Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з уточненим позовом стягнення заборгованості з оплати за електроенергію. На обґрунтування зазначила, що 18.04.2020 під час проведення рейдової роботи виявлено, що побутовий споживач [PERSON] яка проживає за адресою: [ADDRESS] , приєдналася до електричних мереж на сходових клітинах, поза засобами обліку. Спожита електроенергія не враховувалась електролічильником. Споживач був відключений за борг. В присутності трьох представників товариства, свідків та за допомогою фото фіксації, в зв`язку із відмовою споживача від підпису, було складено акт про порушення № 039479. В подальшому було проведено засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що засвідчено протоколом № 006. На підставі виявленого правопорушення відповідачу нараховано суму спричинених збитків в розмірі 1925 грн. та виставлено рахунок, який відповідачами оплачено не було. Враховуючи те, що відповідачі добровільно не сплатили суму спричинених збитків та суму заборгованості за спожиту електроенергію позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та стягнення коштів в судовому порядку, а також просив стягнути суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяв, клопотань суду не надав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», що підтверджується копією договору № 215-006 від 23.06.2000 року. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок на використання електроенергії № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та укладено договір про користування електричною енергією №583-212 від 22.02.2000 року. ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромежі» постачає електричну енергію відповідачу [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2005 є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Договору на споживання електричної енергії відповідачі з позивачем не укладали. Відповідачі споживаючи електричну енергію, що підтверджується зміною показників його споживання, оплату за спожиту електроенергію не проводять і станом на 30.06.2020 у них виникла заборгованість за спожиту електроенергію, яка склала 7553 грн. 65 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, і є обов`язковими для виконання кожною із сторін. Згідно п. 2 постанови № 312 від 14.03.2018 року Про затвердження Правил Роздрібного ринку Електричної енергії, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання. Згідно п.1.2.15 Правил Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. Згідно п. 2.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії за ініціативою однієї з сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. Споживання електроенергії та здійснення оплати за її використання підтверджує приєднання споживача до договору. Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно абз. 2 п.4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи з положень п.4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Як передбачено в п. 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі Договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України «Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачують, суд вважає за необхідне задовольнити позов цій частині та стягнути з них солідарно заборгованість у сумі 7553 грн. 65 грн. Щодо вимоги про стягнення вартості не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, слід зазначити наступне. 18.04.2018 року представниками Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» при проведені перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН, за адресою: [ADDRESS] , було виявлено факт порушення - пп. 48 п. 24 ПКЕЕН, а саме: споживач [PERSON] приєдналася до електричних мереж, що не є власністю електропостачальника поза засобами обліку. Спожита електроенергія не враховувалась електролічильником. Споживач був відключений за борг. Про вказані порушення було складено Акт № К039479, який [PERSON] відмовилася підписувати. Відповідачам нараховано суму вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 1924,99 грн. та виставлено рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Процесуальний закон також містить норми, відповідно до яких судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес (статті 1-4 ЦПК України). З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Звертаючись до суду із позовною вимогою про стягнення вартості не облікованої електричної енергії позивач визначив, як відповідача [PERSON] , як особу, яка заключила договір на постачання електричної енергії. Проте, в уточненій позовній заяві позивач зазначив, що до електричних мереж поза засобами обліку приєдналася [PERSON] , що також зафіксовано в акті про порушення № К039479. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обов`язок відповідачів, як власників квартири нести відповідальність за вказані порушення. В зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved