Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати договори оренди земельних ділянок, площею 2,1231 га, кадастровий номер 1825081800:01:000:0002, та площею 0,3327 га, кадастровий номер 1825081800:02:000:0015, що укладені 19 лютого 2015 року між [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «ВИШЕВИЧІ», як орендарем, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що успадкував вказані земельні ділянки після смерті [PERSON] , однак з дня укладення вказаного договору ані спадкодавець, ані позивач жодного разу не отримували орендну плату, тому вважає, що відповідачем допущено систематичне порушення умов договору, що є підставою для його розірвання. Ухвалою судді від 01.06.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представники відповідача та третьої особи до суду також не з`явилися, однак, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомили, тому суд, враховуючи повторну неявку представника відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , земельні ділянки, площею 2,1231 га, кадастровий номер 1825081800:01:000:0002, та площею 0,3327 га, кадастровий номер 1825081800:02:000:0015, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. 19 лютого 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ВИШЕВИЧІ» укладено договори оренди земельних ділянок, згідно яких [PERSON] передав відповідачу в строкове платне користування вищевказані земельні ділянки строком на 10 років із сплатою орендної плати в загальному розмірі 1700 грн., яка вноситься до 31 грудня поточного року. Згідно договорів суборенди земельної ділянки від 14 лютого 2017 року ТОВ «ВИШЕВИЧІ» передало наведені земельні ділянки в суборенду ТОВ «АНТАРЕС-АГРО». Вказані факти підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину від 30.03.2019, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159340511 та №159334554 від 13.03.2019, інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.03.2021, договорами оренди земельних ділянок від 19.02.2015 та договорами суборенди земельних ділянок від 14.02.2017 (а.с. 6-19). Пунктом 29 наведених вище договорів оренди передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а пункт 39 надає право припинити дію договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Водночас, позивач зазначає, що з дня укладення договорів оренди землі відповідач систематично не виплачує орендної плати, чим істотно порушує умови цього договору та права позивача як орендодавця. Відповідач належними та достовірними доказами вказані обставини не спростував. Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Законодавець в п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України встановив обов`язок орендаря своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України визначено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата є істотною умовою договору оренди землі. Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Оскільки з часу укладення договорів оренди землі відповідач не виконує свого обов`язку щодо виплати орендної плати, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та розірвання договорів оренди. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1816 грн. (а.с. 4, 5).

Outcome: approved