overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без їх участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане Пищиківською сільською радою Сквирського району Київської області 09.03.2007 року, за актовим записом № 12. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3.2123 га., що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пищиківської сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем за законом згідно ст. 1265 ЦК України, прийняв спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті, проте оформити спадщину в нотаріуса позивач дійсно не може, оскільки після смерті спадкодавця не збереглося оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а відповідно до ст. 25, ч.11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи не їх власникам не видаються. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Окрім позивача, є спадкоємець першої черги за законом, його брат - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач - Пищиківська сільська рада Сквирська міська рада Київської області до проведення попереднього судового засідання позов визнала, про що подали до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 07.08.2003 року померла тітка позивача, [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Спадкодавець заповіту не залишала. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок № 1-А по вул. Комсомольська в с.Антонів Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 397.0 кв.м., житловою площею 61.9 кв.м.. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця, [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживав разом з тіткою на день її смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлої, обробляє відповідну земельну ділянку. Крім позивача, інші спадкоємці за законом відсутні. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) прийняв спадщину, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у формі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Антонівськасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 27 березня 1998 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія 1-ОК № 078374, виданого виконкомом Чубинецької сільської ради Сквирського району, Київської області від 30 березня 1998 року, за актовим записом № 2. Спадкодавець заповіту не залишала. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, у складі: земельної частки (паю), розміром 3,3 в умовних кадастрових гектарах, який знаходиться у колективній власності КСП «Хлібороб», яке розташоване на території Чубинецької сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідчений Сертифікатом на право власності на земельну частку (пай), серія КВ № 0160881 та майновий пай в КСП «Хлібороб», яке розташоване в с. Чубинці, Сквирського району, Київської області вартістю 2563,63 гривень, посвідченого Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія КИ-ХХ № 1906913. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживав разом з матірью на день її смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлої, обробляє відповідну земельну частку. Крім позивача, інші спадкоємці за законом відсутні. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) прийняв спадщину, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у формі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай), отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Чубинецькасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача, [PERSON]. Спадкодавець заповіту не залишала. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3.76 га., яка розташована на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця, [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживав разом з бабою на день її смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлого, обробляє земельну ділянку. Крім позивачів спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. від 1963 року), відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) прийняли спадщину, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у формі свідоцтва про право на земельну частку (пай), отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач - Пищиківська сільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме - земельну частку (пай), розміром 2,5 в умовних кадастрових гектарах, який знаходиться у колективній власності КСП «Україна», яке розташоване на території Домантівської сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідчений Сертифікатом на право власності на земельну частку (пай), серія [NUMBER]. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживав разом із дідом на день його смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлого, обробляє відповідну земельну частку. Крім позивача, інші спадкоємці за законом відсутні. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) прийняв спадщину, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у формі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай), отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач - Домантівськасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2015 року відповідач під розписку позичив у нього гроші у розмірі 81000 грн., строком до 01.04.2017 року. Станом на 17.07.2017 року зазначений борг не повернуто. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 81000 грн. та судовий збір у розмірі 810 грн. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2015 року на підставі розписки, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошову суму в розмірі 81000 грн. (а.с.5) Відповідач станом на 17.07.2017 року не повернув позивачу суму боргу у розмірі 81000 грн., тому ця сума підлягає стягненню з нього. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобовязання, сплата неустойки, що передбачено ст. ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 81000 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені і документально підтверджені позивачем судові витрати у виді сплаченого ним при подачі позову судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 810 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2014 року. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна немає. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2014 року, відповідно до актового запису № 390, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 01.08.2014 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна немає. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини немає. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2011 року, відповідно до актового запису № 264, зробленого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Херсона 03.06.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1984 року. Подружні стосунки за останні роки погіршились, що призвело до фактичного їх припинення. Більше року не проживають разом, не ведуть спільне господарство, сімейні стосунки не підтримують. Спільне життя стало не можливим. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, зазначила, що визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1984 року, відповідно до актового запису №548, зробленого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 03.08.1984 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Спору про розподіл спільного майна немає. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна немає. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, відповідно до актового запису № 127, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні 04.06.2011 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2000 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. Спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини немає. Вважає, що примирення неможливе, просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, зазначила, що визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2000 року, відповідно до актового запису №264, зробленого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 04.08.2000 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Спору про розподіл спільного майна немає. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved