Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 22.04.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у вигляді кредитної лінії на суму 60108 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачами 22.04.2008 року було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано належну останнім квартиру [ADDRESS]. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник належним чином не виконував. В звязку з чим банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який було задоволено рішенням суду. Посилаючись на те, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки всі мешканці приміщення на вимоги іпотекодержателя зобовязанні звільнити приміщення та в протилежному випадку їх виселення відбувається в судовому порядку, позивач просив суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в [INFO]. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи поти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засіданні повторно не зявились, про причини неявки не повідомили. В звязку з цим, з урахуванням поданої представником позивача заяви, судом у відповідності до ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі у вигляді кредитної лінії на суму 60108 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON] 22.04.2008 року було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано належну останнім квартиру [ADDRESS]. В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором та виниклою заборгованістю, банк звернувся до суду з позовом по звернення стягнення на предмет іпотеки, який було задоволено рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2012 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.09.2013 року, яким рішення суду першої інстанції було скасовано в частині зазначення способу реалізації предмета іпотеки та ухвалено нове рішення в цій частині. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] Останній зареєстрований за вказаною адресою. 08.12.2014 року банком на адресу відповідачів було направлено вимогу про звільнення займаної квартири. Проте, вказана вимога залишена відповідачами без реагування. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи зазначені вище положення закону та встановлені судом обставини, оскільки відповідачі на теперішній час в добровільному порядку квартиру не звільнили, що перешкоджає позивачу у реалізації його прав, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог банку та виселення відповідачів з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. по 121 грн. 80 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved