Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з початку 2007 р. по червень 2020 р. він та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . В 2019 р. відповідач була позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.06.2019 р. його визнано батьком доньки [PERSON] , [INFO] , про що було внесено відповідні відомості до актового запису про народження дитини. [INFO] відповідач [PERSON] народила доньку [PERSON] . Він проживає разом з доньками за адресою: [ADDRESS] . Відповідач байдуже ставляться до своєї дитини, її розвитку та вихованню. Просить суд: позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати її батьку [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник адвокат Бордюк Ю.В. позов підтримали. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Біцан О.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сумської міської ради у судове засідання не з`явився. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилися діти - доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.03.2019 р. позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до з роз`яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бажає йти на контакт, утримувати матеріально, стежити за духовним та фізичним розвитком власної дитини, тому служба вважає за можливе позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлені судом факти свідчать, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї доньки [PERSON] , [INFO] , тобто умисно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до неї крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved