Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом і просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 22 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2191. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є суперечливість характерів, різні погляди на життя та сімю, відсутність взаєморозуміння та довіри, позивач на примирення не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не зявився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з березня 2016 року та проживають окремо. Судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте по телефону повідомила, що зявитися в судове засідання не в змозі, оскільки перебуває на роботі в іншій місцевості, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Слюсаренко». Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2191. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є суперечливість характерів, різні погляди на життя та сімю, відсутність взаєморозуміння та довіри, що й привело до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з березня 2016 року та проживають окремо. Сторони вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, а тому на примирення не згідні та наполягають на розірванні шлюбу між подружжям. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Позивач просить суд залишити витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. за ним. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки він про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved