Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником ЗАТ «Акцент-Банк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач виконав умови договору. Однак, позичальник умови договору не виконала, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 27.06.2015 року 25706 грн. 52 коп.. Оскільки боржник не виконала свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 25706 грн. 52 коп., та судові витрати по справі в розмірі 257 грн. 07 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, додав до позовної заяви клопотання, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Оглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що 24.09.2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого з усіма правами та обов»язками являється Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 відсотків на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів банку. За умовами договору позивач виконав умови договору, що підтверджується копією заяви та надав позичальнику вказаний кредит. Відповідно до заяви позичальника, банком перерахована сума кредитного ліміту 3000 грн. 00 коп., з базовою процентною ставкою 24 відсотків з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до п. 3.1 умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії вказаний в заяві і в пам»ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п 3.4 умов та правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту, відповідного картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунок інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установах через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених домовленостями сторін і законодавством України. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Позичальник зобов'язувалася повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за договором з боржника. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Оскільки відповідач має заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, суд вважає, що кредитне зобовязання вона виконує не належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає за можливе позов задовольнити частково і стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором станом на 27.06.2015 року становить 25706 грн. 52 коп.( заборгованість за кредитом 2907 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 13604 грн. 21 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 7495 грн. 00 коп.; штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1200 грн. 31 коп.). Однак, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) становить 250 грн. 00 коп., в зв»язку з чим суд вважає що до стягнення підлягає штраф (фіксована) частина в розмірі 250 грн. 00 коп., а не 500 грн. 00 коп.. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 25456 гривень 52 копійки. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 254 грн. 57 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial