Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки [ADDRESS] . Зазначає, що [ADDRESS] Березня, на якій знаходиться його земельна ділянка, мала два виїзди на автомобільну дорогу Т-02-04, один із яких був біля ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] , другий біля ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] . Вказує, що відповідач по справі [PERSON] , який є власником земельної ділянки № [NUMBER] , перекрив забором проїзд загального користування по [ADDRESS] , об`єднавши свої земельні ділянки, та так само пізніше вчинив відповідач по справі [PERSON] , який є власником суміжної із [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] . Після цього, відповідач [PERSON] , який є власником земельної ділянки, суміжної із ділянками гр. [PERSON] , так само незаконно перекрив проїзд загального користування зі сторони автомобільної дороги Т-02-04. Позивач вказує, що через перекриття вулиці та блокування виїзду на автомобільну дорогу Т-02-04 створені несприятливі умови для нього та певної кількості власників земельних ділянок в СГТ «Комунальник-2». Зазначає, що таке перекриття проїзду загального користування є порушенням будівельних та пожежних норм, та створює небезпеку для інших власників земельних ділянок у випадках стихійного лиха або пожежі. Позивач наголошує, що він та інші власники садових ділянок неодноразово звертались до відповідачів із вимогою звільнити проїзд, однак такі вимоги залишились без задоволення. 19.11.2018 позивач дізнався, що Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області було прийнято розпорядження № 39 від 24.01.2007, згідно якого затверджено технічну документацію із землеустрою гр. [PERSON] щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, на території Агрономічної сільської ради за межами населеного пункту, та видано державний акт ЯБ № 950473 від 26.04.2007. Вказує, що при оформленні технічної документації гр. [PERSON] безпідставно було передано у власність частину проїзду загального користування, який розмежовував належні йому земельну ділянку № 0520680200:01:001:0060 площею 0, 0626 га та земельну ділянку № 0520680200:01:001:0602 площею 0, 0428 га, в той час керівництвом садового товариства рішення про передачу йому у власність частини земель загального користування не приймалось. Також позивач дізнався, що розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області № 1532 від 30.12.2011 гр. [PERSON] було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, при об`єднанні земельних ділянок на території Агрономічної сільської ради за межами населеного пункту. Вказує, що гр. [PERSON] було об`єднано дві земельні ділянки площею 0, 0300 га (колишня територія господарського двору), та 0, 0643 га, та видано новий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0943 га серії [NUMBER] 343149 від 10.08.2012. Зазначає, що до складу об`єднаної земельної ділянки ввійшли також землі загального користування у вигляді частини проїзду вулиці 8-го Березня в СГТ «Комунальник-2» та таке збільшення земельної ділянки за рахунок приєднання земель загального користування не відображено в технічній документації. Вказує, що відповідно до оскаржуваного розпорядження Вінницької РДА Вінницької області відбулось об`єднання двох ділянок, які не мають спільну межу, а розділені проїздом загального користування. Позивач також вказує, що згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку № 0520680200:01:001:0678, яка належить гр. [PERSON] , в межах від Б до В, межує із вулицею [ADDRESS] , що є землею загального користування, а тому вважає, що дії відповідача [PERSON] по перекриттю проїзду загального користування є незаконними. За вказаних обставин позивач просить суд визнати недійсним розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.01.2007 № 39; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 950473 від 26.04.2007; визнати недійсним розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30.12.2011 № 1532; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 343149; зобов`язати гр. [PERSON] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] усунути перешкоди в користуванні землями загального користування проїздом по [ADDRESS] «Комунальник 2», Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області шляхом його звільнення та знесення частини огорожі, яка його перекриває, а саме: зобов`язати гр. [PERSON] знести частину огорожі, яка перекриває [ADDRESS] Березня від ділянки, позначеної на плані земельних ділянок Агрономічної сільської ради СГТ «Комунальник - 2», № 20 до господарського двору, гр. [PERSON] від ділянки № [NUMBER] до господарського двору з обох сторін його ділянки по [ADDRESS] СТГ « [ADDRESS] - 2», гр. [PERSON] від ділянки № [NUMBER] до території господарського двору на вул. [ADDRESS] в СГТ «Комунальник 2» на в`їзді до даної вулиці зі сторони автомобільної дороги Т-02-04 (південний обхід м. Вінниці) (а.с. 2 7, 72 77 т. 1). Також позивачем подано до суду заяву про винесення окремої ухвали, згідно якої позивач вважає, що співробітниками Держгеокадастру вчиняється злочин, а саме зловживання службовим становищем, підробка документів та невиконання рішення суду, у зв`язку з чим позивач просить суд ініціювати перед правоохоронними органами здійснення перевірки законності приховування доказів, ненадання технічних документацій з землеустрою (а.с. 5 т. 2). Представник відповідачів Білоуса В.М., [PERSON] адвокат Путілін Є.В. на підставі ст. 178 ЦПК України надав суду відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву просить відмовити в задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю, та спливом строків звернення до суду. Вказав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками земельних ділянок, розташованих на території Агрономічної сільської ради СТ «Комунальник-2» Вінницького району Вінницької області на підставі державних актів. Жодних рішень щодо передачі у власність товариству земель загального користування не приймалось та документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок (земель загального користування) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земель загального користування не розроблялось та не затверджувалось. Вказує, що організація проїзду (організація транспортного руху) могла бути визначена лише шляхом розробки плану детального планування території, а таких доказів позивач не надає. Тому вважає, що позивач не довів належність спірної земельної ділянки до земель загального користування, а також вважає, що належним позивачем за даними вимогами може бути садівниче товариство або орган, який має право розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Також зазначає, що оскільки земельні ділянки відповідачів були огороджені з моменту отримання правовстановлюючих документів, а саме з 2007 року та 2011 року, тому позивач з цього часу міг бути і був обізнаний з порушенням своїх прав, на захист яких він звернувся лише в 2019 році із даним позовом, отже позивачем пропущені строки звернення до суду в зв`язку із закінченням позовної давності, про застосування якої просив суд в поданому відзиві (а.с. 95 100 т. 1). Представник відповідача [PERSON] адвокат Малюта В.В. на підставі ст. 178 ЦПК України також надала суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач [PERSON] не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач не долучив до позовної заяви документ, який посвідчує його право власності, оренди чи користування земельною ділянкою, а тому не може пред`являти вимоги про усунення будь-яких порушень його прав на землю. Зазначає також, що позивачем не доведено факту порушеного права та його законних інтересів, оскільки автомобільна дорога М - 21, до якої він має виїзд, не перекрита, а саме згідно наданої позивачем до матеріалів справи Експлікації земель, ділянка позивача знаходиться на початку вулиці 8-Березня (з початку в`їзду на вулицю - 4 ділянка) і позивач має під`їзд до власної ділянки зі сторони автомобільної дороги М - 21, а спірна під`їзна дорога, що є предметом даного спору, є під`їздом саме до ділянок відповідачів та жодним чином не перешкоджає вільному в`їзду чи виїзду до ділянки позивача, а відсутність дороги у вказаному позивачем місці підтверджується наданими доказами. Вказує, що відповідач [PERSON] будь-яких перешкод позивачу у користуванні дорогою не створює, незаконне перекриття вулиці та блокування виїзду на автомобільну дорогу Т 02 04 не чинить, жодних належних доказів створення відповідачем перешкод позивачу в користуванні його земельною ділянкою суду не надано (а.с. 116 119 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.12.2019 за клопотаннями сторін судом було витребувано докази по справі (а.с. 186 187 т. 1), на виконання якої ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було надано відповідь та наявні на час виконання ухвали документи (а.с. 202 213 т. 1), та відповідь Відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації (а.с. 214 т. 1). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.02.2020 за клопотаннями позивача судом було витребувано докази по справі (а.с. 16 17 т. 2), на виконання якої надходили відповідні листи та документи (а.с. 63 68, 69 90 т. 2). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2020 за клопотанням учасників підготовчого провадження закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 125 т. 2). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Жовмір О.В. в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду також пояснили, що відповідачі порушують права позивача щодо користування проїздом загального користування, що існував на час отримання ним земельної ділянки у власність, оскільки раніше вулиця, де розташована земельна ділянка позивача, мала два виїзди на дорогу, а в зв`язку з діями відповідачів, які перекрили один з виїздів, залишився лише один виїзд на дорогу. Даний виїзд перекрито парканом незаконно, оскільки позивач вважає, що закріплення даного проїзду підтверджується наданими суду документами, зокрема витягами з Державного земельного кадастру в частині зазначених меж земельних ділянок, рішенням про затвердження технічної документації із землеустрою СТ «Комунальник-2», листом Служби автомобільних доріг, що земельна ділянка межує з проїздом загального користування. Відсутність такого проїзду створює незручності для інших жителів вулиці, оскільки створює складнощі для розвороту транспортних засобів, що заїжджають на вулицю, а тому просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів Білоуса В.М., [PERSON] адвокат Путілін Є.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в зв`язку з тим, що встановлення відповідного планування території, в тому числі вулиць та проїздів, згідно чинного законодавства, має підтверджуватися належним чином затвердженими планами зонування території, а тому надані позивачем документи на підтвердження існування проїзду є неналежними та недопустимими доказами створення проїзду. В 2015 році було затверджено Генеральний план і план зонування даної території, де вказаний проїзд відсутній. Відомості, що проїзд, на який посилається позивач, було раніше встановлено та закріплено належним чином, а також належність його відповідній особі, чи то садовому товариству, чи то органу місцевого самоврядування, відсутні, за таких умов позивач не довів належності земель, про захоплення яких вказує, а тому є неналежним позивачем. Позивачем не доведено та не обгрунтовано, які його права на землю порушені відповідачами, та що таке порушення дійсно мало місце, ним обрано неефективний спосіб захисту прав, а тому в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача\~ [PERSON] \~адвокат Малюта\~В.В.в судовому засіданні також заперечила проти задоволення позову, пояснила, що позивачем не доведено існування проїзду та його самовільне захоплення відповідачами. Земельна ділянка позивача знаходиться на початку вулиці, а земельні ділянки відповідачів в самому кінці, земельні ділянки не суміжні між собою, а тому ніяких прав позивача вони порушувати не можуть. Стосовно посилань позивача на встановлення вказаного ним проїзду СТ «Комунальник-2», то відповідна документація щодо такого встановлення відсутня, а надані позивачем докази на підтвердження встановлення такого проїзду є неналежними, оскільки ними не може підтверджуватися встановлення проїзду, коли він був встановлений та в чиєму користуванні перебувала вказана територія. Тому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача Вінницької районної держаної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином та завчасно, про причини неявки не повідомив, попередньо подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутність представника відповідача, при ухваленні рішення по справі покладається на розсуд суду (а.с. 123 т. 2). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області також в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином та завчасно, про причини неявки не повідомив, попередньо подав заяву, згідно якої не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника сільської ради за наявними у справі матеріалами, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 241 т. 1). Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які мають значення для вирішення справи судом. \~ \~ \~ \~Позивачем надано копію Експлікації земель СГТ «Комунальник 2» Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, що виготовлена ДП «Вінницький інститут землеустрою» та посвідчена 02.07.2018, де зображено розміщення земельних ділянок способом, за якого є два виїзди з вулиці на дорогу (а.с. 8 т. 1). На чиє замовлення та частиною якої саме документації на землю є така експлікація земель, коли вона була виготовлена, чи була затверджена та коли відповідна документація із вказаним розташуванням земельних ділянок та наявністю проїзду не встановлено. Згідно з копією листа Агрономічної сільської ради від 07.08.2018 № 365, сільська рада повідомила, що фактично виїзд по [ADDRESS] 2» між садовими ділянками [ADDRESS] [PERSON] та [ADDRESS] [PERSON] відсутній (а.с. 9 т. 1). Та сторонами не заперечується, що на території земельних ділянок відповідачів проїзд через їхні земельні ділянки відсутній. Відповідно до копії листа Служби автомобільних доріг у Вінницькій області від 18.07.2018 № 1426, Вінницьким обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг Садово-городньому товариству «Комунальник 2» було погоджено влаштування двох виїздів на автомобільну дорогу загального користування. Згідно Постанови КМУ № 712 від 16.09.2015 вказана автомобільна дорога має назву Т-02-04 Південний обхід м. Вінниці. Адресна прив`язка погоджених виїздів відповідає км [NUMBER] +940 та км 19+130 (ліворуч) автомобільної дороги Т-02-04 Південний обхід м. Вінниці (а.с. 10 т. 1) Водночас відомостей коли відбулося зазначене в ньому погодження влаштування двох виїздів, на підставі якої технічної документації чи було затверджено відповідне розташування виїздів та коли матеріали справи не містять. Влаштування такого проїзду у спосіб, передбачений чинним законодавством, відповідачі заперечують. Згідно з копією листа відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.11.2018 Л-1/0-0.20-613/135-18, начальник відділу Король А.Д. повідомив [PERSON] , що земельна ділянка [PERSON] , площею 0,0943 га кадастровий номер 0520680200:01:001:1130 включає частину земель загального користування проїзної частини дороги в СТ «Комунальник 2», на території Агрономічної сільської ради. Земельна ділянка гр. [PERSON] площею 0, 0428 га кадастровий номер 0520680200:01:001:0602 включає в себе частину земель загального користування проїзної частини дороги в СТ «Комунальник 2», на території Агрономічної сільської ради (а.с. 11 т. 1). Водночас будь-яких зображень, додатків, на підставі яких начальник відділу зазначив вказану в листі інформацію, не надано. Суд враховує, що даний доказ не містить технічного обгрунтування, з яких підстав посадова особа дійшла вказаного висновку щодо входження до земельних ділянок відповідачів частини земель загального користування, оскільки з нього неможливо встановити площу та розміщення цих земель на території земельних ділянок кожного відповідача, а також підстав, на яких грунтуються вказані висновки, та відповідність надання вказаних висновків повноваженням посадової особи, що надала таку відповідь. Відповідно до копії Розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 30.12.2011 № 1532 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] , при об`єднанні земельних ділянок на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту», Вінницькою РДА затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва гр. [PERSON] при об`єднанні земельних ділянок № 1 площею 0, 0300 га, земельної ділянки № 2 площею 0, 0643 га, які належать громадянину на підставі державних актів на право власності на землю серії: ЯЛ №541461, ВН № [NUMBER] , на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту, вирішено видати гр. [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею 0, 0943 га, на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 13 т. 1). До даного розпорядження додано копію відповідної технічної документації, яка була розроблена [PERSON] , кадастровий план якої не містить відомостей про включення до її складу земель загального користування, а містить сільськогосподарські землі 0, 0564 га та забудовані землі 0, 0379 га, що разом становить 0, 0943 га, тобто загальний розмір земельної ділянки [PERSON] (а.с. 14 20 т. 1). Відповідно до копії Розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.01.2007 № 39 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] в садовому товаристві «Комунальник-2» на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту», Вінницькою РДА затверджено технічну документацію по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] в садовому товаристві «Комунальник-2» на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту, вирішено видати гр. [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0428 га для ведення садівництва в СТ «Комунальник - 2» на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту, до якого також долучено копії супровідних листів щодо прийнятого розпорядження від 24.01.2007 (а.с. 21 24 т. 1). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2018, 06.06.2011 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:1:001:0910, розташовану у Вінницькій області, Вінницькому районі, Агрономічна сільська рада, сад. діл. СТ «Комунальник 2», 20, а, площа земельної ділянки 0, 0300 га, державний акт від 06.06.2011 ЯЛ 511461, опис меж земельної ділянки: від А до Б землі [PERSON] , від Б до В проїзд загального користування, від В до Г землі гр. [PERSON] , від [PERSON] до А проїзд загального користування (а.с. 25 26 т. 1). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2018, 10.08.2012 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:01:001:1130, розташовану у Вінницькій області, Вінницькому районі, Агрономічна сільська рада, сад. діл. СТ «Комунальник 2», 20, площа земельної ділянки 0, 0943 га, державний акт від 10.08.2012 ЯМ 343149, опис меж: від А до Б [PERSON] , від Б до В [PERSON] , від В до Г [PERSON] , від Г до Д [PERSON] , від Д до [PERSON] , від [PERSON] до [PERSON] землі загального користування; від Є до Ж [PERSON] , від Ж до А проїзд загального користування (а.с. 27 28 т. 1). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2019, 29.12.2004 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:01:01:0060, розташовану у Вінницькій області, Вінницькому районі, Агрономічна сільська рада, сад. діл. СТ «Комунальник 2», площа земельної ділянки 0, 0626 га, державний акт від 29.12.2004 ЯА 095213, опис меж: від А до Б вулиця б/н; від Б до В землі гр. [PERSON] , від В до Г землі гр. [PERSON] , від Г до Д землі гр. [PERSON] , від Д до А землі гр. [PERSON] (а.с. 29 32 т. 1). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.07.2018, 26.04.2007 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:01:001:0602, розташовану у Вінницькій області, Вінницькому районі, Агрономічна сільська рада, сад. діл. СТ «Комунальник 2», 19, площа земельної ділянки 0, 0428 га, державний акт від 26.04.2007 ЯБ 950473, опис меж: від А до Б землі гр. [PERSON] , від Б до В землі служби автодоріг Вінницької області, від В до Г землі гр. [PERSON] , від Г до А землі гр. [PERSON] (а.с. 33 34 т. 1). Відповідно до копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2019 та від 27.10.2019, 28.02.2008 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520680200:01:001:0678, розташовану у Вінницькій області, Вінницькому районі, Агрономічна сільська рада, сад. діл. СТ «Комунальник 2», 18, площа земельної ділянки 0, 0600 га, державний акт від 28.02.2008 ЯБ 702437, опис меж: від А до [PERSON] землі гр. [PERSON] , від Б до В вулиця, від В до Г землі гр. [PERSON] , від Г до Д землі гр. [PERSON] , від Д до А землі гр. [PERSON] (а.с. 35 37, а.с. 124 125 т. 1). Згідно з копією листа Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 03.10.2018 №04-6484/13, адресованого [PERSON] , встановлення перешкод на дорозі по вул. 8-го Березня садово-городнього товариства «Комунальник-2» селищної ради с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області без влаштування кільцевого об`їзда або розворотного майданчика є порушенням вимог п. 1.3 глави 1 розділу ІІ НАПБ А.01.001 2014 «Правила пожежної безпеки в Україні», де визначено, що автомобільні дороги, проїзди й проходи до будівель, споруд, пожежних вододжерел, … , мають бути завжди вільними, утримуватись справними, взимку очищатися від снігу. Забороняється зменшувати ширину доріг та проїздів для пожежних автомобілів» (а.с. 38 т. 1). Будь-яких висновків щодо дій відповідачів чи їх земельних ділянок такий лист не має. На підтвердження фактичної відсутності проїзду через земельні ділянки відповідачів позивач надав фотокопії зображення земельних ділянок відповідачів (а.с. 38 42). Та відповідачами не заперечується відсутність проїзду через їхні земельні ділянки, представниками відповідачів вказується, що межі їхніх земельних ділянок огороджені на підставі правовстановлюючих документів на них. Позивачем повторно було надано викопіювання із плану землекористування Агрономічної сільської ради СТ «Комунальник-2», аналогічне наданому на а.с. 8 т. 1, що містить зображення проїзду через вулицю 8-го Березня біля земельних ділянок відповідачів (а.с. 54 58 т. 1). Суд повторно звертає увагу, що воно не містить відомостей ким воно надано, виготовлено та коли воно було затверджено та не містить відомостей належного посвідчення. Відповідно до копії викопіювання із плану зонування території с. Агрономічне, затвердженого 18.05.2019, наданого Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області на адвокатський запит [PERSON] від 25.10.2019, вбачається відсутність проїзду на ділянках відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 126 128 т. 1). Згідно з копією листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.10.2019 № 29-2-0.6-11923/2-19, проект відведення земельних ділянок СТ «Комунальник 2» с. Агрономічне Вінницького району в архіві Відділу не виявлено, Головним управлінням надано належним чином завірені копії звернень та відповідей гр. [PERSON] (а.с. 147 т. 1). Відповідно до копій звернень, [PERSON] протягом 2019 року неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та протягом 2018 2019 років до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області із заявами щодо дій відповідачів, які на його думку самовільно перекрили проїзд загального користування, на що отримував відповіді та рекомендації як йому, так і іншим громадянам, що не є учасниками судового розгляду, стосовно вирішення питань, що ставились ним у заявах, в тому числі щодо можливого самовільного захоплення самим позивачем ширини проїзду від 2, 41 - 2, 71 м. та облаштування тимчасовими спорудами (а.с. 148 168 т. 1). При цьому обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається саме на завузьку дорогу, яка не дає можливості здійснити розворот транспортним засобам, що заїжджають до його земельної ділянки, а тому вважає свої права на землю порушеними. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 412896 від 12.05.2008, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0600 га у межах згідно з планом, розташованої в садівничому товаристві «Комунальник-2» Агрономічної сільської ради Вінницького району, цільове призначення земельної ділянки для садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 0520680200010010520 (а.с. 181 т. 1). Та згідно опису меж земельної ділянки [PERSON] , наявність проїзду повз його земельну ділянку не встановлено, однією з меж від В до А зазначено вулиця, а не проїзд. Згідно з копією листа заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.10.2019 № Л-394/0-1634/6-19, адресованого [PERSON] , в ході проведення перевірки ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було встановлено, що земельні ділянки площею 0, 0300 га та 0,0643 га, власником яких є [PERSON] не є суміжними та не мають спільної межі, а саме дані ділянки розмежовані землями загального користування (проїзд). Також в ході перевірки було встановлено, що в архіві відділу Вінницького району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не виявлено документів з землеустрою щодо земельної ділянки площею 0, 0428 га з кадастровим номером 0520680200:01:001:0602, що унеможливлює проведення законності перевірки передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0, 0428 га на території Агрономічної сільської ради. В зв`язку з чим повідомлено, що Вінницькою районною державною адміністрацією при прийнятті розпорядження № 1532 від 30.12.2011 року порушено вимоги пункту «4» статті 35 та пункту «6» статті 118 Земельного кодексу України. (а.с.182, а.с. 233 т. 1). Та суд звретає увагу, що будь-яких зображень, додатків, на підставі яких дана посадова особа зазначила вказану в листі інформацію, до листа не надавалося. Даний доказ не містить технічного обгрунтування, з яких підстав посадова особа дійшла вказаного висновку щодо розмежування земельних ділянок [PERSON] землями загального користування, із вказаного листа неможливо встановити місце розташування таких земель по відношенню до земельних ділянок відповідача, а також підстав, на яких грунтуються вказані висновки, та відповідність надання вказаних висновків повноваженням посадової особи, що надала таку відповідь. Відповідно до копій листів заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.11.2019 Л-741/0-1874/6-19 та від 01.11.2019 Л-741/0-1742/6-19, адресованих [PERSON] , також було здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства щодо законності передачі у приватну власність земельних ділянок площею 0, 06 га з кадастровим номером 0520680200:01:001:0678, площею 0, 0428 га з кадастровим номером [NUMBER] :01:001:0602, площею 0, 0626 га з кадастровим номером [NUMBER] : [NUMBER] на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області. В ході перевірки встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:001:0678 відповідно до державного акту від 28.02.2008 серія ЯБ № 702437, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:001:0602 відповідно до державного акту від 26.04.2007 серія ЯБ № 950473 та земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:0060 відповідно до державного акту від 29.12.2004 серія ЯА №095213 (а.