Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1981 року. Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року шлюбні відносини між ними фактично не підтримуються та припинені з причини постійних суперечок. Спільне господарство із зазначеного часу не ведуть. Вважає, що розірвання шлюбу є єдиним виходом в ситуації, що склалась. Строку на примирення не потребує, адже вважає примирення та збереження шлюбу неможливими. Позивач до суду не прибув, надав заяву, якою просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Аналогічну заяву подала представник позивача [PERSON], в якій крім цього зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку, а також просила не стягувати судовий збір з відповідача. Відповідач про день та час підготовчого судового засідання, призначеного на 22 лютого 2018 року, була повідомлена своєчасно, отримавши в суді повістку про виклик до суду; про день та час судового засідання, призначеного на 13 березня 2018 року, була повідомлена смс-повісткою. Проте, будучи належним чином повідомленою про дату час і місце судових засідань, відповідач до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 16 січня 2018 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 4078, складений 21 листопада 1981 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області). Позивач у позові зазначає, що від шлюбу мають двох доньок, які на даний час досягли повноліття. Будь-яких доказів на спростування наведеної обставини суду не надано. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами не підтримуються з січня 2013 року та припинені з причини втрати взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бачить сенсу у подальшому його існуванні. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач до суду не прибула, зясувати її бажання щодо відновлення свого дошлюбного прізвища, не уявляється можливим. Через наведене, суд вважає необхідним залишити прізвище відповідача без змін. Крім того, приймаючи до уваги, що представник позивача просить не стягувати судовий збір з відповідача, суд вважає можливим залишити його за рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved