Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору № 001-18500-050711 від 05.07.2011 р., укладеного з ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та відповідачкою, за умовами якого [PERSON] було надано кредит шляхом відкриття карткового рахунку №26257904809008 в національній валюті України гривні, на загальну суму 100000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов даного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобовязань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором, відповідачка зобовязалася щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п.3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, отримавши кредит, відповідачка не виконала своїх зобовязань по Кредитному договору і станом на 14.06.2015 року заборгованість становить 10487,00 грн., яка складається з: тіла кредиту 5437,65 грн., простроченого тіла кредиту 1626,97 грн., заборгованості за відсотками 3422,38 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Тому просить стягнути з відповідачки на його користь вказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просить справу розглядати в свою відсутність, позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] повідомлена судовою кореспонденцією про час та місце розгляду справи. Однак у судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, не подавши ніяких заяв чи клопотань щодо подальшої своєї участі у справі. Тому суд вважає за можливим розглянути справу в її відсутність. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем як банківською установою та відповідачкою [PERSON] 05.07.2011 року укладений кредитний договір № 001-18500-050711, на підставі якого остання отримала кредит шляхом відкриття кредитної лінії на картковий рахунок №26257904809008 в національній валюті України гривні, та встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. зі сплатою процентів за користування Кредитною лінією відповідно до умов Договору. /а.с.4-5/. Отримавши кредит, відповідачка не виконала своїх зобовязань по Кредитному договору і станом на 14.06.2015 року заборгованість становить 10487,00 грн., яка складається з: тіла кредиту 5437,65 грн., простроченого тіла кредиту 1626,97 грн., заборгованості за відсотками 3422,38 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. /а.с.7/. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо зобовязання позивальника на повернення грошових коштів за умовами кредитного договору. Так як права кредитодавця на отримання належних йому сум порушені, вони підлягають захисту у судовому порядку. Враховуючи те, що згідно до п.22 4.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку звільнена від сплати судового збору то відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає, за необхідним стягнути судові витрати з відповідачки в сумі 487,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved