Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 2 085 600 гривень. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 17 грудня 2012 року вона надала в борг відповідачу 80 000 доларів США, однак відповідач, незважаючи на те, що повинен був повернути суму боргу не пізніше 01.10.2016 року , до теперішнього часу суму боргу не повернув. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в наданій суду заяві позов визнала в повному обсязі , справу просила розглянути у її відсутність . Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, і зазначене підтверджено розпискою, наявною в матеріалах справи, що 17.12.2012 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 80 000 доларів США на строк до 01.10.1016 року. До теперішнього часу відповідач суму боргу за договором не повернув . Обставини щодо укладання договору позики, невиконання зобов»язання за договором сторонами не оспорюють ся. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи, що наявною в матеріалах справи розпискою підтверджено факт існування між сторонами договірних правовідносин, а також факт отримання [PERSON] суми 80 000 доларів США , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми борги за договором від 17.12.2012 року. Разом з тим, з урахуванням вимог ст. 533 ЦК України , слід стягнути грошові кошти з відповідача в розмірі 80 000 доларів США , що станом на 07.09.2017 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 2 078 576,00 гривень ( 80 000 доларів США х 25,9822 грн.) . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача судовий збір в сумі 8 000 гривень.

Outcome: partial