Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 15 лютого 2011 року о 09 годині на пр. Червонозоряному в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві марки «ГАЗ», р.н [NUMBER] та автомобіля «Шкода», р.н. [NUMBER]. Винуватцем зазначеної дорожньо-транспортної пригода визнано їхнього працівника - [PERSON] На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2012 року, позивачем було сплачено потерпілій особі - власнику автомобіля «Шкода», р.н. [NUMBER] [PERSON] 11935 гривень 48 копійок відшкодування майнової шкоди. Позивач з посиланням на ст. ст. 1172, 1191 ЦК України вважає, що з [PERSON], як працівника який завдав шкоди під час виконання службових обов'язків, підлягає стягненню сума у розмірі виплаченого потерпілій особі. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позовної заяви та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь їх довірителя 11935 гривень 48 копійок та вирішити питання про судові витрати. Відповідач в судовому засідання зазначив, що дійсно дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини, однак він просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та в позові відмовити. Заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2012 року, позивачем було сплачено потерпілій особі - власнику автомобіля «Шкода», р.н. [NUMBER] [PERSON] 11935 гривень 48 копійок відшкодування майнової шкоди. З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2011 року о 09 годині на пр. Червонозоряному в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві марки «ГАЗ», р.н [NUMBER], яким керував водій міліціонер [PERSON] та автомобіля «Шкода», р.н. [NUMBER], який є власністю [PERSON] Відповідно до матеріалів платіжного доручення № 493 від 17.06.2013 року та № 492 від 17.06.2013 року Голосіївське районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві виплатило [PERSON] відшкодування у розмірі 11935.48 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових(службових) обов'язків. Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, про що було заявлено представниками позивача. Однак в конкретному спору, суд вважає, що є наявним факт спливу строку позовної давності. Судом з пояснень сторін та матеріалів справи достовірно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 15 лютого 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якого пов'язано його початок. Право вимоги Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві до свого працівника [PERSON] про стягнення з останнього майнової шкоди заподіяної підприємству внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виникло у позивача з наступного дня після 15 лютого 2011 року, а звернення до суду, шляхом подачі позову до канцелярії суду відбулося 30 квітня 2014 року. Відповідно ч.1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві до [PERSON] у зв'язку з пропуском строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed