Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку боргу за кредитним договором №014/0043/74/76133 від 07.06.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав їй кредит у розмірі 131300,00 доларів США строком до 07.06.2027 року під 14,5% річних. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак свої зобов'язання належним чином не виконувала. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача станом на 19.11.2013 року становить 163072,73 доларів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку складає 1303440 (один мільйон триста три тисячі чотириста сорок) гривень 00 копійок, з яких: 1168244,01 гривень - заборгованість за кредитом, 74820,95 гривень - заборгованість за відсотками, 60375,37 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Також позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого останній зобов'язася сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації, відповідачка [PERSON] до суду звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи, не надавши жодних доказів на підтвердження поважності причини неявки. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо причину неявки відповідачів буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі не висловили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 07.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0043/74/76133, за яким банк надав їй кредит у розмірі 131300,00 доларів США строком до 07.06.2027 року під 14,5% річних. За умовами кредитного договору вона повинна була щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами, однак свої зобов'язання належним чином не виконувала. Свої зобов'язання за вказаним договором відповідачка не виконувала належним чином, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 19.11.2013 року становить 163072,73 доларів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку складає 1303440 (один мільйон триста три тисячі чотириста сорок) гривень 00 копійок, з яких: 1168244,01 гривень - заборгованість за кредитом, 74820,95 гривень - заборгованість за відсотками, 60375,37 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачами не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За Договором поруки №014/0043/74/76133/1 від 07.06.2007 року по зазначеному вище кредитному договору, відповідач [PERSON] виступив поручителем, при цьому умови договору поруки передбачають солідарну відповідальність поручителя і боржника перед кредитором. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Курс НБУ при здійсненні розрахунку, наданий позивачем, був нижчий від курсу НБУ на момент розгляду справи, тому вимоги підлягають задоволенню повністю виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Outcome: approved