Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.06.2013 року відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,60 % річних, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами, надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складають між ним та банком договір, позичальник зобовязувався погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконав, станом на 30.04.2016 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 20091,75 грн. з нарахованими відсотками, комісією, штрафом. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказав на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур»єр» за 07.10.2016 року, оскільки за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області [PERSON] зареєстрованим не значиться, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання /перебування/, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 14.06.2013 року було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складають між ним та банком договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,5 % на місяць /30 % річних/ на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах строки, що стверджується копією заяви позичальника, яка підписана позичальником, та тарифами банку. В заяві позичальника, яка була підписана відповідачем, передбачені наступні гарантії, а саме: відповідач підтвердив своїм підписом, що ця заява разом з памяткою клієнта, із запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг; що він ознайомився і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, підписавши заяву позичальника, відповідач підтвердив, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. В довідці про умови кредитування передбачено також нарахування комісії за зняття грошових коштів; розмір щомісячного платежу-7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним; процентна ставка /в місяць/ на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування -3,75%. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту за приписами п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 30.04.2016 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 20 091 грн.75 коп., а саме: 7997,04 грн.-заборгованість за кредитом, 9411,77 грн.- заборгованість за процентами, 1250 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф /фіксована частина/, 932,94 грн.- штраф /процентна складова/. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які були запропоновані банком і викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, в тарифах банку, відповідач був ознайомлений з цими документами, погодився з ними, на що сам вказав в підписаній ним заяві, а отже договір між сторонами є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості. З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» в звязку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. А згідно виписки зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України Про судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. Згідно приписів п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать також витрати, пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до платіжного доручення від 06.10.2016 року позивачем сплачено за публікацію оголошення про виклик відповідача до суду 420 грн. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1798 грн.

Outcome: approved