Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 22 грудня 2017 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони не мають дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї є різність поглядів на сімейне життя та втрату почуття любові одне до одного. В теперішній час вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл майна немає. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить відновити його дошлюбне прізвище «Хрєнов», а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 грн. 80 коп. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 22 грудня 2017 року між сторонами Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1021 /а.с.14/. Від спільного проживання сторони не мають дітей. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в теперішній час сторони остаточно припинили шлюбні відносини, однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом\~вирішено позовні\~вимоги позивача\~задовольнити в\~повному обсязі,\~тому з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 704\~грн.\~80\~коп.

Outcome: approved