Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 серпня2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53100457195В, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 25\~000,00 грн. 07 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 071114нв, за яким право вимоги по вказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У порушення умов договору №R53100457195Ввідповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, тому за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 35 837,62 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 24\~428,66 грн.; сума заборгованості за відсотками 5\~493,96 грн.; заборгованість за пенею 5\~915,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором у вказаних сумах та понесені судові витрати у справі. справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено в судовому засіданні, 27 серпня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №R53100457195В, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 25\~000,00 грн. 07 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, за яким право вимоги по Кредитному договору № R53100457195Ввід 27.08.2013 року було відступлене на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Встановлено, що відповідач свої зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені кредитними договорами строки не виконувала, в звязку з чим має заборгованість за договором. Таким чином, сума заборгованості відповідача за кредитом №R53100457195Вскладає: 35 837,62 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 24\~428,66 грн.; сума заборгованості за відсотками 5\~493,96 грн.; заборгованість за пенею 5\~915,00 грн. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку, наданого позивачем та провіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача, з урахуванням меж позовних вимог, необхідно стягнути суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 35 837,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 358,38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved