Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO], проте не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки за свого життя батько не отримав правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS]. З цих підстав нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.3). Відповідачі позов визнали, про що надали кожен окремо заяви та просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.22-34). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON] - голова двору, члени двору: його син [PERSON] - позивач по справі, його дружина [PERSON], їх доньки [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частці вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Наведене підтверджується довідкою Червоноармійської сільської ради про склад і тип двору за № 2055 від 18.07.2013 року (а.с.15), рішенням Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області від 20.09.2011 року № 53 (а.с.9), технічним паспортом (а.с.10-14). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського РУЮ Одеської області (а.с.8). На день смерті спадкодавця, позивач по цій справі, що є його сином згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7), був зареєстрований і проживав в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 2055 від 18.07.2013 року, виданою Червоноармійської сільською радою, а також відміткою в паспорті позивача (а.с.15,5). За повідомленням Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 31.03.2014 року за № 644/01-16 спадкова справа до майна [PERSON], померлого [INFO] - не заводилася, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК - не зверталися. Про що свідчить також Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 37028500 від 31.03.2014 року (а.с.20,21). Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року прийняв спадщину, а саме 1/5 частку вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами при ньому, яка належала спадкодавцеві, тобто [PERSON], померлому [INFO]. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved