Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що 30.01.2003 р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Під час спільного проживання, з метою покращення умов проживання він уклав кредитний договір із ВАТ КБ «Надра» на суму 12000 грн. Вказані кошти були витрачені на купівлю будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та складається в цілому із жилого будинку, літ. А-1, загальною площею 52,8 м.кв., жилою площею 27,6 м.кв., сараїв, літ «Б», «б», «В», «в», погребу, літ. «б1», вбиральні, літ. «Г», огорожі №1, розташованих на земельній ділянці державного житлового фонду. На даний час шлюб між ними розірвано. [PERSON] наполягає щоб він звільнив будинок, оскільки договір купівлі-продажу укладався нею і відповідно державна реєстрація права власності проведена за нею, в зв'язку з чим просив визнати житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнати право власності на вказане домоволодіння по ? частині за кожним. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 статті 60 СК України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 71 СК України визначено, що майно, що є обертом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2003 р. між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.15). 11.02.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано розірвання шлюбу (а.с.7). Під час зареєстрованого шлюбу з відповідачкою позивач уклав кредитний договір №2900/06/07-ПК від 21.12.2007 р. з ВАТ КБ «Надра», відповідно до умов якого отримав грошові кошти в сумі 12000 грн. (а.с.8-10). В березні 2008 року сторонами було придбано жилий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.03.2008 р. (а.с.5) Враховуючи те, що на підставі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, а також те, що ніяких домовленостей і шлюбного договору між сторонами не існую, то частки на жилий будинок з господарськими побутовими спорудами, що знаходиться по вул. Горького,6 в смт. Артемівка Чутівського району Полтавської області є рівними, а саме по ? частині. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved