Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що позивачем надано у позику [PERSON] 9000000 гривень зі строком повернення до 01 січня 2015 року, що підтверджується відповідною розпискою. Станом на 23 червня 2015 року відповідач гроші не повернув. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у зазначеній сумі. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. На адресу суду надійшла заява представника позивача (а.с.28), в якій вона просила судове засідання провести без його участі, позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справу (а.с.27). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом фактично встановлено, що 20 грудня 2013 [PERSON] на підставі усної домовленості отримав від позивача грошові кошти у сумі 9000000,00 гривень. На виконання умов договору [PERSON] була написана розписка, згідно якої останній отримав від [PERSON] вказану суму коштів з кінцевим терміном повернення, як зазначено 01 січня 2015 року (а.с.29). На час розгляду справи у суді відповідач грошові кошти за вказаним договором позики не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки (а.с.29). Відповідно до ст.ст. 1046 1050 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Аналізуючи зміст розписки від 20 грудня 2013 року суд приходить до висновку про те, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, за якими [PERSON] не виконав зобовязання по поверненню боргу. \~ Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Статтею 537 ЦК України встановлено, що боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса нотаріальної контори у разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. На нотаріуса покладається обовязок повідомити кредиторові про те, що боржник у порядку виконання зобовязання перед ним вніс у депозит грошову суму або цінні папери. Суд приходить до висновку, що підтвердженням укладення договору позики та його умов, факту передачі грошових коштів позичальнику [PERSON] є розписка. Знаходження боргового документу розписки (а.с.29), що була видана боржником кредиторові, підтверджують зобовязання боржника і свідчать про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача. необхідно стягнути суму сплаченого судового збору (а.с.17) у сумі 3654 грн.

Outcome: approved