Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.08.2008 року [PERSON] 27.08.2008 року отримав кредит в розмірі 7 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач вказував на те, що відповідач не виконує умови вказаного кредитного договору і станом на 31.10.2015 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 21 611,54 грн., яка складається з: 10 979,46 грн. - заборгованість за кредитом; 8 365,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 999,25 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 017,22 грн. штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.08.2008 року у сумі 21 611,54 грн. та судовий збір в сумі 1218,00 грн. Представник позивача до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача надав суду клопотання в якому просив справу розглядати у відсутності представника позивача, а також у своєму клопотанні представник позивача вказав, що позов позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому згідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував представники позивача у своєму клопотанні. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що між ЗАТ КБ ПриватБанк та відповідачем 27.08.2008 року було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 600 грн. з подальшим збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також з Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні вказаного Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, де передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В судовому засіданні було встановлено, що позивач в повному обємі виконав свої зобовязання за вказаним договором та надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. Також судом встановлено, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. В суді також було встановлено, що боржник не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості, який проведено позивачем. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 31.10.2015 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 21 611,54 грн., яка складається з: 10 979,46 грн. - заборгованість за кредитом; 8 365,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 999,25 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 017,22 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобовязується у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася та сплати процентів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами кредитного договору № б/н від 27.08.2008 року був ознайомлений при його укладанні, підписав вказаний кредитний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані у рішенні умови вищезазначеного договору порушив. З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк ПриватБанк в зв'язку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та копією довідки з ЄДРПОУ. А як передбачено п.1.1 Статуту ПАТ КБ ПриватБанк /нова редакція/, у зв'язку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ ПриватБанк на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк. ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ ПриватБанк, що стверджується випискою зі Статуту банку. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.08.2008 року станом на 31.10.2015 року в загальній сумі 21 611,54 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп. відповідно до наданого платіжного доручення. На підставі вищевикладеного та ст.ст.509,526,610,611,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved