Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2012 року ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] уклали договір обовязкового страхового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АВ/2805401, щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля Фольксваген, д.н.з. [NUMBER]. 16.11.2012 року в м.Київ на Кільцевій дорозі відбулася ДТП за участю: автомобіля Деу, н.з. АР8002ВВ, під керуванням [PERSON], автомобіля Форд, н.з. АА5191СН, під керуванням [PERSON], автомобіля Фольксваген, н.з. АТ2133АМ, під керуванням [PERSON] Згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні цієї ДТП. 18.12.2012 року до ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся потерпілий в даному ДТП, власник автомобіля Форд, н.з. АА5191СН, [PERSON], із заявою про виплату страхового відшкодування. 26.12.2012 року ПрАТ «СК «УНІКА» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування, що оформлено у вигляді Страхового акта №00106156. 08.01.2013 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило страхове відшкодування в розмірі 2053,44 грн. Згідно договору №АВ/2805401 відповідач [PERSON] був зобовязаний письмово повідомити ПрАТ «СК «УНІКА» про зазначене ДТП в 3-х денний термін, а також зобовязаний надати автомобіль для огляду, проте не виконав цих вимог договору. У звязку із порушенням [PERSON] умов договору та виплатою страхового відшкодування, у ПрАТ «СК «УНІКА», на підставі ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виникло право регресної вимоги до [PERSON] Крім того, регресна вимога ПрАТ «СК «УНІКА» до [PERSON] обґрунтована не тільки самим фактом неповідомлення, але й обґрунтованим розміром збитку, наявністю причинно-наслідкового звязку між діями [PERSON] та заподіяними потерпілим збитками, доведеною в судовому засідання виною [PERSON], а також ненаданням [PERSON] письмового повідомлення про ДТП, ненаданням автомобіля для огляду, не сприяння у встановленні обставин ДТП. Тому позивач просить стягнути з відповідача 2053,44 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, а також судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2012 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/2805401), щодо страхування відповідальності водіїв автомобіля Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] (а.с.4). Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно постанови правопорушення полягало в тому, що 16.11.2012 р. о 13 год.45 хв. на Кільцевій дорозі - поворот на С.П.П. Борщагівка, керуючи автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER], залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], після чого його відкинуло попереду руху, внаслідок чого автомобіль Форд, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2012 року до ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся потерпілий в даному ДТП, власник автомобіля Форд, н.з. АА5191СН, [PERSON], із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8). 26.12.2012 року ПрАТ «СК «УНІКА» прийняло рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 2053,44 грн. (а.с.13), що оформлено у вигляді страхового акта №00106156. 08.01.2013 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило страхове відшкодування в розмірі 2053,44 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №000216 від 08.01.2013 року (а.с.14). Згідно зі\~ст. 1166 ЦК України\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди,\~письмово\~надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, -\~Моторне (транспортне) страхове бюро України),\~повідомлення\~про ДТП установленого МТСБУ\~зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди ,\~\~яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди . Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. \~\~\~\~\~\~\~\~ Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для всіх судів України. Частинами 1-3\~ст. 22 ЦК України\~установлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень статей 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обовязкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Відповідно до п. 33-1.1 статті 33-1 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідач зазначених вимог закону не виконав, внаслідок чого позивач , для запобігання необґрунтованим виплатам, був позбавлений можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами . Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, а також, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 1166,1191 ЦК України, ст.ст. 33, 33-1 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved