Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив та обґрунтовував тим, що 19.07.2014 він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . У період спільного проживання з відповідачем, а саме: 05.08.2015 він придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Покупцем квартири в договорі вказана відповідач. Разом з цим, позивач вважає, що вказана квартира була придбана за його особисті кошти, які він отримав від продажу особистої приватної власності. Так, автомобіль марки Subaru Legasy, номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску він продав 06.08.2014 та придбав автомобіль марки Skoda Octavia A5, номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску. У зв`язку з необхідністю купівлі житла, 22.07.2015 він продав автомобіль марки Skoda Octavia A5, номерний знак [NUMBER] , а за отримані кошти він придбав квартиру. У вересні 2015 року фактичні шлюбні відносини між ними були припинені, сторони проживають окремо. Оскільки відповідач не визнає право власності позивача на квартиру, він просить суд захистити його право та визнати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,2 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, придбану за час шлюбу з [PERSON] такою, що належить йому на праві особистої приватної власності. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та надав письмовий відзив, який обґрунтований тим, що посилання позивача на те, що кошти на придбання спірної квартири він отримав від продажу автомобіля Skoda Octavia A5, номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску, проте згідно з відповіддю Територіального сервісного центру №1243 (а.с. 105-106) [PERSON] регулярно здійснював купівлю-продаж автомобілів і жодних коштів ним не було направлено на придбання спірної квартири. Крім того, згідно з відповіддю Криворізької південної ОДПІ від 13.02.2018 (а.с. 147-148) вбачається, що у позивача були відсутні власні кошти на придбання спірної квартири. Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення уточненого позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №520 (а.с. 8). Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1094 (а.с. 9). Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2015 (а.с. 10-12) у період шлюбу сторони придбали квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та право власності на яку було зареєстровано на відповідача [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13). Установлено, що спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя, а саме: квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач, який також був допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що придав квартиру за свої особисті кошти, які він отримав від продажу особистого автомобіля, що підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру №1243 (а.с. 105-106), довідками-рахунками (а.с. 107-110). Позиція відповідача про те, що позивач регулярно купував собі автомобілі, а тому в нього не було коштів є необґрунтованим, оскільки це не спростовує можливість використання цих коштів на придбання спірної квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що його син [PERSON] дійсно неодноразово купував автомобіль, а потім продавав та купував собі інший. Також йому відомо, що здійснивши продаж автомобіля Skoda Octavia A5, він придбав собі квартиру. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України. Згідно із статтею 319 ЦК України\~власник\~володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved