Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в позові вказує, що 09.07.2014 року між позивачем та відповідачембув укладений договір кредиту відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3450 гривень згідно Публічної пропозиції банка на укладання договору. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 21.03.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 19 295,72 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та витрати по сплаті судового збору. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся і через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено, що 09.07.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді первісно встановленого кредитного ліміту у розмірі 3450 гривень, зі сплатою за користування кредитом обумовлених тарифами названого банку відсотків. Крім того, сторони згідно Публічної пропозиції банка на укладання договору домовилися і про сплату визначених в останній неустойки за порушення виконання грошових зобов'язань. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 21.03.2017 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 10989,15 грн. - заборгованість за кредитом, 6886,37 грн. - прострочене тілу кредиту, 86,13 грн. - відсотки за кредитом, 1334,07 грн. - неустойка, а всього на загальну суму 19 295,72 гривень. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача, копією вищезазначеного кредитного договору, розрахунком позивача заборгованості відповідача та матеріалами справи. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved