Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок є памяткою культурної спадщини (охоронний № 2854) відповідно до розпорядження представника Президента України № 374 від 15 квітня 1994 року. [PERSON] в порушення п. 1 рішення виконкому ЛМР № 643 від 31 серпня 2007 року «Про впорядкування зміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова» у 2003 році самовільно проведено заміну деревяних віконних заповнень на металопластикові.\~ Просить суд зобовязати [PERSON] за власні кошти привести три самовільно замінені віконні заповнення до автентичного вигляду, стягнути суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 17 серпня 2015 року проти позову заперечувала. Суду пояснила, що вікна замінити вона була вимушена у 2003 році у звязку з тим, що до квартири затікала вода через несправність даху та системи зливу. Про статус будинку, як памятки культурної спадщини, їй відомо не було. На даний час у позивача відсутні грошові кошти на заміну вікон. В судове засідання 05 листопада 2015 року [PERSON], повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.30) не зявилася. Представники третіх осіб управління охорони історичного середовища Львівської міської ради [PERSON] та Львівської міської ради [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити. Третя особа ЛКП «Цитадель-Центр» свого представника до суду не направило. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки ЛКП «Цитадель-Центр» № 2205 від 28 травня 2015 року (а.с.4) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Перевіркою ЛКП «Цитадель-Центр» від 10 березня 2015 року встановлено та зафіксовано в акті-попередженні заміна трьох деревяних вікон на фасаді буд. № 41 по вул. Шептицьких у м. Львові (квартира № 8). Зі слів мешканців заміна віконних заповнень виконана у 2003 році (а.с.6). Даний акт-попередження був направлений [PERSON] (а.с.7). Згідно з протоколом ЛВ № 000418 про адміністративне правопорушення від 23 березня 2015 року, складеним представником управління охорони історичного середовище Львівської міськради, відповідач у 2003 році самовільно встановила пластикові вікна взамін дерев'яних (а.с.8). На підставі протоколу, постановою адміністративної комісії Галицької райадміністрації Львівської міськради № 63 від 09 квітня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 92 КУпАП (порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини), та провадження по справі закрите у звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.9). У постанові зазначено, що буд. 41 по вул. Шептицьких у м. Львові є памяткою культурної спадщини (охоронний № 2854) відповідно до розпорядження представника Президента України № 374 від 15 квітня 1994 року. 27 травня 2015 року на адресу відповідача ЛКП «Цитадель-Центр» було направлено попередження щодо термінового приведення віконних заповнень до автентичного вигляду (а.с.10). Обстеженням фасаду буд. № 41 по вул. Шептицьких у м. Львові комісія ЛКП «Цитадель-Центр» 22 червня 2015 року встановила, що самовільно влаштовані металопластикові вікна квартири № 8 не приведені до автентичного вигляду (а.с.11). Відповідно п. «а» ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам'ятки) провадяться відповідно до категорії пам'ятки: пам'ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам'яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Окрім того, ч. 1, 2 ст. 22 вказаного Закону (в редакції на момент заміни відповідачем віконних заповнень, 2003 рік) пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Знесення, зміна (крім реставрації та реабілітації), переміщення (перенесення) пам'яток на інше місце допускаються як виняток з дозволу Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини у випадках, коли неможливо зберегти пам'ятку на місці, за умови проведення комплексу науково обґрунтованих заходів із вивчення та фіксації пам'ятки (охоронних досліджень). Відповідно до ч. 3 ст. 47 цього ж Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», у 2003 році були самовільно замінені автентичні віконні заповнення в буд. 41 по вул. Шептицьких у м. Львові, який є памяткою культурної спадщини. Відтак, позов Галицької райадміністрації є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved