Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 25.501,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]В (далі - відповідач) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (надалі - Кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 25.240,00 грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених говором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно договору: «Платежі по Кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів». Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в рядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до конання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника вернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець є право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив зобов'язання, що щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено умовами кредитного говору. Згідно ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої ості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦКУ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також и проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника вернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до договору: «У випадку невиконання Позичальником умов договору, Банк має право звернути до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку». У зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором за відповідачем існує заборгованість перед банком, яка складає 25.501,96 гривень з яких: - залишок заборгованості за тілом кредиту - 21987,40 грн.; - залишок заборгованості за відсотками - 0,70 грн.; сума комісії - 3513,83 грн.. Згідно з умовами Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст. ст. 512, 514, 1077 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача. А отже, у відповідності ст. 37 ЦПК України, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 25.501,93 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп..

Outcome: approved