Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] 15 519 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 16.03.2011 року та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 16.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання [PERSON] з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. До обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та правил не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. 11.08.2015 року [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від прийняття спадщини у строк до 11.02.2016 року. На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України 05.01.2016 року Банком була направлена претензія кредитора до Конотопської міської державної нотаріальної контори та 10.02.2016 року отримано відповідь, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ Приватбанк. Ними встановлено, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON], від прийняття спадщини у встановлений законом строк не відмовилася, тому спадщину прийняла, в тому числі і кредитні зобов'язання. 06.07.2016 року [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої Банк пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 16.03.2011 року становить 15 519 грн. 36 коп. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с. 67). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі відповідача та без її участ, при ухваленні рішення просить врахувати письмові заперечення ( а.с. . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. З копії анкети-заяви б/н від 16.03.2011 року, Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 10, 11-46). Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг [PERSON] зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак, свої зобов'язання за договором б/н від 16.03.2011 року [PERSON] не виконав та відповідно до розрахунку станом на 21.08.2016 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК становить 15 519 коп. 36 коп. ( а.с. 6-7, 8-9). [PERSON] помер 11 серпня 2015 року в м. Конотоп (а.с. 47). 05.01.2016 року позивач надіслав до Конотопської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкодавця [PERSON] ( а.с. 48). Згідно повідомлення Конотопської міської державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року № 145/02-14 на підставі претензії Банку заведена спадкова справа № 29/2016 до майна померлого 11.08.2015 року [PERSON] На даний час до держнотконтори спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від неї не зверталися, коло спадкоємців та місце їх проживання Конотопській міській державні нотаріальній конторі невідомо. В разі звернення спадкоємців померлого 11.08.2015 року [PERSON], до їх відома буде доведено про наявність претензії і в свою чергу буде повідомлено про заборгованість перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК ( а.с. 57). 06.07.2016 року позивач надіслав відповідачу [PERSON] лист-претензію щодо погашення заборгованості, яка виникла у [PERSON] за кредитним договором б/н від 03.09.2013 року, в розмірі 14842 грн. 97 коп. ( а.с. 58). Суд враховує положення ст. ст. 608, 1216, 1218, 1219 ЦК України, відповідно до яких, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. У зв'язку зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, але умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора Порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки відділу організаційної та кадрової роботи Конотопської міської ради № 1245 від 27.02.2017 року [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: [INFO] з 04.12.2009 року по день смерті 11.08.2015 року. Разом з ним на день смерті були зареєстровані: дружина [PERSON], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], несин [PERSON]С,, [INFO], теща [PERSON] ( а.с. 86). З довідки № 328/01-16 від 20.02.2017 року вбачається, що після померлого 11.08.2015 року [PERSON] до Конотопської міської державної нотаріальної контори 28.01.2016 року надійшла претензія кредитора від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі вищевказаної претензії заведена спадкова справа 29/2016, інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Конотопської міської державної нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалось ( а.с. 92). Ст. 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження [PERSON] відсутні ( а.с. 83). З довідки відділу у Конотопському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 9-28-99.2-401/2-17 від 16.03.2017 року вбачається, що в результаті перевірки других примірників державних актів у відділі встановлено, що земельні ділянки на території м. Конотоп за [PERSON] не обліковувались. З 01.01.2013 року повноваження відділу в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припинені. Отже інформацією про реєстрацію прав на земельні ділянки в період з 01.01.2013 року по теперішній час відділ не володіє ( а.с. 91). Таким чином позивачем не надано, а судом не здобуто доказів наявності у померлого [PERSON] спадкового майна, одержаного у спадщину відповідачем [PERSON], в межах якого вона зобов'язана задовольнити вимоги кредитора. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed