Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що вона є власником будинку № 68 по вул. Мальовничій в м. Запоріжжі, у якому по сьогоднішній день проживає і зареєстрована, разом із нею у будинку зареєстрований і її племінник [PERSON] Відповідач з 2012 року не зявляється і не проживає за вказаною адресою. Таким чином, оскільки відповідач не проживає більше 6 місяців, він вважається таким, що втратив право користування ним. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачка з 2002 року є власником будинку № 68 по вул.. Мальовничій в м. Запоріжжі, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаному будинку зареєстрований і її племінник [PERSON], що підтверджується довідкою від 16.09.2016 року. Згідно до акту складеного квартальним комітетом № 94 від 16.08.2016 року у вказаному будинку є зареєстрованим [PERSON], який не проживає за адресою [INFO] впродовж чотирьох років. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За поясненнями позивача відповідач з 2012 року в спірному будинку не проживає. І суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із наданими доказами, зокрема, із актом квартального комітету № 94 від 16.08.2016 року. Отже, відповідач понад три роки відсутній у спірному житловому будинку, про що не встановлено домовленістю між нею та власником житла, як і не встановлено про поважність причин її такої відсутності. На підставі викладеного,

Outcome: approved