Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.10.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови договору відповідач належним чином не виконувала, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 21.02.2018 р. становить 22957,82 грн. Розгляд справи проведено без повідомлення сторін в спрощеному позовному провадженні. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.02.2018 року складає 22957,82 грн., з них: заборгованості за кредитом 1270,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 13112,25 грн.; заборгованість за пенею 7005,97 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1069,42 грн. Відповідно до умов кредитування передбачено відповідальність за несвоєчасне внесення платежів у виді пені та штрафу. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те сааме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. У звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованість за пенею та комісією. В решті вимог - відмовити. За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, суд дійшов висновку, що сума пені з комісією підлягає зменшенню до розміру заборгованості за кредитом 1270,18 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 551, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial