Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони спору мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2008 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, на даний час матеріальне становище позивача змінилось. 11 листопада 2011 року він уклав шлюб з [PERSON] та від цього шлюбу у нього народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, дружина на даний час не працює. Позивач офіційно не працевлаштований, його дохід мінливий. За таких підстав позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Також повідомив, що отримує мінливий прибуток, оскільки працює трактористом у ФГ «Вищеольчедаївське». Робота носить сезонний характер, оскільки взимку він постійно перебуває у центрі зайнятості. Його заробіток становить 6000 8000 грн., інколи 12000,00 грн. На даний час в нього на утриманні дружина, яка не працює та ще двоє синів і дочка дружини від першого шлюбу, яку він теж утримує, оскільки матеріальної допомоги на її утримання рідний батько не надає. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Зазначила, що на даний час в неї народилась ще одна дитина, яку вона теж утримує, а тому заперечує щодо зменшення розміру аліментів та способу їх стягнення, які стягуються на утримання сина. Враховуючи позиції сторін спору та оцінивши докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Суд встановив, що рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2008 з [PERSON] на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 21.07.2008 і до її повноліття (а.с.10,11). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, при вирішенні спору суд бере до уваги також те, що в частині 3\~статті 181 СК України\~зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одночасно дана\~норма встановлює,\~що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, законодавцем закріплено право зміни способу стягнення аліментів лише за позовом одержувача аліментів. В даному випадку, відповідач, як одержувач аліментів, заперечує проти задоволення позову позивача, як боржника, щодо зміни способу стягнення аліментів з частки від його заробітку (доходу) на тверду грошову суму. Крім того, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.7\~Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Як на підставу зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що його сімейний стан змінився і на час звернення до суду з даним позовом у нього склалось важке матеріальне становище. З доказів наданих позивачем суд встановив, що 11.11.2011 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.9). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Згідно довідки про склад сім`ї № 137 від 01.07.2020 виданої Степанівською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області до складу сім`ї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] входять: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та дочка дружини [PERSON] (а.с.13). Також позивач надав суду довідки № 137, 140 від 01.07.2020 видані Степанківською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з [PERSON] та перебувають на його утриманні (а.с.14,15). Разом з тим, факт проживання з позивачем дитини його другої дружини, від її першого шлюбу, не свідчить про перебування такої дитини на його утриманні. Крім того, суду не надано доказів того, що її рідний батько не сплачує аліменти на її утримання. Також суду не надано доказів того, що дружина позивача [PERSON] не працевлаштована та доказів на підтвердження обставин неможливості її працевлаштування в тому числі, за станом здоров`я чи з інших підстав. Одночасно суд встановив, що сімейний стан відповідача, а відтак і дитини сторін спору, теж змінився, оскільки відповідач уклала другий шлюб та в 2012 році у неї народилась друга дитина. Вказана обставина визнана позивачем в судовому засіданні. Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, наявність у позивача ще двох дітей від другого шлюбу в даному випадку зважаючи на розмір аліментів, які з нього стягуються на переконання суду не може слугувати підставою для зменшення розміру утримання на його дитину [PERSON] , [INFO] , оскільки усі діти є рівними в своїх правах, в тому числі у праві на отримання відповідного утримання від батьків. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як пояснив позивач, його дохід становить 6000 8000 грн., інколи 12000,00 грн. на місяць в сезон роботи, тоді як взимку він перебуває на обліку в центрі зайнятості. Разом з тим, позивач не надав суду відповідного доказу, в тому числі, довідки про доходи, місце роботи та її характер (сезонна, постійна), а також докази перебування на обліку в центрі зайнятості та розміру отриманих коштів. Тобто суд не може вважати доведеною обставину мінливості доходів позивача та його важкого матеріального становища за відсутності належних та допустимих доказів. Крім того, позивач не надав доказів того, що на час звернення до суду з даним позовом його матеріальне становище погіршилось в порівнянні з матеріальним становищем, яке в нього було на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Також, якщо брати за основу розмір аліментів з розрахунку середньої заробітної плати по Вінницькій області, який використовує державна виконавча служба при виконанні рішень судів про стягнення аліментів, в разі якщо боржник не працює та не має доходів, то 1/4 частка в перерахунку на тверду грошову суму становить близько 2075,00 грн., що є меншим ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та відповідно менше ніж мінімальний рекомендованим розмір аліментів на одну дитину. На переконання суду, стягнення аліментів у зазначеному вище розмірі не може призвести до порушення прав неповнолітніх дітей позивача, оскільки на їх утримання та на утримання самого позивача залишається ще 3/4 частини його доходу. Тобто, немає порушення рівності часток. Стаття 192 СК України дійсно передбачає таку обставину, як зміна сімейного та матеріального становища, разом з тим така зміна має бути такою, що унеможливлює надання матеріальної допомоги на утримання дитини. В даному випадку позивач має трьох рідних дітей, що виходячи з рівності прав кожної дитини, пріоритету інтересів дитини та її потреб над інтересами батьків, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки як вже зазначалось вище на утримання позивача та його двох синів залишається 3/4 частини його доходу. Відмовляючи в задоволенні позову, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Враховуючи вище викладене, зважаючи на положення вказаних вище норм, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed