Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 05.07.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №15. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінці призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, які з кожним разом повторювалися все частіше, що тяжким чином впливало на психічний стан їхньої дитини. Відповідачка не цікавиться життям сімї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї та піклуватися про побудову сімейних відносин. Вони не проживають з листопада місяця 2016 року. В подальшому проживати з відповідачкою наміру немає. Просив позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Також пояснила суду, що вона дійсно не проживає з відповідачем більше шести місяців, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Строк для примирення не просила надати. Заслухавши відповідачку та дослідивши письмові докази судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого 05.07.2007 року Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №15. З обставин, наведених у позовній заяві та пояснень відповідачки судом встановлено, що подружжя від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, сторони не вбачають можливості примирення та збереження сімї. Сторони не проживають з листопада місяця 2016 року та подальшому проживати наміру не мають. На даний момент спільне сімейне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає разом з відповідачкою.. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, покладення обовязку збережен ня сімї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved