Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 414,80 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 344,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2013 р. відповідач [PERSON] отримав від КС «Херсонський кредит» за кредитним договором № 5036, кредит в національній валюті в сумі 24 000 грн., на термін до 11.07.2014 року. За умовами кредитного договору п. 1.1 передбачена сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку кредиту. Відповідно до умов договору п. 2.2. кредит надається на 12 (дванадцять) місяців,тобто [PERSON] мав повернути кошти 11 липня 2014 року та сплатити проценти за його користування. За п. 9.2. у випадку прострочення Позичальником виконання кредитного забов'яання за цим договором, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки зазначеній у п. 1.1. за весь період прострочення, тобто 96%річних, що складає 0.2630% за кожен день користування кредитом. Додатково до договору кредитування було укладено договір поруки, де поручителем за зобов'язаннями [PERSON] виступили [PERSON] та [PERSON]. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідачі не виконують, ними не здійснено належного погашення заборгованості по кредиту, тому позивач змушений звертатися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з'явилися, належно сповіщені про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач дійсно 11.07.2013 р. надав відповідачу кредит в сумі 24 00 грн. строком до 11.07.2014 р. з відсотковою ставкою 48 відсотки річних, про що свідчить кредитний договір № 5036 (а.с.5). Відповідно до п.4.2 вищевказаного договору та графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач повинен був щомісячно вносити кошти, протягом кожного календарного місяця та сплату відсотків за користування кредитом, однак свої зобов'язання не виконує. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань 11.07.2013 р. був укладений договір поруки №5036 відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язувався перед позивачем про виконання зобов'язань [PERSON] та договір поруки № 5036-1 від 11.07.2013 р. відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язувалась перед позивачем про виконання зобов'язань [PERSON] (а.с.7,8). Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5036 від 11.07.2013 року, заборгованість по кредиту станом на 24.04.2014 р. становить 24 000 грн., заборгованість по відсоткам - 10414, 80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом п.2.1 договору поруки № 5036 та договору поруки № 5036-1 передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідачі взяті на себе за кредитним договором зобов'язання не виконали. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved