Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи в заяві, що товариство з обмеженою ідповідальністю «СЕЛЕНА ЛТД» є власником нежитлових приміщень: комплексу надання послуг власникам автотранспорту, загальною площею 176,1 кв.м., з яких: нежиле приміщення літера «А» площею 36,0 кв.м.; нежиле риміщення літера «Б» площею 20,1 кв.м.; майстерня обслуговування автомобілів (не капітальне приміщення) ітера «В» площею 120,0 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Азейбарджанська (колишня іонійських комісарів) 13а та двоповерхове приміщення контори з гаражами колишньої автоколони Гребінківського *СТПолтавської області в м. Гребінка вул. Петровського, 146. 05 жовтня 2009 року зазначені обєкти були здані позивачем в оренду строком на дванадцять місяців ідповідачу - [PERSON] та в письмовій формі були укладені договору оренди цих об єктів нерухомості №№ 1, 2. Згідно умов укладених договорів, встановлювалося, що орендар зобов язаний не здійснювати перебудову та еретанування орендованих будівель без письмової згоди орендодавця. У відповідності до умов зазначених Договорів орендодавець має право здійснювати перевірку порядку ккористання орендарем обєктів нерухомості та їх стану. В травні 2010року, при перевірці порядку використання уенОарем будівель, представником ТОВ було виявлено, що орендар, без повідомлення орендодавця та його письмової оди, здійснив перебудову та перепланування орендованих будівель у м. Києві. Також, орендар в порушення взятих на юе зобов язань не сплачував орендну плату по зазначенім договорам. На вимогу товариства про дострокове розірвання договорів оренди у відповідності до положень договорів кнди, відповідач категорично відмовився та заявив, що як орендар та особа, яка здійснила перепланування та 'ребудову орендованих приміщень він набув право власності на відповідні частки в зазначеному майні, що є, як ажає позивач, порушенням наданих йому чинніш законодавством прав, тому просить розірвати укладений між ічи договір оренди № 1 від 05 жовтня 2009 року та визнати за ТОВ «СЕЛЕНА ЛТД» право власності на нежилі зміщення комплексу надання послуг власникам автотранспорту, загальною площею 176,1 кв.м., з яких: нежиле имілцення літера «А» площею 36,0 кв.м.; нежиле приміщення літера «Б» площею 20,1 кв.м.; майстерня стуговування автомобілів (не капітальне приміщення) літера «В» площею 120,0 кв.м., що знаходиться за адресою: сто Київ, вулиця Азейбарджанська (колишня Бакінських комісарів) 13а. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, викладені в заяві, підтримав у значу обсязі, відповідач - в судове засідання не з явився, про день і час проведення попереднього судового засідання 5 повідомлений у встановленому законом порядку, але звернувся до суду з заявою, про визнання даного позову в таму обсязі, розгляду справи по суті у його відсутність, претензій до позивача ніяких немає. Оскільки у виниклих правовідносинах між даними сторонами визнання позову відповідачем не суперечить юну і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та враховуючи позицію сторін, суд вирішив продовжити хання справи по суті та вважає за можливе, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, закінчити розгляд справи аливши судове рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, пеному ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як шдставу своде вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючі отримані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає шдоволення частково з наступних міркувань. З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач є законним власником приміщень: комплексу надання послуг власникам автотранспорту, загальною площею 176,1 кв.м., з яких: риміщення літера «А» площею 36,0 кв.м.; нежиле приміщення літера «Б» площею 20,1 кв.м.; майстерня ІЧЯ автомобілів (не капітальне приміщення) літера «В» площею 120,0 кв.м., що знаходиться за адресою: тКшв. ву лиця Азейбарджанська (колишня Бакінських комісарів) 13а. В порушення умов договору оренди № 1, а ? без повідомлення орендодавця та його письмової згоди, відповідач здійснив перебудову та перепланування будівель по вул. Азейбарджанській 13а в м. Києві, що тягне за собою право позивача на дострокове вказаного договору, але відповідач, порушуючи взяті на себе умовами договору зобовязання, не визнавав його законного права на спірне майно, тому суд вважає, що вимоги позову щодо визнання права? асності на нерухоме майно, яке розташоване в місті Києві грунтуються на законі та визнання позову відповідачем є бути прийнято судом, а позовні вимоги в частині, що стосується майна, яке знаходиться в місті Гребінка - є підставними, тобто у суду немає законних підстав для їх задоволення. З матеріалів справи вбачається наступне. Нежилі приміщення комплексу надання послуг власникам тотранспорту, загальною площею 176,1 кв.м., розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 66:041:020 альною площею 2672 кв.м., яку використовує позивач на підставі наступних документів: Договір на право часового користування землею (в тому числі на умовах оренди) з Дніпровською РДА м. Києва від 10.12.1997р.; овідка до договору оренди земельної ділянки Київського міського управління земельних ресурсів № 377 від 3.12.1997р.; Витяг з бази даних Державного земельного кадастру від 14.01.2010р.; Витяг з технічної документації ' Ю-09542/2007 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 625 від 27.11.2007р.; лист Головного управління земельних ресурсів КМДА № 03-85/9473 від 17.05.03р.; клопотання № к-13049 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції; лист Головного управління земельних ресурсів КМДА від 20.02.2008р. № 03-56/6088. Згідно ст.ст. 627, 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обоє язковим для тконання сторонами. Відповідно до умов Договорів оренди (п. 7.1.) передбачено:- використовувати приміщення, що орендується, іля власних потреб, без права передачі орендованого приміщення в суборенду іншим юридичним чи фізичним особам;- тримувати приміщення у порядку, передбаченому санітарними і протипожежними правилами, а також правилами жплуатації встановленого в приміщенні санітарно-технічного та інженерного устаткування;- матеріально ідповідати перед орендодавцем за збитки нанесені внаслідок аварій та ліквідовувати наслідки аварій, що стались з юго вини;- не здійснювати капітальний ремонт, перебудову та перепланування приміщення без письмової згоди рендодавця;- здійснювати поточний ремонт приміщення;- безперешкодно допускати орендодавця до приміщення з іетою перевірки його використання у відповідності до цього Договору. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені оговором або законом, зокрема: припинення зобов язання внаслідок односторонньої відмови від зобов язання, якщо е встановлено договором або законом, або розірвання договору. Оскільки відповідачем не сплачувалась орендна лата протягом дії договору, то вони підлягають розірванню. В силу ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою аймодавця. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він гмає права на відшкодування їх вартості. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, що це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved