Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа Мелітопольський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить 2/5 частини житлового будинку № 304 вул. Пушкіна в м. Мелітополь, що підтверджується договором дарування. Інші 3/5 частини будинку належить [PERSON], який являється третьою особою по даній справі. Як зазначає позивач, відповідачі по справі були прописані в вищезазначеному будинку на правах колишньої дружини та доньки позивача. 16.12.1999 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Як зазначає позивач, [PERSON] прописана,але не проживає в будинку з 2001 року а його донька [PERSON] прописана,але не проживає в будинку з 2009 року. Їх місцезнаходження позивачеві невідомо. На підставі вищевикладеного, ураховуючи, що відповідачі не проживає в будинку більше ніж півроку, позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком № 304 вул. Пушкіна в м. Мелітополь. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідачі не зявилися з невідомих причин, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи заперечень проти позову не надіслали. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Згідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України, власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок /квартиру/, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Позивачу на праві власності належить 2/5 частини житлового будинку № 304 вул. Пушкіна в м. Мелітополь, що підтверджується договором дарування./а.с.6-7/ Згідно довідки голови квартального комітету від 05.05.2015 року [PERSON] прописана,але не проживає в будинку з 2001 року а його донька [PERSON] прописана,але не проживає в будинку з 2009 року./а.с.15/ Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою з більше ніж 6 років. Те, що відповідачі не живуть у будинку, але залишаються в ньому зареєстрованими, порушує право позивача передбачене Конституцією України, статтею 319 ЦК України, на повне, на власний розсуд володіння, розпорядження і користування належним їй майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком № 304 вул. Пушкіна в м. Мелітополь.

Outcome: approved