Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом і просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, який було зареєстровано 08 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, постійно між ними виникали спори та непорозуміння з приводу вирішення побутових питань та виховання їхніх дітей, які привели до розпаду їхньої сім'ї, а тому їхній шлюб носить формальний характер, оскільки вони стали чужими людьми, їх нічого не зв'язує і тому зберігати сім'ю не має сенсу. На примирення він не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, судові витрати по наданню правової допомоги просить стягнути з відповідачки. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згідний, судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 300 грн. просить залишити за ним. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, з причинами розірвання шлюбу погодилася і проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згідна, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, постійно між ними виникали спори та непорозуміння з приводу вирішення побутових питань та виховання їхніх дітей, які привели до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони не припиняли, однак на примирення не згідні, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки сім'я фактично розпалася, адже вважають, що вони стали чужими людьми, їх нічого не зв'язує і тому зберігати сім'ю не має сенсу. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Відповідачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому на підставі задоволення позову в повному обсязі з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,2 грн.. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн., понесених позивачем, то суд вважає за можливе залишити їх за ним, оскільки він про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved