Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, посилаючись на те, що ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, від 21.11.2013 року до [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, які є неповнолітніми, застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі їх під нагляд матерям: [PERSON] та [PERSON] строком на один рік, [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік. Ухвалою встановлено, що вони 22.11.2012 року, викрали запасні частини до автомобіля [NUMBER]: балку передню для фіксавуння кузову самоскиду, вартістю 139,20 грн., балку колісну передню підвіски автомобіля, вартістю 2100 грн., які належать позивачу, чим спричинили йому матеріальної шкоди на суму 2239,20 грн. Також 24.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] викрали запасні частини на автомобіль [NUMBER]: два металевих диска коліс вартістю 826 грн., балон металевий ресивера гальм, вартістю 68,40 грн., які належить позивачу, чим спричинили йому матеріальної шкоди на суму 894,40 грн. Вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2013 року [PERSON] [PERSON], [PERSON], було визнано винними у скоєнні злочину за ч.3 ст. 185 КК України. Оскільки правопорушники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на момент злочину були малолітніми, а [PERSON], [PERSON], та [PERSON] неповнолітніми, тому позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2239,20 грн., та моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн., стягнути солідарно з [PERSON], та [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 894,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що до теперішнього часу йому матеріальна шкода не відшкодована, тому він не може вільно розпоряджатися своїм майном, повноцінно розпоряджатися професійною діяльністю, змушений звертатися до правоохоронних органів з-за порушених його прав. Також стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 500,00 грн. В судове засідання позивача, [PERSON] не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, справу слухати у його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких вимоги позивача визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], не з'явилася, однак до суду надала заяву в якій вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди визнала, не заперечувала проти їх задоволення та не визнала вимоги про відшкодування моральної шкоди, просила суд відмовити у їх задоволенні. В судове засідання відповідачі [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи знаходяться телефонограми. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, від 21.11.2013 року до [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, які є неповнолітніми, застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі їх під нагляд матерям: [PERSON] та [PERSON] строком на один рік, [PERSON], за вчинення суспільно - небезпечні діяння, передбачені ст. 185 ч. 3 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік. Ухвалою встановлено, що вони 22.11.2012 року, викрали запасні частини до автомобіля [NUMBER]: балку передню для фіксавуння кузову самоскиду, вартістю 139,20 грн., балку колісну передню підвіски автомобіля, вартістю 2100 грн., які належать позивачу, чим спричинили йому матеріальної шкоди на суму 2239,20 грн. Також Вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21.11.2013 року [PERSON] [PERSON], [PERSON], було визнано винними у скоєнні злочину за ч.3 ст. 185 КК України та встановлено, що 24.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] викрали запасні частини на автомобіль [NUMBER]: два металевих диска коліс вартістю 826 грн., балон металевий ресивера гальм, вартістю 68,40 грн., які належить позивачу, чим спричинили йому матеріальної шкоди на суму 894,40 грн. (а.с. 4-12). Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ч.1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 1181 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 1182 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Таким чином, оскільки відповідачами було завдано матеріальну шкоду незаконними діями, то з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода, однак не в солідарному порядку, як просить позивач, а у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1181 та ч.1 ст. 1182 ЦК України у рівних частках до завданої шкоди. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що її спричинила за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Таким чином суд приходить до переконання, що з відповідачів підлягає стягненню і моральна шкода, оскільки до теперішнього часу позивачу матеріальна шкода не відшкодована, він не може вільно розпоряджатися своїм майном, здійснювати професійну діяльність, змушений звертатися до правоохоронних органів та до суду з-за порушених його прав, однак не в солідарному порядку, як просить позивач, а у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1181 та ч.1 ст. 1182 ЦК України у рівних частках до завданої шкоди. Таким чином, оскільки на момент спричинення шкоди [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були малолітніми, відповідно до ухвали суду від 21. 11.2013 року завдали матеріальну шкоду [PERSON], то відповідно до вимог ч.1 ст. 1178 ЦК України, то шкода, завдана ними відшкодовується їх батьками, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 1179 ЦК України, вони відповідають за завдану ними шкоду у самостійно на загальних підставах. Таким чином з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON] [PERSON] та [PERSON], на користь [PERSON] необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі по 373,20 грн. з кожного (2239,20 грн. /6 чоловік) та моральну шкоду у сумі по 1000 грн. (6000 грн. / 6 чоловік) з кожного, а також судові витрати по справі у сумі по 83,33 грн. (500,00 грн. правова допомога / 6 чоловік) оскільки дані витрати позивач поніс з вини відповідачів. Також з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі по 447,20 грн. з кожного (894,40 грн. /2 чоловіка) та моральну шкоду у сумі по 1000 грн. (2000 грн. / 2 чоловіка) з кожного, оскільки дані витраті позивач також поніс з вини відповідачів. Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, судові витрати по справі у сумі по 40,60 грн. (243,60 грн. /6 чоловік ), стягнути з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved