Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про зобов'язання відповідача відновити банківське обслуговування та повернути грошові кошти, що перебувають у нього на рахунках, а також надати доступ до індивідуального банківського сейфу та скасувати плату за користування індивідуального банківського сейфу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що протягом тривалого часу він є клієнтом ПАТ «КБ «ПриватБанк», має відкриті карткові рахунки № [NUMBER] (в гривні) та № [NUMBER] (в євро) На картковому гривневому рахунку знаходяться грошові кошти в розмірі 10 729,65 грн, а на валютному - 554,48 євро. Проте, починаючи з листопада 2017 року, відповідач в односторонньому порядку відмовився від обслуговування позивача та заблокував доступ до вказаних рахунків. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно стягуються кошти на утримання банківської ячейки. Звернувшись до відповідача з заявою про роз'яснення причин блокування його рахунку, відповіді не отримав, у зв'язку з чим просить суд визнати незаконними дії відповідача. 05 березня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено заборону обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог позивача є обмеження його прав щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на рахунках № [NUMBER] (в гривні) та № [NUMBER] (в євро), відкритих в КБ ПАТ «ПриватБанк». Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що карткові рахунки відкриті саме в ПАТ КБ «ПриватБанк», позивачем не надано копій угоди про відкриття карткових рахунків та умови їх обслуговування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, звертаючись до суду позивач у своєму позові зазначив, що він має майнове право на належні йому грошові кошти на карткових рахунках, яке порушено відповідачем, проте доказів належності саме цього карткового рахунку йому судом не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду позивачем не доведено факту протиправної поведінки відповідача, лише звернуто увагу суду, що відповідач заблокував рахунок, поте не доведено тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові, що є обов'язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-78 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог щодо незаконності дій банку. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог [PERSON] про визнання незаконними дії відповідача щодо заблокування карткових рахунків; зобов'язання відповідача усунути перешкоди у використанні грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках, шляхом їх розблокування та відновлення видаткових операцій по них, а також вимоги щодо можливого вилучення майна, яке поміщено у сейф та скасування безпідставно нарахованих штрафних санкцій за період блокування.

Outcome: dismissed