Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області від 14 грудня 2010 року, за актовим записом № 33. Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений Рудянською сільською радою, за реєстром № 89 від 17 серпня 2005 року, відповідно до якого, все своє майно заповів позивачу по справі. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, згідно ст. 1223 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок. Окрім позивача, є ще спадкоємець за законом, дружина спадкодавця - [PERSON] (третя особа по справі), яка відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечує проти того, щоб спадщину вцілому успадкував він, про що подала до суду відповідну заяву. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підпунктом 4.12 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін`юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін`юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (далі - Порядок). При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти ( п.п 4.14 п. 4 Порядку). Відповідно до п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку). При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було роз`яснено про умови прийняття спадщини передбачені ст.1273 ЦК України та повідомлено, що оформити спадщину нотаріально він не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, отримати дублікати яких позивач не має можливості, так як це суперечить ч.4 ст.25 та ч.11 ст.346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 та 2 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Третя особа по справі не подавала до суду будь яких заперечень проти позовних вимог позивача. Відповідач - Рудянська сільська рада Сквирського району Київської області до підготовчого судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved