Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 30.10.2012 року між «Укрсоцбанком» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 150\~750,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 30.10.2015 року утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 212\~808,36 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору № 318А/10121030001 від 30.10.2012 року між «Укрсоцбанком» та відповідачем останній отримав від названого банка кредит у розмірі 150\~750,00 гривень, з кінцевим терміном повернення 01 жовтня 2013 року, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 22,1 % на рік. Натомість, свої зобовязання [PERSON] з повернення кредиту та процентів за його користування, що передбачалося графіком розрахунків, належно не виконав та станом на 30.10.2015 року у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 212808,36 гривень, яка складається з наступного: 125788,51 гривень заборгованість за кредитом, 46016,80 гривень заборгованість по відсоткам, 14073,25 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту за кожен випадок, 8125,73 гривень пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок, 11346,87 гривень розмір інфляційних витрат за кредитом, 7457,19 гривень розмір інфляційних витрат за відсотками. Такий розмір заборгованості достовірно підтверджено наданим позивачем розрахунком. Перелічені обставини суду підтверджені: копіями вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, копіями вимог. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved