Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, лазнею, льохом, цистерною та огорожею, що розташований по вул. Камянистій, буд. № 61 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], померлого 09 квітня 2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дядька він є спадкоємцем за законом, відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, оскільки його мати [PERSON], спадкоємиця другої черги, померла 24 вересня 2013 року, а спадкоємців першої черги немає. Він звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2058/02-14 від 19 травня 2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як ним не надано правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить справу розглянути у їх відсутність. Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами погоджується у повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2009 року помер [PERSON] дядько позивача, згідно свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, лазнею, льохом, цистерною та огорожею, що розташований по вул. Камянистій, буд. № 61 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с.18-20). Позивач є сином [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження (а.с.11). В свою чергу, Павленко (до шлюбу [PERSON]) Н.О. є донькою [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження. З посвідки про народження [PERSON] вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON], таким чином [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а позивач [PERSON] племінником померлого [PERSON] 24 вересня 2013 року мати позивача [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.21). Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини, а тому позивач є спадкоємцем за законом другої черги. Інших спадкоємців немає. [PERSON] постійно проживав разом з дядьком по день його смерті в с. Усатове Біляївського району Одеської області по вул. Камянистій, 61 та вів спільне господарство, про що свідчить довідка виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 658 від 23 лютого 2017 року, тобто відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2058/02-14 від 19 травня 2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як ним не надано правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с. 6). Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради № 1698-11/769 згідно до архівів реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: Одеська область Біляївський район с. Усатове вул. Камяниста, буд. № 61 не проводилась. З листа Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 573 від 03 квітня 2017 року вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Усатове Біляївського району Одеської області вул. Камяниста, буд. № 61 згідно запису в погосподарській книзі виконкому за 2011-2015 р.р. № 27/02303 с. 93 значиться за [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 16.03.2017 року ПП «Одеське БТІ» вбачається, що житловий будинок, який розташований в с. Усатове по вул. Камянистій, № 61 Біляївського району Одеської області побудований у 1960 році, реконструйований у 2010 році, та складається з: літ. «А»: 1-1 веранда площею 11,2 кв.м; 1-2 кухня площею 10,3 кв.м; 1-3 житлова кімната площею 16,2 кв.м; 1-4 санвузол площею 5,4 кв.м; 1-5 прихожа площею 3,4 кв.м; 1-6 котельна площею 1,6 кв.м, є надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - лазня, літ. «Г» - льох, І - цистерна, № 1-3 огорожа (а.с.18-20). Приміщення під літ. «А»: 1-4 санвузол площею 5,4 кв.м; 1-5 прихожа площею 3,4 кв.м; 1-6 котельна площею 1,6 кв.м. є самочинно збудованими, що підтверджується відміткою в технічному паспорті. Оскільки реконструкція будинку відбулась після смерті [PERSON] та самочинно збудовані приміщення до складу спадщини не входять, а тому позовні вимоги в частині, що стосується визнання права власності на ці приміщення не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок під літ. «А» приміщення 1-1, 1-2, 1-3 з надвірними спорудами: літньою кухнею, лазнею, льохом, цистерною та огорожею, що розташований по вул. Камянистій, буд. № 61 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], померлого 09 квітня 2009 року.

Outcome: partial