Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались та припинені через різні погляди на життя та сімейні обовязки, втрату взаєморозуміння. Відповідач проживає окремо; дитина залишилась проживати з ним. Вважає збереження шлюбу та поновлення подружніх стосунків неможливими. Позивач до суду не прибув, надав заяву, якою просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибула. Судові повістки надсилались рекомендованою поштою за зареєстрованою адресою її проживання, однак кореспонденцію відповідач не отримала, конверти були повернуті суду за закінченням строків зберігання. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 978. Також встановлено, що сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, актовий запис № 885. Згідно з ч. 2 ст.\~18, п. 3 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 110 СК України, один\~із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами припинені з причини втрати взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки. Позивач вважає неможливим збереження шлюбу та поновлення подружніх стосунків. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач до суду не прибула, а тому суд позбавлений можливості зясувати бажання останньої щодо зміни прізвища на дошлюбне та дійшов висновку про залишення відповідачці прізвища без змін. Згідно до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved