Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду 02 серпня 2021 року із позовною заявою, у якій просить визначити додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , оскільки пропустив його з об`єктивних підстав. Крім того, з метою оформити спадкові права після [PERSON] позивач просить встановити факт, що спадкодавець був його двоюрідним дідом по батьковій лінії, оскільки відсутні архівні документи, що стверджують їх родинні стосунки. Ухвалою від 02 серпня 2021 року позов було залишено без руху, а позивачу було надано строк для усунення його недоліків (сплати судового збору). 11 серпня 2021 року поштою до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано квитанції про сплату судового збору (дві квитанції по 908 гривень). \~ \~ \~ \~Ухвалою від 12 серпня 2021 року (а.с. 46) позов прийнято до розгляду суду і призначено підготовче провадження. Ухвалою від 15 вересня 2021 року (а.с. 54) справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання. Представник заінтересованої особи Мурованокуриловецької селищної ради у судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 24). На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позивач [PERSON] свою позовну вимогу підтримав і суду пояснив: У 2018 році померла тітка його матері [PERSON] . Через рік по її смерті серед її особистих речей було знайдено шкатулку з документами, що належали [PERSON] та його родичам. З тих документів він зробив висновок, що [PERSON] двоюрідний брат його бабусі по батьківській лінії і що по його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки у [PERSON] ближчих, ніж його батько, родичів не було, батько не бажає приймати спадщину, він вирішив звернутися до нотаріуса за оформленням спадкових прав. Однак, крім того, що він пропустив строк звернення до нотаріуса, він ще й не може документально підтвердити ступінь родинних зв`язків із спадкодавцем, оскільки навіть у архівах за строками давності не збереглися або відсутні потрібні актові записи. Представник позивача адвокат Чернілевська Р.В. (а.с. 33-34), яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримала позов і додатково пояснила: [PERSON] та [PERSON] як подружжя мали трьох дітей, в тому числі дочку [PERSON] , 1908 року народження та сина [PERSON] , 1922 року народження. Свідоцтва про народження [PERSON] чи актового запису про його народження не збереглося, але є запис у погосподарській книзі, з якої слідує, що [PERSON] син голови двору [PERSON] . Про народження [PERSON] знайдено запис у метричній книзі про народження громадян по Свято-Успенській церкві с. Курашівці, про що суду подано відповідні докази, з якого слідує, що її матір`ю була [PERSON] , а батьком [PERSON] . Отже, [PERSON] і [PERSON] рідні брат і сестра. [PERSON] мав сина [PERSON] , про що стверджує свідоцтво про народження. Останній мав дружину, яка померла раніше, дітей вони не мали і до смерті він проживав одиноко. [PERSON] також вийшла заміж і прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (актового запису про шлюб не збереглося). У шлюбі [PERSON] мала дочку [PERSON] , 1930 року народження, однак і її актовий запис про народження не зберігся, але про родинні стосунки з матір`ю може свідчити подана до суду виписка з погосподарської книги. Отже, [PERSON] та [PERSON] двоюрідні брат і сестра. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (про це свідчить відповідний актовий запис) та народила сина [PERSON] (свідоцтво про шлюб додано суду). Отже [PERSON] двоюрідний племінник [PERSON] . Позивач є рідним сином [PERSON] , про що стверджує свідоцтво про народження та двоюрідним онуком [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку й бажає оформити позивач як спадкоємець п`ятої черги родич четвертого ступеню споріднення двоюрідний онук. Однак, через відсутність частини документів про народження та зміну прізвищ він не зможе довести перед нотаріусом ступінь спорідненості зі спадкодавцем. Крім того, враховуючи, що інформацію про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] вони знайшли лише у 2019 році, [PERSON] об`єктивно був позбавлений можливості вчасно звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити з врахуванням наступного: [INFO] в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 9). У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 685311 (а.с. 24) та довідки Курашовецької сільської ради № 618 від 17 листопада 2020 року (а.с. 28) до складу спадщини після смерті [PERSON] входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,0269 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Курашовецької сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Даних про наявність спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] не здобуто. Про це стверджує довідка Курашовецької сільської ради № 618 від 17 листопада 2020 року (а.с. 28). Відповідно до цієї ж довідки (а.с. 28), на день смерті спадкодавця з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Як стверджується витягом зі Спадкового реєстру по спадкових справах № 65239818 від 17.06.2021 (а.с. 30) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, отже, спадщину ніхто не оформив. Із роз`яснення\~приватного нотаріуса\~Мурованокуриловецького районного\~нотаріального округу\~Долі Т.І.\~за №\~73/01-16від 17 червня 2021 року (а.с. 31) вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, спадкоємець, який подає заяву про прийняття спадщини має надати докази про своє право спадкувати в тій чи інші черзі спадкоємців. Як стверджує сторона позивача, позивач є родичем четвертого ступеню споріднення зі спадкодавцем як його двоюрідний внук і має право спадкувати у п`ятій черзі спадкоємців за законом. Однак, позивач не має всіх необхідних документів про народження всіх своїх та спадкодавця родичів та про зміну їх прізвищ під час укладення шлюбів, вичерпав всі можливості для отримання таких документів, а тому не може подати до нотаріуса докази родинних стосунків зі спадкодавцем. Суд вважає, що в цьому судовому засіданні беззаперечно доведено юридичний факт, який просить встановити позивач, на підставі поданих ним письмових доказів та показань свідків. Так, свідок [PERSON] суду пояснила: Вона є матір`ю позивача. Народилася і виросла вона у с. Курашівці. Її тіткою була [PERSON] , яка проживала по-сусідству із [PERSON] і яка померла [INFO] . І її тітка, і [PERSON] на момент смерті останнього проживали самотньо. Тому, коли помер [PERSON] тітка, а також ще дві жінки, в тому числі [PERSON] проводили його поховання, розпорядилися деякими його речами. Уже після річниці з дня смерті [PERSON] , вона знайшла серед її речей шкатулку, зроблену руками [PERSON] , в якій були певні правовстановлюючі документи, нагороди, фото, його та його родичів. Ознайомлюючись із цими документами, було встановлено, що [PERSON] був двоюрідним братом її свекрухи матері її чоловіка [PERSON] . Серед тих же документів було знайдено Державний акт на землю та прийнято рішення звертатися за оформленням спадщини. Однак, в її чоловіка уже не залишилося в живих матері та інших родичів, а тому процес відшуковування документів про родинні стосунки зайняв великий період часу. Чоловік не бажає приймати спадщину після свого двоюрідного дядька, а тому син позивач у цій справі найближчий спадкоємець [PERSON] за законом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її мати постійно проживала по-сусідству із [PERSON] , а тому з її слів їй було відомо, що він мав дві сестри: [PERSON] , 1920 року народження, яка після шкоди виїхала у Крим і її доля нікому не відома, та [PERSON] , 1908 року народження, яка мала дочку [PERSON] бабусю [PERSON] . Оскільки сама також з народження живе в с. Курашівці, то достеменно знає, що [PERSON] мав із [PERSON] сина [PERSON] . Письмовими доказами доводиться: -батьком позивача є [PERSON] (свідоцтво про народження на а.с. 23); -матір`ю [PERSON] була [PERSON] (свідоцтво про народження на а.с. 22); -дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00028289125 від 24.10.2020 на а.с. 21); -актового запису про народження [PERSON] не виявлено (інформація Державного архіву Вінницької області № 07-1803/7 від 21.09.2020 на а.с. 19), однак, ксерокопією із погосподарської книги (а.с. 13) доводиться, що її матір`ю була [PERSON] ; -актового запису про шлюб [PERSON] не виявлено (інформація Державного архіву Вінницької області № 07-1939/7 від 19.10.2020 на а.с. 17), тому підтвердити документально про зміну її дошлюбного прізвища [PERSON] не вбачається за можливе. В той же час, зазначена дата народження [PERSON] у згаданій вище погосподарській книзі (а.с. 13) та дата народження [PERSON] , зазначена в архівній довідці № 07-1804/7 від 21.09.2020 на а.с. 14, співпадають, а тому суд переконаний, що дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON] ; -відповідно до архівної довідки № 07-1804/7 від 21.09.2020 (а.с. 14, 15, 16), матір`ю [PERSON] була [PERSON] , а батьком [PERSON] ; -актового запису про народження [PERSON] не виявлено (інформація Державного архіву Вінницької області № 07-1805/7 від 21.09.2020 на а.с. 18), однак, ксерокопією із погосподарської книги (зворот а.с. 13) доводиться, що його матір`ю була [PERSON] . Таким чином [PERSON] та [PERSON] рідні брат і сестра; -свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 11) доводиться, що [PERSON] його батько. Таким чином, [PERSON] двоюрідний брат [PERSON] , двоюрідний дядько [PERSON] та двоюрідний дід [PERSON] . Отже,\~позивач довів\~факт родинних\~відносин зі\~спадкодавцем [PERSON] ,\~в судовому засіданні також доведено мету встановлення факту родинних відносин оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Доля Т.І. своїм роз`ясненням № 73/01-16 від 17 червня 2021 року (а.с. 31) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено в цьому судовому засіданні позивач лише у 2019 році дізнався про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , почав збір необхідних документів, в тому числі у грудні 2020 року звернувся до суду за місцем свого проживання для встановлення юридичного факту (а.с. 32). Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. У даній конкретній справі суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, зокрема, він добросовісно помилявся, вважаючи, що спадкове майно перейшло до родичів ближчого ступеню споріднення, у зв`язку з тим, що він до цього часу не має всіх документів, що підтверджують його ступінь споряднення зі спадкодавцем. Судом встановлено, що ймовірний спадкоємець, який матиме право на спадщину [PERSON] , якщо [PERSON] не прийме її, - Мурованокуриловецька селищна рада позовні вимоги визнала, і таке визнання відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки це відповідатиме принципам законності та пропорційності у здійсненні права власності.

Outcome: approved