Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.09.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], був укладений кредитний договір № SAMDN55000047591504, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за вище вказаним кредитним договором стоном на 31.07.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 9 965,71 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600 грн. В судовому засіданні представники позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Жовтяк О.В. та Лохмачова О.С. просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити з посиланням на обставини, що були викладені у запереченнях на позов та у зв'язку із спливом строку позовної давності, яку вони просили застосувати. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 07.09.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], був укладений кредитний договір № SAMDN55000047591504, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки наданої банком кредитна картка була випущена 14.07.2011 року під № 5457082308849707 та мала термін дії до 31 серпня 2015 року, а також 07.09.2011 року на вказану картку встановлено кредитний ліміт у виді 1000 грн. (а.с. 95, 97). Відповідач у відповідності до умов кредитного договору повинен щомісяця в строки, визначені Правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитом, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній період у разі порушення строків сплати заборгованості. Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконала, в зв'язку з чим сума заборгованості за кредитом, станом на 31.07.2017 року становить 9 965, 71 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідач та його представник в судових засіданнях ставили під сумнів те, що [PERSON] ознайомлювалась і підписувала довідки від 07.09.2011 року та 14.11.2011 року до умов кредитування з використанням кредитної картки по договору № SAMDN55000047591504, але клопотання про призначення по справі експертизи для з'ясування обставин, що мають значення для справи, вказані особи до суду не подавали, а тому суд вважає ці посиланням відповідача не доведеними. Крім цього, заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав до суду клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з правовими висновками зробленими Верховним Судом України та викладеним у постановах від 30.09.2015 року (справа №6-154цс15) та від 14.12.2016 року (справа №6-2462цс16), у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно довідки про умови та правила надання банківських послуг строк внесення боржником щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного зі звітним. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № SAMDN55000047591504 від 07.09.2011 року, останній платіж відповідачем був зроблений 05.03.2013 року у розмірі 80 грн. Разом з тим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише 31.10.2017 року, тобто після встановленого ст. 257 ЦПК України загального трирічного строку позовної давності. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв'язку із пропуском строку позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed