Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки: кадастровий номер 1825084800:05:000:0242, кадастровий номер 1825084800:05:000:0534, кадастровий номер 1825084800:05:000:0292, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Кочерівської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області, як за спадкоємицею після смерті її двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті брата залишилась спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок, однак приватний нотаріус Стражник Т.О. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що не було подано правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, які б підтверджували реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] . Ухвалою судді від 28.10.2020 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами, в яких просили розгляд справи провести без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 січня 2014 року по справі №295/6840/13-ц встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним братом позивача (а.с. 10-12). Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяни Олексіївни №2326/02-17 від 18.12.2019 позивачу, як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді спірних земельних ділянок, у зв`язку із тим, що нотаріусу не було подано правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, які б підтверджували реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЖТ №030502, серія ЖТ №030503, серія ЖТ №030504 та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1805680832018 від 13.09.2018, №НВ-1805660962018 від 07.09.2018, №НВ-1805680892018 від 13.09.2018 спірні земельні ділянки, площею 2,1319 га, кадастровий номер 1825084800:05:000:0242, площею 2,0532 га, кадастровий номер 1825084800:05:000:0534, площею 1,4640 га, кадастровий номер 1825084800:05:000:0292, належать на праві власності [PERSON] (а.с. 23-39). Також судом встановлено, що [PERSON] успадкував вказані земельні ділянки після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2015 року по справі №289/326/15-ц, яким встановлено, що 22.02.1991 Кочерівською сільською радою Радомишльського району посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось та все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] (а.с. 14-15), листом Кочерівської сільської ради Радомишльського району №326 від 30.12.2014, згідно якого [PERSON] на момент своєї смерті, тобто 13.08.2004, та [PERSON] з 2004 року та до дня смерті, а саме [INFO] , проживали в одному будинку в с. Став-Слобода Радомишльського районуЖитомирської області (а.с. 19). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ж ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого двоюрідного брата [PERSON] , який за життя не оформив своє право на належні йому спірні земельні ділянки, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає, позовну заяву [PERSON] необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved