Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги мотивував тим, що 31.10.2005 р. управлінням Служби безпеки України в Сумській області відносно нього була порушена кримінальна справа у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яка розслідувалася слідчим прокуратури м. Ромни [PERSON] Йому предявлялося обвинувачення, обирався запобіжний захід - підписка про невиїзд, а в ході судового слідства кримінальна справа була направлена на додаткове розслідування та в подальшому закрита на підставі ст. 213 п.2, ст.6 п.2 КПК України. Незаконними діями прокуратури йому заподіяна моральна шкода, яку просив стягнути в розмірі 50000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини, викладені в позовні заяві. Представник прокуратури Сумської області [PERSON] позов не визнала, заперечення мотивувала відсутністю вини прокуратури в заподіянні моральної шкоди, наявність якої позивач і не довів. Представник прокуратури Сумської області [PERSON], що брав участь у справі, підтримав заперечення [PERSON] Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, які мотивував відсутністю правових підстав для відшкодування моральної шкоди Державною казначейською службою України, необґрунтованим розміром моральної шкоди в сумі 50000 грн., просив в позові відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 31.10.2005 р. управлінням Служби безпеки України в Сумській області відносно позивача була порушена кримінальна справа у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. (а.с. ). 21.11.2005 року прокуратурою Сумської області кримінальна справа була направлена до прокуратури м. Ромни для проведення досудового слідства. 22.12.2005 року слідчим прокуратури м. Ромни [PERSON] позивачу було предявлено обвинувачення за ч.2 ст.364 КК України та обрано міру запобіжного заходу - підписка про невиїзд. 15.03.2006 року кримінальна справа з обвинувальним висновком була направлена до Роменського міськрайонного суду, який за результатами судового розгляду 30.10.2006 року повернув її на додаткове розслідування прокурору м. Ромни. Постановою старшого слідчого Роменської прокуратури м. Ромни [PERSON] від 20.12.2006 кримінальну справу стосовно [PERSON] закрито на підставі п.2 ст. 213, ст. 6 п. 2 КПК України. Викладені обставини підтверджуються постановою про закриття кримінальної справи (а.с.4-6). Свідок [PERSON] підтвердив, що його батько під час слідства перебував у пригніченому стані, а після того як слідчий погрожував взяти батька під варту, то для батька така погроза була тяжким ударом. Будучи за фахом слідчим та розуміючи незаконність дій стосовно себе зі сторони слідства, батько пережив тяжкий стрес та приниження, яке посилювалося з приходом додому працівників міліції, які доставляли батькові повістку, тоді, коли до слідчого батько з»являвся завжди і про чергову явку до слідчого батькові повідомляли в прокуратурі. Він бачив, як під час судового розгляду справи в одному із судових засідань батько втрачав свідомість і для надання медичної допомоги викликалася швидка допомога. Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу відшкодування моральної шкоди, які регулюються ст.1176 ЦК України, ст. 1, 2 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (у редакції, чинній на час заподіяння шкоди), відповідно до яких право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, серед іншого, у випадку закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Як встановлено судом, 20.12.2006 р. слідчим прокуратури м. Ромни [PERSON] кримінальна справа відносно позивача була закрита на підставі ст. 213 п.2, ст.6 п.2 діючого на той час КПК України, оскільки під час слідства достатніх доказів вини позивача не добуто (а.с.4-6). Встановлено також, що незаконним притягненням позивача як обвинуваченого завдало моральної шкоди, призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, погіршення відносин з оточуючими, вимагало від нього додаткових зусиль із організації його життя. Під час проведення слідчих дій і судових засідань у нього різко погіршувався стан здоровя, що одного разу призвело до виклику швидкої допомоги для надання йому термінової медичної допомоги. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 4 вказаного Закону моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України право на компенсацію моральної шкоди виникає у випадках порушення прав особи. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 р. розмір мінімальної заробітної плати з 1 травня 2016 року становить 1450 грн. Як встановлено судом позивач був незаконно визнаний як обвинувачений по кримінальній справі за вчинення тяжкого злочину і відносно нього здійснювалося досудове та судове слідство протягом 1 року 1 місяця і 20 днів. Встановлено, що період перебування позивача під слідством з 31.10.2005 року по 20.12.2006 р. становить 1 рік 1 місяць і 20 днів та враховуючи вищевикладені обставини справи, характер моральних страждань, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок незаконного притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, з подальшим закриттям кримінальної справи на підставі ст. 213 п.2, ст.6 п.2 діючого на той час КПК України, суд вважає, що його вимоги підлягають частковому задоволенню і розмір відшкодування має становити 19817 грн., виходячи з розрахунку 1450х13+1450/30х20=19817 грн., що ґрунтується на вимогах чинного законодавства та засадах розумності, виваженості і справедливості, як це і прописано в ч. 3 ст. 23 ЦК України. Тому в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Заперечення відповідачів щодо відсутності підстав у позивача на відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на зазначених вище положеннях закону, а тому не можуть бути прийняті судом. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача - прокуратури Сумської області на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: partial