Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19.08.2013 року після смерті його дочки [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Однак, позивач, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки існує запис щодо арешту 1/3 частини квартири. Майно заарештоване на підставі постанови Подільського РУЮ в м. Києві АК №494250 від 17.06.2004 року. Відповідач листом повідомив про неможливість надання більш конкретної інформації щодо арешту майна у зв'язку із знищенням виконавчого провадження за закінченням строку зберігання. Позивач вважає, що порушені його права, а тому просить скасувати постанову ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві АК №494250 від 17.06.2004 року, зняти арешт та заборону відчуження належної [PERSON] 1/3 частини квартири [ADDRESS], виключити 1/3 частину вказаної квартири з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна та стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1993 року, виданого відділом приватизації Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, про що 03.06.2013 року відділом реєстрації смерті у м. Києві видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкова справа заведена 19.08.2013 року Чотирнадцятою Київською державною нотаріальної конторою (а.с. 14 - витяг із спадкового реєстру). [PERSON] є батьком померлої [PERSON]. 17.06.2004 року постановою серії АК №494250 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], та заборонено здійснювати відчуження цього майна (а.с. 35 - копія постанови). Постанова винесена у зв'язку з виконанням наказу 33/316, виданого 19.08.2002 року Господарським судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Українська пивна компанія» боргу в розмірі 1 079 гривень 33 копійки. Обтяження - арешт вищезазначеного нерухомого майна зареєстровано 12.07.2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 15 - копія інформаційної довідки з реєстру від 30.09.2013 року). З листа відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 04.10.2013 року за №в/20 (а.с. 9) вбачається, що виконавчі провадження за 2004 рік знищено у 2008 році, через що неможливо надати детальну інформацію щодо виконавчого провадження відносно [PERSON] За інформацією Господарського суду м. Києва від 12.03.2014 року (а.с. 40) у зв'язку із знищенням за давністю строків зберігання матеріалів справи №32/316 неможливо надати докази щодо виконання наказу. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакціях, що діяли у 2004 - 2008 роках при закінченні виконавчого провадження у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Державним виконавцем арешт знятий не був, оскільки обтяження до цих пір зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Інструкцією з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженою наказом Мінюсту від 05.07.1999 року №470/7, яка діяла у 2008 році, передбачалось, що знищенню підлягали за закінченням строків зберігання закінчені виконавчі провадження. Отже, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на належне [PERSON] майно, знищено, воно було закінчене, а тому підстав для арешту майна немає. Арешт майна має бути знятий, а тому вимога про зняття арешту підлягає задоволенню. Щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна [PERSON], то в цьому потреби немає, оскільки, як вбачається з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, типом обтяження вказано арешт нерухомого майна. Позивач просить скасувати постанову ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві АК №494250 від 17.06.2004 року, а також виключити 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Позивач у позові, а також його представник у судовому засіданні не зазначили підстави для скасування постанови державного виконавця, не надали доказів на підтвердження того, що позивач є стороною виконавчого провадження, а тому ця вимога задоволенню не підлягає. Щодо виключення майна [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, то в разі скасування обтяження відповідні дії проводяться згідно з Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково і підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного ст. ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 386 ЦК України,

Outcome: partial