overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2010 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов визнав,суду надано відзив на позов з викладеною позицією по справі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 03.07.2010 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони близько року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач зазначає підставу для розірвання шлюбу, - фактичне припинення шлюбних стосунків та подружню зраду. Сторона відповідача вказує, що примирення між сторонами не можливе, оскільки є конфлікт, позивач вигнав дружину з дитиною з квартири. Подружжя не потребує час для примирення. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Згідно ст. 141, 142 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 50 відсотків судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору по справі. Відповідач просила не змінювати прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що\~ перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2014 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] ,\~ на даний час сім`я розпалася, через відсутність взаєморозуміння, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків,\~ а тому позивач просив\~ розірвати\~ шлюб. 10.02.2021 року відкрито провадження у даній справі. Позивач в судовому засіданні\~ позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони 06.08.2014 року зареєстрували шлюб. Сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що між сторони рік проживають окремо. Позивач в судовому засіданні пояснив, що примирення з дружиною не можливе, втрачені почуття до неї. Відповідач підтвердила, що не має взаєморозуміння з позивачем через несумісність характерів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту\~ недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що\~ подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач звільнений від сплати судового збору. В силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави розмір судового збору 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що\~ перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.11.1986 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають,\~ на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, втрату почуття\~ любові та взаємоповаги, сторони не підтримують шлюбних стосунків,\~ а тому позивач просив\~ розірвати\~ шлюб. Позивач в судовому засіданні\~ позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони 09.11.1986 року зареєстрували шлюб. Сторони мають дитину, яка вже повнолітня. Наведене підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони тривалий час мають напружені відносини, припинили імейно-шлюбні стосунки. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що примирення між подружжям неможливе. Відповідач маючи почуття до [PERSON] , позов визнала, оскільки не вбачає можливості змінити ситуацію, що виникла в їх сім`ї. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту\~ недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що\~ подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Відповідач просила залишити\~\~ прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 128.10.2017 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] , сім`я розпалася, через втрату порозуміння, з 30.10.2020 року подружжя не проживає разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, сім`я існує формально, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, також, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала, зазначивши, що рік не проживає разом з позивачем, їх шлюб існує формально. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали спраив , суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 28.10.2017 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони рік проживають окремо, не підтримують відносин, вважають, що шлюб носить формальний характер. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставив питання про відшкодування судових витрат. Відповідач не подала клопотання про зміну прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2002 року, від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , 2007 року народження, на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, втрату почуття любові та взаємоповаги, сторони не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 16.11.2002 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони близько року припинили подружні відносини, через подружню зраду дружини. Сторони не бажають відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. [PERSON] має іншого чоловіка з яким бажає створити нову сім`ю, діти проживають з позивачем. Позивач вказав на підстави розірвання шлюбу - відсутність почуттів, поваги. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. За клопотанням відповідача, після розірвання шлюбу прізвище відповідача змінити на дошлюбне - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2018 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, втрату почуттів поваги і любові, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнала, ствердила обставини справи, зазначивши, що має іншу сім`ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.07.2018 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони більше року проживають окремо, не підтримують відносин. Позивач в судовому засіданні пояснив, що його рішення щодо розірвання шлюбу виважене, відповідач має іншу сім`ю, а тому збереження шлюбу з [PERSON] неможливе. Відповідач ствердила, що має іншу сім`ю, проживає в Києві та більше року не підтримує відносин з позивачем. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Згідно сит. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір судових витрат по справі, 908 грн. судового збору. Відповідач не подала клопотання про зміну прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що\~ перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2016 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] ,\~ на даний час сім`я розпалася, сторони 2 роки проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків,\~ а тому позивач просив\~ розірвати\~ шлюб. Позивач в судовому засіданні\~ позов підтримав. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони 19.09.2016 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони більше двох років проживають окремо, позивач не бажає відновлювати відносини, вказує, що причинами\~ розірвання шлюбу є непорозуміння,\~ конфлікти, які призвели до окремого проживання сторін. Подружжя втратило почуття один до одного, час для примирення не потребують. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту\~ недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання їхнього шлюбу, суд приходить до висновку, що\~ подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження\~ відсутні, на що було вказано вище в рішенні. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по справі в сумі 840 грн. 80 коп. Відповідач\~ клопотала про зміну прізвища на дошлюбне - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1988 року, від шлюбу мають повнолітню доньку, на даний час сім`я розпалася, через конфліктні ситуації, подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнала, зазначивши, що існують не вирішені питання щодо спільного майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 19.11.1988 року зареєстрували шлюб. Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] 1989 року народження. Наведене підтверджується матеріалами справи . Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, позивач не бажає відновлювати відносини, вказує, що причинами розірвання шлюбу є постійні конфлікти, відсутність почуттів, наявність у дружини іншого чоловіка, окреме проживання протягом восьми років. Відповідач неодноразово просила відкласти розгляд справи та в судовому засіданні 20.12.2019 року знову просила не вирішувати позов, ствердила, що близько п`яти років не проживає однією сім`єю з позивачем, має іншого чоловіка з яким, останнім часом, не ладнаються відносини, а тому відповідач вважає, що можливе відновлення відносин з позивачем та бажає повернутися жити до нього. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Відповідач не просила змінювати прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved