Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Комсомольського районного суду м. Херсона з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, відповідно до укладеного договору № б/н від 22.06.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 31.12.2015 року в загальній сумі 53943,18 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Указом Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Комсомольський районний суд міста Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, який розпочав роботу з 04 квітня 2016 року. 29 квітня 2016 року відповідно до ст. 11-1 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передана в провадження судді Ус О.В. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та станом на 31.12.2015 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 53943,18 грн., яка складається з наступного: з заборгованості за кредитом в сумі 10180,29 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 37917,98 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2800,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 2544,91 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved