Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь надмірно виплачені кошти у розмірі 2 312,00 гривень. При цьому позивач зазначає, що [PERSON] звернулася до УСЗН 23.02.2018 року з заявою про призначення допомоги при народженні дитини та 24.05.2018 року з заявою про призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію та особам з інвалідністю. Відповідно до рішення від 28.02.2018 допомога при народженні дитини була призначена з 01.01.2018 по 31.01.2018 у розмірі 20\~640,00 грн. (на двох дітей) та з 01.02.2018 по 31.01.2021 у розмірі 1\~720,00 грн. (щомісяця на двох дітей). Відповідно до рішення від 28.08.2018 відповідачу було призначено державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю з 16.05.2018 по 31.07.2018 у розмірі 1\~742,40 грн. (щомісяця на двох дітей) та з 01.08.2018 по 10.01.2036 у розмірі 1\~452,00 (щомісяця на одну дитину). При написанні заяви відповідач зобовязалася повідомити управління про будь-які зміни протягом 10 днів, в тому числі, про працевлаштування. Управлінню стало відомо, що син відповідачки [PERSON], [INFO], помер 02.09.2018, отже відповідачка не мала права отримувати допомоги починаючи з 01.10.2018. Не надання достовірних даних про смерть дитини призвело до надмірної виплати допомоги. Сума переплати становить 2\~312,00 грн. 24.10.2018 року, відповідачці було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти у сумі 2\~312,00 гривень. До цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила, у звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 2\~312,00 грн. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило відзиву на позов чи інших клопотань. Через неявку відповідачки у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.\~5\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод внутрішньо\~переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1цього Закону. Відповідно до п. 46 Порядку 1751, затвердженого\~Постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751, особи, яким виплачується державна допомога сімям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобовязані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Особи, яким виплачується державна допомога сімям з дітьми, зобовязані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сімї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сімї тощо). Суми державної допомоги сімям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сімї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області 23.02.2018 року із заявою про призначення допомоги при народженні дитини (а.с.4-5) та 24.05.2018 року із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію та особам з інвалідністю (а.с.7-8). Відповідно до\~Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, призначається допомого при народженні дитини. Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю державної соціальної допомоги, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261, призначається державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Відповідно до рішення від 28.02.2018 допомога при народженні дитини була призначена з 01.01.2018 по 31.01.2018 у розмірі 20\~640,00 грн. (на двох дітей) та з 01.02.2018 по 31.01.2021 у розмірі 1\~720,00 грн. (щомісяця на двох дітей) (а.с.6). Відповідно до рішення від 28.08.2018 відповідачу було призначено державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю з 16.05.2018 по 31.07.2018 у розмірі 1\~742,40 грн. (щомісяця на двох дітей) та з 01.08.2018 по 10.01.2036 у розмірі 1\~452,00 (щомісяця на одну дитину) (а.с.9). Відповідно до Повідомлення про померлих дітей за період з 24 вересня 2018 року до 30 вересня 2018 року, виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 08.10.2018, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], помер 02.09.2018 року, актовий запис № 1522. Відповідно до п. 13 Порядку № 1751, виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі смерті дитини, з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. 22.10.2018 року, відповідачці було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути переплачену суму в однократному розмірі 1\~452,00 грн., перерахувавши її до 12.11.2018 року. Але, до цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила. 22.10.2018 року відповідачці було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути переплачену суму в однократному розмірі 860,00 грн., перерахувавши її до 12.11.2018 року. Але, до цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила. Таким чином, судом встановлено, що відповідачці, у звязку з наданням недостовірної інформації було надмірно виплачено державні кошти у вигляді державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю в розмірі 1\~452,00 грн. та в розмірі 860,00 грн., які добровільно нею не повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Outcome: approved