Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилався на те, що 27.02. 2016 року сторони по справі уклали договір позики, згідно з яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 300 000,00 гривень з умовою їх повернення до 27.04.2016 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, при фактичному одержанні коштів [PERSON] надав розписку від 27.02.2016 року. Позивач вказував на те, що по закінченню обумовленого строку [PERSON] борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов»язання. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 300 000,00 гривень та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вказані позовні вимоги позивача. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому згідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 27.02.2016 року відповідач [PERSON] отримав у борг від [PERSON] кошти в сумі 300 000,00 гривень, також [PERSON] зобовязувався повернути [PERSON] вказані кошти до 27.04.2016 року. Наведене підтверджується оригіналом розписки від 27.02.2016 року. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві та ку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому пози кодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що сторонами по справі був укладений договір позики від 27.02.2016 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не повернув позивачу борг в сумі 300 000,00 гривень, відповідно до договору позики від 27.02.2016 року у строк вказаний в розписці від 27.02.2016 року, а саме до 27.04.2016 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 27.02.2016 року в сумі 300 000,00 гривень. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3 000,00 гривень, сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved