Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №502/628/07/1 від 26.06.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ЗАТ ОТП Банк та відповідачкою був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав відповідачці овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №26208201747942 відкритого у філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Одесі на 5 000 гривень зі сплатою 36% річних за користування простроченим овердрафтом. За умовами договору вона повинна була своєчасно здійснювати погашення суми овердрафту та сплачувати відсотки за користування непростроченим овердрафтом у розмірі 26%. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідачки станом на 14.07.2014 року заборгованість становить 9\~938 (девять тисяч девятсот тридцять вісім) гривень 29 копійок, з яких: 4\~404,20 грн. заборгованість за кредитом, 5443,73 грн. заборгованість по відсотками, тому позивач вимагає стягнути з відповідачки зазначену суму разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачка не висловила. \~ \~ \~ \~За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України, відсутні. \~ \~ \~ \~Враховуючи також вимоги ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 169 та ст. 224 ЦП України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 26.06.2007 року між ЗАТ ОТП Банк та відповідачкою був укладений договір №502/628/07/1, за яким банк надав відповідачці овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №26208201747942 відкритого у філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Одесі на 5 000 гривень зі сплатою 36% річних за користування простроченим овердрафтом. За умовами договору він повинен був своєчасно здійснювати погашення суми овердрафту та сплачувати відсотки за користування непростроченим овердрафтом у розмірі 26%. 26.01.2012 року між ЗАТ ОТП Банк та позивачем було укладено договір факторингу №27/01/12, за яким банк відступив, а позивач прийняв права за вказаним договором овердрафту. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). Таким чином позивач набув право вимоги за договором овердрафту №502/628/07/1 від 26.06.2007 року. Свої зобовязання за вказаним договором відповідач не виконував належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.08.2013 року становить 9\~938 (девять тисяч девятсот тридцять вісім) гривень 29 копійок, з яких: 4\~404,20 грн. заборгованість за кредитом, 5443,73 грн. заборгованість по відсотками. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved