Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14.04.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та розірвання договору посилаючись на те, що відповідно до договору № 100514 від 25.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.5 % на місяць. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 100514 від 25.02.2008 року [PERSON] отримав кредитний ліміт у розмірі 7500 грн., процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 2,5 % в місяць. Позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав. Так, грошові вимоги ПАТ «Полтава-банк» до відповідача складають 738 грн. 34 коп., яка складається з наступного: - 426 грн. 68 коп. - сума кредиту; - 311 грн. 66 коп.- сума відсотків за користування кредитом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 615 ЦК України: 1. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. 2.Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. 3. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до пункту 9.2 договору № 100514 від 25.02.2008 року, укладеного між АБ «Полтава-банк» та [PERSON], право на розірвання (припинення) дії договору мають обидві сторони, а строк його розірвання (припинення ) настає тільки тоді, коли виконані всі зобов»язання, що випливають з умов цього договору , всі картки поставлені до стоп-списку та повернені в банк при можливості. Банк зберігає за собою право розірвати (припинити) договір згідно встановленого договором та чинним законодавством України порядку у випадку, якщо клієнт не виконує умови договору. Всі суми, що підлягають відшкодуванню одній чи іншій стороні за умови розірвання договору, відшкодовуються в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved