Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що він являється власником земельної ділянки, яка розташована на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, площею 2,506 га., кадастровий номер 5324881900:00:029:0019. Вказує, що 08.07.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 1-684 про стягнення з нього на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України боргу в сумі 309 грн. 60 коп., на виконання якого відповідачем 19.12.2011 року винесено постанову про арешт всього майна боржника, в тому числі вищевказаної земельної ділянки. В звязку зі сплатою ним боргу вищевказане виконавче провадження було закрито, про те відповідач у відповідній постанові не вирішив питання про зняття арешту з його майна, тому просив суд зняти арешт з усього майна, яке належить [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив позов задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.5016 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, кадастровий номер 5324881900:00:029:0019, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35069029. З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що в рамках відкритого виконавчого провадження Серії ВП № 30422121 постановою державного виконався ВДВС Соломянського РУЮ м. Києва, від 19.12.2011 року накладено арешт на все належне позивачу майно. З наявного в матеріалах справи листа відповідача вбачається, що 24.12.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку ст. 47 п.2 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України\~передбачено право власника витребовувати своє майно, а\~статтею 391 цього Кодексу\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що станом на теперішній час виконавче провадження за виконавчим листом № 1-684 від 08.07.2011 року про стягнення із [PERSON]М, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України боргу в сумі 309 грн. 60 коп. завершено, а також те, що накладеним арештом порушуються права позивача на розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved