Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 15.09.1997 року між ним та відповідачем [PERSON] на товарній біржі «Ізумруд» був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння № 20 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Підпільна, с. Зеленівка, у м. Херсоні. 16.08.1997 року зазначений договір був зареєстрований в Херсонському ДБТІ за реєстраційним номером № 1829. Сторонами виконанні всі умови договору в повному обсязі, проведений розрахунок. На момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу нотаріальному посвідченню він не підлягав, про що і було зазначено у договорі. На теперішній час він має намір продати належний йому будинок. Проте, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні правочину та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати дійсним договір № 2461 купівлі - продажу домоволодіння № 20 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Підпільна, с. Зеленівка, у м. Херсоні, укладений 15.09.1997 року між [PERSON] та [PERSON], та визнати право власності на спірний будинок. Ухвалою суду від 03.02.2017 року позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності на домоволодіння № 20 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Підпільна с. Зеленівка в м. Херсоні залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з» явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити за зазначених вище обставин. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, а саме через оголошення в пресі. Представник третьої особи Херсонської Товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК\~УРСР (в редакції 1963 р.), яка діяла на день виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 р.) визначено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до положень ст. 153 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в\~ потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за\~ законом або необхідні для договорів даного виду, а\~ також\~ всі\~ ті\~ умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу\~\~\~ продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець\~ зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Судом установлено, що 15 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння № 20 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Підпільна, с. Зеленівка, у м. Херсоні, згідно до якого позивач сплатив відповідачу вартість житлового будинку відповідно до договору у розмірі 4700,00 грн. У свою чергу відповідачем були передані правові документи на будинок. Згідно до п. 10 договору купівлі-продажу в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Право власності на житловий будинок зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 16.09.1997 року, реєстраційний номер № 1829. На домоволодіння № 20 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Підпільна с. Зеленівка в м. Херсоні 27.10.2015 року складений технічний паспорт на імя [PERSON]. З моменту укладення договору [PERSON] повністю прийняв спірний будинок у власність, постійно проживає у будинку, несе усі необхідні витрати по його утриманню та проводить необхідні поточні ремонти. Однак, на теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право як власника, а саме вчинити правочин щодо відчуження належного будинку, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Згідно до статті 47 ЦК України (в чинній редакції 1963року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право укладати договори купівлі продажу і реєструвати їх на товарній біржі, передбачено ст.15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХП від 10.12.1991року. Однак, реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріального посвідчення, проте нотаріально посвідчити угоду сторони не можуть, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в органах технічної інвентаризації. З листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] від 28.08.2017 року вбачається, що договір купівлі-продажу, зареєстрований 15.09.1997 року Херсонською товарною біржею «Ізумруд», не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, в частині його нотаріального посвідчення. Враховуючи, що 15.09.1997року при укладенні договору купівлі продажу домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Херсон, с. Зеленівка, вул. Підпільна, 20, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що ними визнається і не заперечується, а після укладення договору, житловий будинок був переданий покупцю [PERSON], яким він користується до теперішнього часу, однак укладення договору, посвідченого біржею не є належним документом, що підтверджує право власності покупця на нерухоме майно, а тому суд приходить до висновку, що порушене права позивача підлягає поновленню, шляхом визнання укладеного договору дійсним. На підставі викладеного, ст.ст. 47, 128, 153, 224, 227ЦК України (в редакції 1963року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), Закону України «Про товарну біржу»,

Outcome: approved