Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 1975 року по 20.05.2013 року позивач працював на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді старшого контролера якості пошив очного цеху. На день звільнення адміністрація ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з позивачем не розрахувалися. На теперішній час заборгованість по заробітній платі складає 18422,04 грн., яка не виплачена до теперішнього часу. В добровільному порядку адміністрація відмовляється погасити заборгованість по заробітній платі, тому позивач змушений звернутись за поновленням свого порушеного права на оплату праці до суду. Відповідач заборгованість по заробітній платі визнає. Позивач вважає, що дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ст.116 КЗпП України відповідач повинен виплати йому середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку. На підставі викладеного, просить суд стягнути з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2016 року по 04.09.2019 року в сумі 39621,12 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 07.10.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставіст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. [PERSON] з 1975 року по 20.05.2013 року позивач працював на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді старшого контролера якості пошив очного цеху, що підтверджується записом у трудовій книжки. 20.05.2013 року [PERSON] звільнено з посади, про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці. Відповідно довідки №4/34/25-4-576 від 20.05.2013 року, виданої ВАТ «ХБК» - на день звільнення [PERSON] 20.05.2013 року сума, яка підлягає видачі на руки складає 18422,04 грн. Відповідно довідки №4/34/25-1-425 від 15.05.2014 року, виданої ВАТ «ХБК» середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 1181,90 грн. На теперішній час позивачу не виплачено заборгованість по заробітній платі. Відповідач повинен сплатити середній заробіток за 704 днів з 16.11.2016 року по 04.09.2019 року. Середній денний заробіток згідно довідки складає 56,28 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку складає: 704 днів * 56,28 грн. = 39621,12 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2017 року стягнуто з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33655,44 грн. за період з 07.06.2014 року по 15.11.2016 року. Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні їй суми від підприємства в день звільнення з вини відповідача та погашення заборгованості по заробітній платі на час розгляду справи відповідачем не здійснено, порушене право позивача на отримання належних їй сум при звільненні у встановлені законом строки - підлягає судовому захисту. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, що відповідає вимогам ст.117 КЗпП України, відповідно позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved