Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29.08.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2011 року за реєстровим №10606. Відповідно до умов договору продаж нежитлових приміщень було вчинено за 1260000 грн. Зазначений договір було виконано сторонами у повному обсязі. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2013 року договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2011 року було визнано недійсним. Рішення щодо застосування наслідків недійсності договору ухвалено не було. У зв'язку з вищезазначеним позивач просив суд застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2011 року за реєстровим №10606, шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» на його користь коштів в сумі 1260000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29.08.2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний Капітал» було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2011 року за реєстровим №10606. Відповідно до умов п.2.1 договору продаж нежитлових приміщень було вчинено за 1260000 грн., які отримані Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний Капітал» від [PERSON] до моменту підписання договору. Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2013 року, що було залишено без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 26.08.2014 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2011 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний Капітал», було визнано недійсним. З тексту вказаного заочного рішення вбачається, що питання про застосування наслідків недійсності зазначеного договору судом не розглядалось. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За змістом ст.216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до ст.11 ЦПК України. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків. Відповідно до п.п.5,10 вказаної Постанови вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним, чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Враховуючи, що заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2013 року, що набрало чинності, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2011 року було визнано недійсним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та слід застосувати наслідки недійсності вказаного договору, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» на користь [PERSON] сплачені за договором кошти в сумі 1260000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved