Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 21 квітня 2007 року уклав шлюб з [PERSON]. Від спільного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказав, що в період спільного проживання 26 січня 2010 року вони придбали будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за вищевказаною адресою площею 653,56 кв.м. Після чого вони зареєструвалися та проживали разом за вищезазначеною адресою. В червні 2012 року вони припинили спільне проживання. Відповідач разом з сином переїхала до квартири за адресою: [ADDRESS],яку вони придбали за спільні кошти та зареєстрували за відповідачем, але залишилися бути зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS]. Зазначив, що в середині 2012 року відповідач повідомила його, що їде відпочивати до м. Ялти, але через декілька днів зв'язок з дружиною зник і місцезнаходження дружини йому не відоме до теперішнього часу. Зазначив, що на його запит Державна прикордонна служба України надала відповідь за № 23/469 від 23.01.2013 року про те, що його син перетнув державний кордон України 28.09.2012 року у супроводі матері із нотаріально засвідченою згодою від батька № ВРТ 212497. 22 лютого 2013 року слідчим СВ Ленінського ВМ КМВ УМВС України в Кіровоградській області Дорожінською Я.Л. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013120250000802 на підставі його заяви про факт підроблення дозволу на виїзд дитини за кордон. Просить визнати [PERSON] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 204, про що видано свідоцтво про одруження від 23 жовтня 2012 року серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2012 року (а.с.5 на звороті). Встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2013 року належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянку за вищевказаною адресою площею 653,56 кв.м (а.с. 8). Згідно довідки квартального комітету № 24 Ленінського району м. Кіровограда від 27 червня 2014 року № 228 разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які не проживають за вищевказаною адресою з 01.07.2012 року (а.с. 6, 26). Як вбачається акта від 27.06.2014 року, завіреного головою квартального комітету № 24 Ленінського району м. Кіровограда, [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не з'являються, речі їх відсутні та фактично з 01.07.2012 року проживає один [PERSON] (а.с. 7, 27). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 254/Я-28 від 04.01.2013 року син позивача [PERSON], [INFO], перетнув державний кордон України 28.09.2012 року у супроводі матері [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з відповіді Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області № 22/13000 від 09.07.2014 року, [PERSON] виїхала з України 29.08.2012 року разом з матір'ю та неповнолітнім сином, про що свідчить відповідь з інформаційного центру державної прикордонної служби та на теперішній час встановити місцезнаходження безвісно зниклої [PERSON] не представилось можливим (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-15 від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідачі не проживають в домоволодінні, яке належить позивачу, і місце їх перебування не відомо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved