Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 липня 2015 року померла його дружина [PERSON], яка була членом ЖБК № 307 та проживала у [INFO], яка була надана в користування на підставі ордеру № 613, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. В подальшому за вищезазначену квартиру було повністю сплачено пайові внески. Згідно розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за № 14/4 житловому будинку № 15 по вул. Космічній у м. Дніпропетровську було присвоєно нову адресу: житловий будинок № 29 по вул. Космічній у м. Дніпропетровську. Таким чином дружина позивача набула право власності на вказану квартиру, але за життя нею не було оформлено правовстановлюючих документів. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті дружини та з метою оформлення спадщини звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] від 19 лютого 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру № 62, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 29 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 23 липня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнав та просив слухати справу за його відсутності. Третя особа в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, 23 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 638992, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Після смерті останньої відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS], яка знаходиться в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 307». [PERSON] була членом ЖБК № 307 та за життя повністю сплатила пайовий внесок за зазначену квартиру, однак за життя не зареєструвала своє право власності на зазначену квартиру в КП «ДМБТІ». Відповідно до ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. У п.8 Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справа про спадкування» зазначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. 20 січня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на вказану квартиру. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, але в звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на квартиру, він позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 307», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved