Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. Зазначив, що за час шлюбу сторін у них народилася дитина, яка на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач - визнав (а.с. 31-32). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 серпня 2014 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу сторін (а.с. 2), за час якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23 лютого 2018 року № 435 (а.с. 11). Згідно з довідкою виконкому Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17 липня 2017 року № 1591 дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, з позивачем не проживає (а.с. 4). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, ураховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов пред'явлено 07 березня 2018 року. За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача має бути стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн та понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн (а.с. 17-19).

Outcome: approved