Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач звернувся\~до Орджонікідзевського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення,\~з урахуванням\~заяви про\~зменшення позовних\~вимог 16\~576,02\~грн.\~заборгованості.\~ В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаючись на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 461/1100 від 29.01.2018 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 40\~000 грн. з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.01.2023р. Однак, оскільки відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання по сплаті чергових платежів, допустивши прострочення більш ніж на один місяць, позивач просить достроково стягнути з відповідача суму кредитних коштів. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що відповідач з 24.06.2018р. прийнятий на службу до ЗС України за контрактом, про що він повідомив позивача і по теперішній час проходить службу в ЗС України у в/ч № [NUMBER] м. Нікополь. Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідач вважає, що з моменту прийняття на службу, тобто з 24.06.2018р. він має право не сплачувати відсотки за споживчий кредит, а сплачувати лише тіло кредиту відповідно до встановленого графіку платежів. Відповідно до вказаного графіку відповідач має сплачувати щомісяця по 666,67 грн. і цю суму він постійно сплачує. Тому відповідач вважає, що оскільки він вносить регулярні платежі вчасно, позивач не має права просити дострокового погашення кредитних зобов`язань. Крім того зазначає, що на даний час у нього переплата по сплаті кредиту, оскільки щомісяця ним сплачувалось в середньому по 836 грн., а не 666,7 як вказано у графіку платежів. Також вказує на відсутність прострочення з його сторони по сплаті чергових платежів за червень, липень, серпень 2019р., а навпаки наявність переплати за даний період. Суд, вислухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 29.01.2018 року\~між ПАТ «Державний ощадний банк України» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) був укладений\~кредитний договір\~№ 461/1100 (а.с.9-15). Відповідно до п.2.1 даного правочину Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути у передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умова, визначених цим договором. Згідно п.2.2. договору кредит надається у загальному розмірі 40000.00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.01.2023р. У п.2.4.1 сторони погодили сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит рівними частинами в розмірі 666,67 грн. та сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з лютого 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, позивач посилається на прострочення відповідачем здійснення чергових платежів у сумі 666,67 грн. більш ніж на один місяць, а саме за період: червень, липень та серпень 2019р., у зв`язку із чим в останнього утворилась заборгованість станом на 07.05.2021р. у розмірі 16\~576,02 грн. У відповідності зі\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.1 договору банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 40 000 гривень, а також сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 28.01.2023 року в розмірі 56 % річних. АТ «Державний\~ощадний банк\~України» свої\~зобов`язання\~за договором\~№ 461/1100 від 29.01.2018 року виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що не заперечується відповідачем. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно абз.1 ч.1 ст.1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 666,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з лютого 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Крім того порядок, строки та розмір щомісячних обов`язкових платежів погоджений сторонами у додатку №1 до договору. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, виписки по рахунку, відповідачем було допущено прострочення щодо сплати чергових обов`язкових платежів за червень, липень та серпень 2019р. При цьому суд критично оцінює посилання відповідача та його представника щодо відсутності прострочення платежів за вказаний період, оскільки такі твердження спростовуються даними розрахунку, який повністю підтверджений відомостями з виписку по рахунку позичальника, яка є первинним бухгалтерським документом. Так, згідно умов укладеного договору, відповідач повинен сплатити платіж за червень 2019 до 31.07.2019р. у сумі 666,67 грн., за липень 2019р. - до 31.08.2019р. у сумі 666,67 грн. та за серпень 2019р. до 30.09.2019р. у сумі 666,67 грн. Проте, як вбачається із виписки по рахунку, відповідачем було сплачено лише 0,95 грн. 02.08.2019р. та 397,22 грн. 23.08.2019р. При цьому суд враховує, що згідно довідки, виданої командиром військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] , старший сержант [PERSON] з 24.06.2018р. перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] (а.с.117). Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Разом з тим, як вбачається із виписки по рахунку договірне списання відсотків з рахунку відповідача відбувалось по червень 2018р., у подальшому банком здійснено сторонування нарахованих відсотків у зв`язку із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та стягнення відсотків не відбувалось. За таких обставин, посилання відповідача на надмірне стягнення з нього відсотків по кредиту, всупереч дії Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у зв`язку із чим в останнього утворилась переплата, оскільки такі відсотки банк повинен був зарахувати на погашення основного боргу, судом оцінюються критично. Також суд критично оцінює посилання відповідача на надмірну сплату останнім щомісячних чергових платежів, що підтверджується, на думку останнього, даними долучених відповідачем виписок по рахунку (а.с.232), оскільки із даних виписок вбачається наявність декількох рахунків, зокрема, [NUMBER] рахунок з якого вбачається безготівкове перерахування відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту та договірне списання банком основного боргу відповідно до умов кредитного договору. Натомість транзакції по карті підтверджують дії відповідача по поповненню своєї картки, у тому числі з метою подальшого списання банком суми основного боргу, що й відображено у виписці по рахунку [NUMBER] та розрахунку позовних вимог. Дані відомості повністю узгоджуються із поясненнями відповідача, наданими у судовому засіданні, де останній пояснив, що здійснював поповнення своєї картки з якої потім банк списував кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до п.п.4.2.1, 4.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів ті інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Згідно п.3.9.1 Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та/або недотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення, та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі, у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із подій, зокрема, затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Отже, зважаючи на те, що відповідачем допущено прострочення чергових платежів більш ніж на один місяць ( по червневому платежу прострочено три місяці), позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. За таких обставин,суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved