Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходить під житловим будинком в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, що стало підставою для звернення в суд. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подлані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 01 вересня 2014 року помер спадкодавець, - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 275592, виданого 02.09.2014р. виконкомом [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області. Після померлого спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, що складається з: житлового будинку з надвірними побудовами та приватизованої земельної ділянка площею 0,30 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Степне вул. Першотравнева, 37 Полтавського району Полтавської області, що належало померлому згідно договору купівлі-продажу від 17 грудня 2002 року. За життя [PERSON] залишив заповіт, що посвідчений 28 грудня 2005 року, секретарем Степненської сільської ради, - [PERSON], згідно якого все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, заповів [PERSON] повністю. Також встановлено, що дружина померлого, - [PERSON], померла 18 грудня 2002 року. Інших дітей у подружжя [PERSON], крім позивача, не було. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після померлого батька [PERSON] Рішенням Полтавського районного суду від 21 січня 2016 року був задоволений позов [PERSON], яким було визначено додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька, - [PERSON]. Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округа [PERSON] за заявою спадкоємця [PERSON] була заведена спадкова справа №1/2016 після померлого [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 вересня 2016 року, за спадкоємцем - [PERSON] визнано в порядку спадкування після померлого - [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою с.Степне вул.Першотравнева, 37 Полтавського району Полтавської області. Право власності на житловий будинок зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 06.09.2016 року, та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.09.2016 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [PERSON] отримати не може, так як за життя його батько не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] від 12 вересня 2016 року, - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,30 га, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Степне, вул.Першотравнева, 37 Полтавського району, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на земельну ділянку за померлим [PERSON] , а тому спадкоємиць - [PERSON] не має можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд вважає, що відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на земельну ділянку за померлим [PERSON], позбавляє позивача, як спадкоємця за заповітом можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтво про право на спадщину. Факт належності померлому [PERSON], земельної ділянки розміром 0.30 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства по вул. Першотравневій, 37 в с. Степне Полтавського району Полтавської області, підтверджується Договором купівлі-продажу серія ВАС № 255565, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Полтавської ДНК від 17.12.2002р. Зареєстрованого в реєстрі за № 1-1670. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 184232 від 21.06.2016р., встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є інвалідом другої групи з 20.06.2013р. до «безстроково», а тому відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», - [PERSON] звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved