Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з вказаним цивільним позовом. Вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з відповідачем спільно користуються вказаним будинком, котрий має два окремі входи. Враховуючи, що між співвласниками вже склався певний порядок користування спільним майном і з метою укладення кожним із співвласників окремого договору про отримання житло-комунальних послуг, позивач просив суд виділити йому частку із спільної часткової власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказані позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.05.2019 року, виданим приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1137, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168615112 від 30.05.2019 р. (а.с.3-4). Відповідно до Висновку від 08.10.2020 ринкова вартість Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 109860,50 грн. (а.с.13). Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» право власності на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.17). Згідно Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 29.09.2020 року № 2089/1, за технічними показниками 1/2 частина будинку з належною частиною надвірних будівель належить позивачу є відокремленою і може бути виділена в натурі. Відповідно до Висновку від 29.09.2020 року №2089/1 у фактичному користуванні позивача знаходяться приміщення в житловому будинку під літ.А-1: під № 2-2 кімната площею 20,3 кв.м., №2-3 кімната площею 6,8 кв.м., № 2-4 кімната площею 6,9 кв.м., в прибудові під літ, а 1: № 2-1 коридор площею 7,1 кв.м., № 2-5 кухня площею 10,3 кв.м., ганок під літ. кр, а також господарсько-побутові будівлі: сарай під літ. В-1, навіс під літ. в-1, вбиральня під літ. У-1, колонка під літ. к, погріб під літ. Пг (під В-1), ворота - У частка під №1, огорожа 1/2 частка під № 2, ворота Ѕ частка під №1 (а.с.16). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено положеннями ст.ст.316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до приписів ч.1 ст.356, ст.ст.358,364 ЦК України\~- власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на той факт, що сторони по справі є співвласниками спірного будинку з належною частиною надвірних будівель, вони мають право вимагати його поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.91 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз`ясненням в п.7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~ст.181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи вище викладене та з урахуванням того, що житловий будинок розділений між співвласниками та кожним із співвласників здійснено переобладнання належної йому частки і будинок має окремі входи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ Ѕ частки з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що перебувають у спільній частковій власності. За фактичних обставин реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачу частки в будинку жодним чином не порушить прав іншого співвласника, а саме [PERSON] , оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1098,61 грн. Крім того, у відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.3\~ст 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копію ордеру на надання правової допомоги, копію договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 2000,00 грн. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved