Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 12.03.2012 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» і відповідачем було укладено кредитний договір № 130#00017162770, відповідно до якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 19 900 гривень, без обмеження цільового використання, процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 31 % річних, строком до 11.03.2017 року. Зазначає, що відповідач, відповідно до вимог п.1.4. кредитного договору зобов'язався погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам, комісії, інші платежі відповідно до його умов та графіку повернення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), що є його невід'ємню частиною. Крім того, зазначає, що відповідно до п.2.2. кредитного договору у разі порушення належного виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), та всім належним йому майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України. Звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 8.3. кредитного договору позивач має право в односторонньому порядку вимагати від відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості, а також у разі: а) затримки позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена кредитним договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом; б) перевищення повною сумою заборгованості за кредитом суми кредиту, який підлягав поверненню, більш на 10 відсотків; в) несплати відповідачем більше однієї виплати з повернення кредиту та/або процентів, що перевищує п'ять відсотків від суми кредиту, зазначеної; г) істотного порушення відповідачем будь-яких зобов'язань за кредитним договором; е) якщо позивачем буде виявлено недостовірність будь-якої з гарантій, наданих йому відповідачем згідно з п. 3.1 та/чи невиконання гарантії, зазначеної в п. 3.2. Звертає увагу суду на те, що відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з чим, станом на 22.10.2013 року загальна сума боргу відповідача за кредитним договором складає 29 050 гривень 64 копійок, з яких: 19 900 гривень - сума простроченої заборгованості за основним боргом; 308 гривень 45 копійок - сума строкової заборгованості за відсотками; 8 842 гривні 19 копійок - сума простроченої заборгованості за відсотками Вказує, що 30.08.2012 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір факторингу № 30/08-13, відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 130#00017162770 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] В зв'язку з чим TOB «АНСУ» набуло права вимоги кредитора до [PERSON] Крім того, зазначає, що 30.08.2013 року між TOB «АНСУ» та TOB «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 3А, відповідно до якого TOB «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаним кредитним договором. В зв'язку з чим відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 130#00017162770 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як було встановлено в ході судового розгляду, 12.03.2012 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» і відповідачем було укладено кредитний договір № 130#00017162770 (а.с.5-8), відповідно до п.1.1. якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 19 900 гривень, без обмеження цільового використання (п.1.3), процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 31 % річних (п.1.2.), строком до 11.03.2017 року (п.8.1.). Відповідно до п.1.4. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість перед позивачем по наданому кредиту та нарахованим відсоткам, комісії, інші платежі відповідно до його умов та графіку повернення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), що є його невід'ємню частиною (а.с.9-11). Відповідно до п.2.2. кредитного договору у разі порушення належного виконання відповідачем зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), та всім належним йому майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до п. 8.3. кредитного договору позивач має право в односторонньому порядку вимагати від відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості, а також у разі: а) затримки позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена кредитним договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом; б) перевищення повною сумою заборгованості за кредитом суми кредиту, який підлягав поверненню, більш на 10 відсотків; в) несплати відповідачем більше однієї виплати з повернення кредиту та/або процентів, що перевищує п'ять відсотків від суми кредиту, зазначеної; г) істотного порушення відповідачем будь-яких зобов'язань за кредитним договором; е) якщо позивачем буде виявлено недостовірність будь-якої з гарантій, наданих йому відповідачем згідно з п. 3.1 та/чи невиконання гарантії, зазначеної в п. 3.2. Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2012 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір факторингу № 30/08-13 (а.с.16-25), відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 130#00017162770 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та [PERSON] В зв'язку з чим TOB «АНСУ» набуло права вимоги кредитора до [PERSON] Крім того, 30.08.2013 року між TOB «АНСУ» та TOB «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 3А (а.с.26-36), відповідно до якого TOB «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаним кредитним договором. В зв'язку з чим відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 130#00017162770 від 12.03.2012 року, укладеним між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру заборгованості боржників, що є додатком до договір відступлення права вимоги № 3А від 30.08.2013 року (а.с.37-38). Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.11.13.4 кредитного договору відповідач погодився та надав ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» право на укладення останнім договору відступлення права вимоги за цим договором з будь-якою третьою особою. В зв'язку з вищевикладеним за вищезазначеними договорами факторингу № 30/08-13 від 30.08.2012 року та про відступлення права вимоги № 3А від 30.08.2013 року позивач, як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 130#00017162770 від 12.03.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» виконав взяті на себе зобов'язання, на відміну від відповідача, який свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором належно не виконав, що підтверджується довідкою про стан заборгованості від 22.10.2013 року №44/2013 (а.с.12) в зв'язку з чим станом на 22.10.2013 року загальна сума його боргу за кредитним договором складає 29 050 гривень 64 копійок, з яких: 19 900 гривень - сума простроченої заборгованості за основним боргом; 308 гривень 45 копійок - сума строкової заборгованості за відсотками; 8 842 гривні 19 копійок - сума простроченої заборгованості за відсотками. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за вказаним кредитним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останнього сума боргу за кредитним договором в розмірі всього 29 050 гривень 64 копійок, з яких: 19 900 гривень - сума простроченої заборгованості за основним боргом; 308 гривень 45 копійок - сума строкової заборгованості за відсотками; 8 842 гривні 19 копійок - сума простроченої заборгованості за відсотками, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати всього в розмірі 710 гривень 51 копійка, з яких: 290 гривень 51 копійка судового збору (а.с.4), 420 гривень, сплачених позивачем за оголошення про виклик відповідача (а.с.74). На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 509, 512, 514, 525, 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved