по оплаті орендної плати за 2013-2015 роки, а тому відсутні причини для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Посилаючись на ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, відповідач вважає, що підстав для розірвання договору не має. У спірних договорах оренди землі не прописано умов розірвання договору оренди землі, а тому, на думку відповідача, необхідно застосовувати приписи ст. 141 Земельного кодексу України. Також, як вважає відповідач, у договорах не визначені механізм розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та умови настання права на одностороннє розірвання. Відповідач також зазначає, що дострокове припинення договору оренди порушує задану спеціалізацію сівозмін, що негативно позначається на фінансовому стані підприємства, понесені витрати підприємства на земельну ділянку позивача не будуть покриті майбутнім врожаєм. Позивач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в уточненій позовній заяві просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд виходить з такого. 01 лютого 2010 року між [PERSON] (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди землі № 333, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів, на території Камянської сільської ради. Відповідно до п.п. 2, 8 договору в оренду передається земельна ділянка № 446 згідно акту на право власності загальною площею 8.4038 га строком на 10 років. Пунктом 37 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі, зокрема, розірвання договору. Згідно п. 38 даного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до умов п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. 06 вересня 2010 року між [PERSON] (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди землі № 333/1, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів, на території Камянської сільської ради. Відповідно до п.п. 2, 8 договору в оренду передається земельна ділянка № 1623 згідно акту на право власності загальною площею 1,2505 га строком на 10 років. Пунктом 37 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі, зокрема, розірвання договору. Згідно п. 38 даного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до умов п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Як вбачається з матеріалів справи, орендодавець [PERSON] помер, його спадкоємицею є [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10.12.2015 приватним нотаріусом в реєстрі за № 258 малолітній доньці позивача [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки загальною площею 8,4038 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 228563). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10.12.2015 приватним нотаріусом в реєстрі за № 2582 1,2505 га (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 812583). Дані земельні ділянки є предметом спірних договорів оренди земельних ділянок. Статтею 140 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішеннями власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчужена земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про обречу землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця, сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється. Пунктами 40 спірних договорів передбачено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. У разі реорганізації орендар зобовязаний письмово повідомити про це орендодавця. Отже, вказані договори є чинними і права за цими договорами перейшли до спадкоємця [PERSON] З свідоцтва про народження серії І-ЕД № 272747 виданого 25.04.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганської міського управління юстиції [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Заявами-повідомленнями від 12 лютого 2016 року позивач повідомив відповідача про розірвання спірних договорів оренди землі в односторонньому порядку з 23 лютого 2016 року. Вказані заяви відповідачем отримані 19 лютого 2016 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення і не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. Правовідносини сторін виникли внаслідок укладення договорів оренди землі і є такими, що випливають з земельних правовідносин. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз ст. 525, 651 ЦК України, ст. 31, 34 «Про оренду землі» свідчить про те, що Законодавець допускає розірвання договору в одноособовому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Укладаючи спірні договори оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначились з їх змістом, а тому спірні договори оренди землі є укладеними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як зазначено вище, пунктом 39 спірних договорів оренди землі передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Даний пункт договорів містить можливість одностороннього розірвання договору незалежно від настання певних обставин, а отже лише за бажанням однієї з сторін, вказаний пункт є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Камянської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 06.06.2016 щодо позовної заяви і інтересах малолітньої дитини, орган опіки та піклування при виконавчому комітет дійшов висновку, що [PERSON] діє в інтересах і на користь своєї доньки та ніяким чином не порушує її права та надано дозвіл [PERSON] від імені малолітньої доньки [PERSON] розірвати договори оренди земельних ділянок з СТОВ ім. Енгельса. Як вбачається з матеріалів справи позивач виявив бажання розірвати укладені з відповідачем спірні договори оренди, оскільки її донька є власником земельної ділянки та бажає її використовувати на власний розсуд. Враховуючи наведене вище законодавство, вимога позивача про розірвання спірних договорів оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі. До того ж, при укладенні спірних договорів було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, до якого включено, окрім типових умов, і особливі, у т.ч. умови пункту 39. Не оспорено відповідачем того факту, що позивач звертався до відповідача з відповідними заявами про розірвання догорів оренди землі в односторонньому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Не приймаються судом доводи відповідача про те, що сторонами не прописано умов та механізму розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, а тому в даному випадку необхідно застосувати норми ст. 141 Земельного кодексу, якою встановлений перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. Хоча пункт 39 спірних договорів оренди землі дійсно не містить умов та механізму розірвання в односторонньому порядку, однак їх відсутність за наявності можливості такого розірвання не може бути перепоною та звужувати права орендаря щодо реалізації свого права на розірвання договору. До того ж, обидві сторони на власний розсуд погодили саме таку умову договору і саме в такій редакції. Пункт 39 договорів є чинний, не визнаний недійсним, а тому повинен виконуватися у повному обсязі. Посилання відповідача на сплату ним орендної плати та належного виконання умов договору судом не приймається до уваги, оскільки не є предметом спору і не має вирішального значення для вирішення цієї справи. Щодо доводів відповідача про те, що дострокове розірвання договорів оренди землі негативно вплине на його діяльність, суд зазначає таке. Відповідач є субєктом господарювання відповідно до приписів Господарського кодексу України і здійснює підприємницьку діяльність. Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, усі ризики щодо власної господарської діяльності лежать виключно на субєкті господарюванні. До того ж, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. А тому позивач має право користуватися належними йому земельними ділянками на свій власний розсуд і таке право не порушує право відповідача щодо здійснення ним господарської діяльності. За таких обставин, враховуючи наявні докази, аналізуючи наведене вище законодавство, доводи сторін, вимога позивача є обґрунтованою з викладених вище підстав, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача, оскільки саме його відмова у законному праві позивача на розірвання договорів оренди землі зумовило звернення позивача з даним позовом.

Outcome: approved