Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що на теперішній час він не підтримує з відповідачем шлюбних стосунків .Неповнолітня дитина проживає разом з ним та знаходиться у нього на утриманні. Відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, незважаючи на те, що працює та отримує заробітну плату. Просив, з врахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття з 06 березня 2014 року, посилаючись на те, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з [PERSON], однак не міг їх одержати через ухилення останньої від їх сплати. В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, неповнолітня дитина проживає з матір»ю, яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, за місцем проживання батька дитина зареєстрована незаконно , а тому підстав для задоволення позову немає. Відповідачка [PERSON] , незважаючи на те, що її явка була визнана обов»язковою, від явки до суду ухилилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. На підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача за участю її представника. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району м. Запоріжжя позовні вимоги підтримала, вказавши, що відділом по Жовтневому району служби у справах дітей 25.05.2015 року було проведено обстеження умов проживання [PERSON] та встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з батьком , у дитини є все необхідне, дитина доглянута, привітна. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району м. Запоріжжя позовні вимоги підтримала, вказавши, що відділом у справах дітей було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , за наслідком якого складено акт. При цьому було встановлено, що з 01.01.2015 року по 19.05.2015 року малолітній [PERSON] залишався за місцем проживання матері на ніч 6 разів. Приблизно 2 рази на місяць дитина перебуває з матір»ю. На час обстеження дитини з матір»ю не було. Суд дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи 331/1566/14-ц ,вислухавши пояснення сторін , вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 30.08.2008 року (а.с.13). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.14). Свідоцтвом про народження неповнолітньої дитини [PERSON], 08 лютого 2010 року підтверджується, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). 06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року по справі 331/1566/14-ц вказаний позов було задоволено , визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] з батько , та з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина (а.с.85-93). В подальшому вказане рішення суду було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина було закінчено 25.03.2015 року (а. с. 72-77). Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015 року за заявою [PERSON] позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів було залишено без розгляду (а.с.84). Тобто, вищевикладене свідчить про те, що між сторонами існував спір про місце проживання неповнолітньої дитини. Разом з тим, в ході розгляду вищевказаної справи встановлено, що на теперішній час неповнолітній [PERSON] мешкає з батьком , що підтверджено актом про фактичне проживання від 20 травня 2015 року , складеним Центром обслуговування абонентів № 2 КП «Основаніє» (а.с.130) та актом обстеження умов проживання [PERSON] від 25.05.2015 року відділу по Жовтневому району служби у справах дітей Запорізької міської ради (а.с.140) , яким встановлено, що неповнолітня дитина мешкає з батьком, їй створені належні умови для виховання та розвитку, між батьком та сином наявні дружні стосунки . Крім того, вказані обставини підтверджені довідками зі спортивних та дошкільних закладів, відповідно до яких [PERSON] приводить та забирає дитини з дитячого садочку, з батьком дитина відвідує спортивні секції (а.с.24,25). Квитанціями, наданими позивачем встановлено, що [PERSON] витрачає кошти на утримання, лікування неповнолітнього сина (а.с 26-56). Крім того, згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], складеним відділом Шевченківського району служби у справах дітей Запорізької міської ради від 19 травня 2015 року , зі слів бабусі дитини [PERSON] та матері дитини [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 19.05.2015 року малолітній [PERSON], [INFO], залишався з матір»ю на ніч 6 разів. Приблизно 2 рази на місяць дитина перебуває з матір»ю, відвідують культурно-розважальні заклади . Під час обстеження за місцем проживання матері дитини вдома не було (а.с.126). Вказані докази у їх сукупності дають суду можливість дійти висновку про те, що малолітній [PERSON], [INFO] проживає з позивачем, та знаходиться на його утриманні, а тому позивач має право на одержання аліментів від матері дитини. В той же час суд вважає безпідставними доводи представника відповідача на спростування вказаних фактів, які йому відомі зі слів [PERSON], і будь-яких належних доказів у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України , на підтвердження своєї позиції, останнім суду не надано. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини , яка проживає з батьком , дохід якого за жовтень 2014- лютий 2015 року склав 10\~457 гривень (а.с.111) ; стан здоровя та матеріальне становище відповідача, яка згідно пояснень її представника працює ( на вимогу суду як [PERSON] так і її представник довідку про доходи не надали), у [PERSON] відсутні будь-які утриманці, і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача. Вирішуючи позовні вимоги щодо часу , з якого слід присуди стягнення аліментів, суд вважає , що аліменти належить стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 191 СК України саме з часу звернення до суду з вказаним позовом з 01 квітня 2015 року, оскільки суду не надано належних доказів того, що [PERSON] вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача саме з 06 березня 2014 року. Та обставина , що раніше [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, було відкрите виконавче провадження , не може бути взята судом до уваги, оскільки [PERSON] з власної ініціативи надав суду заяву про залишення позову без розгляду , хоча у випадку задоволення заявлених ним раніше позовних вимог , останній мав би право на одержання аліментів саме з 06 березня 2014 року (а.с.84). На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial