Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 15000 грн., 3% річних у розмірі 1062,74 грн. та індекс інфляції за період прострочення, що становить 195,00 грн., а також понесені судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 20.09.2011 року між ним та [PERSON] укладено в простій письмовій формі договір позики у вигляді розписки, яка була складена у присутності двох свідків, які затвердили цей факт підписами, на суму 15000 грн., зі строком повернення до 20.11.2011 року. У зазначений строк відповідач гроші не повернув, хоча пройшло вже більше 2 років. За період з 01.12.2011 року до 28.02.2014 року індекс інфляції становить 195 грн., а три відсотки річних за цей період прострочення складає 1062,74 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 20.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого останній позичив відповідачеві грошові кошти в розмірі 15000 грн., з остаточним строком погашення не пізніше 20.11.2011 року. Цей факт було засвідчено підписами двох свідків, а саме, [PERSON], паспорт серії [NUMBER], та [PERSON], паспорт серії [NUMBER] /а.с.11/. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач за договором позики щодо повернення грошей свої обов'язки не виконав, з нього слід стягнути суму боргу в розмірі 15000 грн. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем. Оскільки сума боргу відповідача перед позивачем становить 15000 грн., то індекс інфляції на 28.02.2014 року становить 195 грн. , виходячи з 1,046 за 2011 рік, 0,998 за 2012 рік та 1,01 за 2013 рік. Також три проценти річних від суми прострочення становить 1062,74 грн. за період прострочення з 01.12.2011 року до 28.02.2014 рік, що і слід стягнути з відповідача на користь позивача. Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума боргу 16257,74 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved