Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія горизонт» заборгованість за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008 в розмірі 15 379,26 доларів США, що еквівалентно 415 086,23 грн.; В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008 у розмірі 15 379,26 доларів США, що еквівалентно 415 086,23 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №5, №І (групи приміщень №14) літера «А», площею 74,50 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2008 року між Акціонерним-комерційним банком «Золоті ворота» (АТ «Банк Золоті Ворота») та [PERSON] було укладено договір №47/08-F про надання споживчого кредиту, у розмірі 81 000,00 доларів США з терміном повернення не пізніше 07.07.2015 року з процентною ставкою 11,5 % річних на придбання нежитлових приміщень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між його сторонами було укладено договір іпотеки від 08.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шепенюк О.Г., за реєстровим №2045, за яким [PERSON] було передано в іпотеку АТ «Банк Золоті Ворота» придбані за рахунок кредитних коштів нежитлові приміщення з №1 по №5, №І (групи приміщень №14) літера «А», , площею 74,50 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла позичальник [PERSON] Банком було направлено претензійні вимоги до спадкоємців щодо боргу у розмірі 15 379,26 доларів США. 20.04.2017 року між АТ «Банк Золоті Ворота» між ТОВ «Златко груп» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки в розмірі 15 379,26 доларів США. 25.04.2017 року між ТОВ «Златко груп» та ТОВ «Фінансова компанія горизонт» було укладено договір про відступлення права вимоги №2/17, згідно вказаного договору, позивачем було набуто право вимоги до боржника за кредитним договором та договором іпотеки на суму заборгованості 15 379,26 доларів США. Після смерті боржника [PERSON] була заведена спадкова справа за заявою [PERSON], яка є донькою та єдиним її спадкоємцем, якою не було отримано свідоцтва про право на спадщину на предмет іпотеки. Оскільки відповідачем не оформлено прав на спадщину на майно, що є предметом іпотеки та не погашено заборгованість боржника за кредитним договором , позивач звернувся до суду з вказаним позовом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач свого відзиву на позовну заяву до суду не надала. Третя особа у своїх поясненнях на позовну заяву вважала, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, а також з'ясувавши виниклі між сторонами правовідносини та відповідно встановивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. 08.07.2008 року між Акціонерним-комерційним банком «Золоті ворота» (АТ «Банк Золоті Ворота») та [PERSON] було укладено договір №47/08-F про надання споживчого кредиту, у розмірі 81 000,00 доларів США з терміном повернення не пізніше 07.07.2015 року з процентною ставкою 11,5 % річних на придбання нежитлових приміщень (п. 1.1. Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008, між Акціонерним-комерційним банком «Золоті ворота» (АТ «Банк Золоті Ворота») та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 08.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шепенюк О.Г., за реєстровим №2045, за яким [PERSON] було передано в іпотеку АТ «Банк Золоті Ворота» придбані за рахунок кредитних коштів нежитлові приміщення з №1 по №5, №І (групи приміщень №14) літера «А», площею 74,50 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. На дату смерті [PERSON], у останньої була заборгованість за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008 у розмірі 15 379,26 доларів США. АТ «Банк Золоті Ворота» було направлено претензійні вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором спадкоємцями до ПН КМНО Шепелюк О.Г., П'ятої Київської державної нотаріальної контори. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьоковою Н.В. було заведено спадково справу №2/2014 року після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, відкритою за заявою [PERSON], яка є донькою та єдиним її спадкоємцем. ПН КМНО Шепелюк О.Г., П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було перенаправлено претензійні вимоги АТ «Банк Золоті Ворота» щодо погашення заборгованості за кредитним договором. 20.04.2017 року між АТ «Банк Золоті Ворота» між ТОВ «Златко груп» було укладено договір №159 про відступлення права вимоги за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008 та договором іпотеки від 08.07.2008 р. посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шепенюк О.Г., за реєстровим №2045, в розмірі 15 379,26 доларів США заборгованості за тілом кредиту. 25.04.2017 року між ТОВ «Златко груп» та ТОВ «Фінансова компанія горизонт» було укладено договір №2/17 про відступлення права вимоги за кредитним договором №47/08-F від 08.07.2008 та договором іпотеки від 08.07.2008 р. посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шепенюк О.Г., за реєстровим №2045, в розмірі 15 379,26 доларів США заборгованості за тілом кредиту. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов'язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, у зв'язку з прийняттям відповідачем спадщини, до останньої перейшов обов'язок померлої щодо сплати заборгованості за кредитним договором, а у позивача права вимоги до відповідача щодо стягнення зазначеної заборгованості у розмірі 15 379,26 доларів США. Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять. Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі 6-31цс16. Враховуючи викладене, вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню, оскільки до відповідача перейшов обов'язок саме по заборгованості за кредитним договором, однак не перейшов обов'язок за договором іпотеки, як іпотекодавця. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує на користь позивача з відповідача судовий збір у розмірі 6 474,80 грн.

Outcome: partial