Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачі, які є сусідами з позивачем по квартирі, в 2003 році перемістили свій кухонний гарнітур на частину кухні, яка належить позивачу, від'єднали газову плиту позивача «Дружківка» і підключили свою - «Елесту», без дозволу позивача встановили свою мийку. Відповідачі спричиняють нестерпні для позивача умови проживання та в 2014 році з квартири де проживають сторони зникли речі позивача (військовий бушлат, блок цигарок, запчастини до автомобіля і деталі до комп'ютера) на загальну суму 2042 грн. 50 коп. Крім того, позивач зазначає, що постійно потерпає від знущань відповідачів, йому спричинена моральна шкода на загальну суму 5000 грн. Позивач просив суд зобов'язати відповідачів відновити становище в спільній квартирі [ADDRESS], шляхом звільнення кухні від гарнітуру відповідачів та повернути частину захопленого коридору позивачу, стягнути з відповідачів 2042,50 грн. матеріальних збитків і 5000 грн. в рахунок відшкодування позивачу моральної шкоди. В судовому засіданні позивач уточнив та збільшив позовні вимоги, просив, окрім зазначеного, стягнути з відповідачів 1220 грн.75 коп. - кошти за лікування позивача в листопаді 2014 року. Відповідачі позов не визнали. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідачі по справі є власниками 37\\50 частини квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування частини квартири від 21.06.2003 року. Наведене підтверджується копією договору дарування частини квартири (а.с.15). Встановленим є те, що позивач [PERSON] був вселений і користується зазначеною квартирою на підставі ордеру від 21.03.1983 р. за № 4980. Встановлено, що на даний час вказана квартира є комунальною, між сторонами склалися недобросусідські відносини, тривалий час відбуваються спори щодо порядку користування в квартирі приміщеннями загального користування (кухнею, ванною кімнатою, туалетом, коридором), мали місце чисельні судові позови, неодноразові звернення до правоохоронних органів. Встановленим є те, що на даний час в зазначеній квартирі проживають позивач та відповідачі - подружжя [PERSON]. В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт проживання в даній квартирі інших осіб, родичів [PERSON] Так, КП Білоцерківської міськради ЖЕК №7 надано на запит суду довідки Ф.3 за № 24 та за №25 з яких вбачається, що зареєстрованими в [ADDRESS] є [PERSON] та його син [PERSON], які займають одну кімнату площею 8,5 кв.м., а також, зареєстрованими є [PERSON] та [PERSON], які займають дві кімнати, загальною площею 27,8 кв.м. (а.с.94,95) В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить частина кухні, що становить 2,1 кв.м. та в кухні даної квартири перебувають речі позивача, а саме : 2 тумби, кухонний стіл, холодильник, зварна конструкція під двохкамфорочну плиту, яку позивач має намір встановити. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], визначено, лише, належність мешканцям площі тих чи інших приміщень. (а.с.17-19,77). Встановлено, що конкретний розподіл приміщення кухні і коридору та виділ в комунальній квартирі позивачу на кухні в натурі площі 2,1 кв.м., а в коридорі - 3 кв.м., не відбувався. [PERSON] самостійно визначив, що відповідачі займають своїми меблями саме його частину кухні та вмонтували свій кухонний гарнітур на місці, яке має належати позивачу. З приводу вмонтування газової плити в квартирі сторін, мали місце неодноразові звернення позивача, як до Білоцерківської філії «Київоблгаз», так і до суду. Встановленим є те, що у позивача відсутній проект на умонтування газової плити, позивач має заборгованість по несплаті за спожитий газ, [PERSON] знімав з газової труби газову регулюючу ручку, що є порушенням правил безпеки. Фактів спричинення перешкод позивачу в користуванні плитою, яка знаходиться в спірній кухні квартири, - не виявлено. Позивач в обґрунтування вимоги про відшкодування матеріальних збитків, зазначає, що з коридору комунальної квартири зникли його особисті речі (військовий бушлат, блок цигарок, автозапчастини, запчастини до комп'ютера), позивач не звинувачує відповідачів в крадіжці, оскільки відсутні докази зазначеному, і при цьому визначає вартість викрадених речей в 2042 грн. 50 коп. та просить суд зобов'язати саме відповідачів відшкодувати вартість цих речей, оскільки, на думку позивача, дії відповідачів послугували зникненню цих речей. [PERSON] чіпала коробку де знаходилися речі позивача. [PERSON] посилається, як на доказ своїх позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків, на фотографії де зображений він та меблі в квартирі і інші предмети домашнього вжитку, речі, які за його словами, були викрадені (106-110). Позивач зазначав, щоб суд взяв до уваги дані фото саме з його трактуванням. До кожного фото [PERSON] виклав власний коментар, дату, обставини тієї чи іншої події та просив суд визнати дані фотографії з його коментарями, як доказ позовних вимог. А також, в підтвердження розміру майнової шкоди, позивачем надано товарні чеки на придбання речей в 2014 році та в підтвердження позовної вимоги про відшкодування коштів на лікування позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 19.11.2014 року про оплату 1220 грн.75 коп. за лікування в ЦМР «Пуща-Водиця» (а.с.72,83,110). Відповідачі в судовому засіданні заперечили наявність зазначених речей позивача в спільному коридорі та не володіють жодною інформацією з приводу зникнення тих речей. Відповідачі зазначили, що позивач неодноразово звертався до суду з аналогічними позовами про крадіжки, постійно безпідставно звинувачує сусідів в злочинах, в створенні йому перешкод в користуванні житлом, хоча сам через свою неохайність та антисанітарію створює нестерпні умови проживання відповідачам. В судовому засіданні були допитані в якості свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є знайомими позивача та дали покази стосовно фактів і конфліктних ситуацій, які мали місце в 2007 - 2008 році. Свідки не володіли інформацією з приводу викрадених речей позивача в 2014 році та з приводу спричинення йому матеріальної і моральної шкоди. Свідок [PERSON], яка приходиться позивачу бувшою дружиною і яка подарувала свою частину спірної квартири відповідачам, суду показала, що відповідачі при вселенні, з її дозволу та відсутності будь-яких заперечень з боку [PERSON], встановили на кухні свою нову плиту, меблі. Свідок повідомила, що позивач поштою відправив сину, який приймає участь в АТО цигарки та інші речі, але [PERSON] нічого не повідомляв ні в жовтні , ні в листопаді 2014 року про крадіжку цигарок, інших речей. З приводу стану здоров'я позивача, свідок повідомила, що з 1972 року [PERSON] лікує ногу, має проблеми з коліном, а тому звинувачення відповідачів в проблемах позивача із здоров'ям є надуманими. Свідки [PERSON] і [PERSON], які є працівниками газової служби, суду показали, що неодноразово перебували в квартирі сторін, складали відповідні акти. Позивач має борги, але постійно звертається до газконтори, бажає встановити свою плиту, хоча відповідачі не надають такої згоди. Свідок [PERSON], який є дільничним інспектором міліції, суду показав, що [PERSON] неодноразово звертається з різними заявами, подає скарги на відповідачів, зазначаючи, що його б'ють, обкрадають, створюють нестерпні умови проживання, але доказів зазначеному не має та визнавальних показів відповідачів, теж, не має. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна /немайнова/ шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем не доведено, що саме відповідачі спричинили йому матеріальні збитки. Сам позивач в судовому засіданні зазначив, що не має підтвердження, що його речі викрали відповідачі, але неаргументовано і безпідставно наполягає на відшкодуванні вартості тих речей саме коштом відповідачів. Також, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про відновлення становища в приміщенні спільної кухні сторін, шляхом звільнення від кухонного гарнітуру відповідачів, оскільки позивач безпідставно наділяє себе пріоритетним правом визначати порядок користування приміщенням загального користування, змінювати його. Також, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між проблемами зі здоров'ям [PERSON] та діями відповідачів. Таким чином, відсутні належні докази в підтвердження позовних вимог щодо відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. А згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

Outcome: dismissed