с. 183, 184, 234 т. 1). Суд звертає увагу, що надані вищевказані листи різних посадових осіб мають інформаційний характер, не є документами, якими встановлюються викладені в них обставини, та не містять відомостей та додатків, на підставі яких вказана посадова особа надала зазначену відповідь, а тому є неналежними доказами обставин, на які посилається позивач, а саме невідповідності меж земельних ділянок відповідачів правовстановлюючим документам та передачі у власність відповідачів земель загального користування, межі яких мали бути встановлені на час оформлення відповідачами права власності на землю, надані документи не містять меж можливої невідповідності, на яку є посилання в листах, що має бути встановлена уповноваженими особами, а тому є також недопустимими доказами зазначених обставин. Згідно з копією листа Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05.04.2019 №290/405-19-0.20, щодо надання копій технічних документацій із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами 0520680200:01:001:0602 гр. [PERSON] та [NUMBER] :01:001:1130 гр. [PERSON] , повідомлено, що в архіві відділу не виявлено запитуваних технічних документацій (а.с.185 т. 1). На виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.12.2019 Відділом у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надано копію технічної документації із землеустрою, виготовленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс», зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] з кадастровим номером 0520680200:01:001:0910 в СТ «Комунальник-2», діл. [NUMBER] а, на території Агрономічної сільської ради, що містить в тому числі пояснювальну записку, відповідно до якої в технічній документації є всі необхідні матеріали для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, копію договору дарування земельної ділянки, копію державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , викопіювання з плану території сільської ради, копію каталогу координат зовнішніх меж землекористування, копію кадастрового плану земельної ділянки. В тому числі повідомлено про відсутність іншої запитуваної документації (а.с. 202, 203 213 т. 1). Відповідно до листа відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації від 09.12.2019 №01-04-244, повідомлено, що на даний час на території села Агрономічне діє генеральний населеного пункту, розроблений та затверджений у 2015 році, територію СТ «Комунальник-2» включено до діючого генерального плану. Інша містобудівна документація, яка б визначала місце розташування проїздів по території СТ «Комунальник-2» станом на 2007-2011 роки у відділі відсутня. Інформації про звернення громадянина [PERSON] з 2011 року по теперішній час до відділу не виявлено (а.с. 214 т. 1). Відповідно до копії листа відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації від 28.10.2019, з 1979 року чинною містобудівною документацією був генеральний план села Агрономічне, розроблений Вінницьким філіалом «ГИПРОГРАЖДАНПРОМСТРОЙ», визнаний придатним для подальшого використання рішенням 21 сесії 6 скликання Агрономічної сільської ради від 22 березня 2013 року. На сьогодні містобудівна документація вважається не чинною (а.с. 223 т. 1). Згідно з копією листа Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №1-запит від 03.01.2020, рішенням Агрономічної сільської ради 21 сесії 6 скликання 22 березня 2013 року визнано існуючий генеральний план населеного пункту придатним для подальшого використання. На момент прийняття вищеописаного рішення територія СТ «Комунальник-2» не входила в межі населеного пункту с. Агрономічне (а.с. 225 т. 1). Відповідно до копії рішення Вінницької районної ради народних депутатів 10 сесії 21 скликання від 03.07.1992 «Про затвердження проекту організації території садівничого товариства «Комунальник», було вирішено затвердити проект організації території садівничого товариства «Комунальник» /ІІ черга/ загальною площею 4, 0 га, в т. ч. 1, 0 га організаціям Вінницького району відведено з землекористування радгоспу «Південнобузький». Дозволено Вінницькому філіалу Інституту землеустрою винести проект організації території колективних садів в натуру (а.с. 232 т. 1, а.с. 68 т. 2). Затвердженого проекту організації території садівничого товариства «Комунальник» /ІІ черга/ суду не надано, та документів на підтвердження, що дане рішення стосується саме СТ «Комунальник-2», суду також не надано. Відповідно до листа архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 16.03.2020 № 01-29/129, в документах від 23.04.1992 р. 9 сесії 21 скликання Вінницької районної ради народних депутатів відомостей про передачу в довгострокове користування СТ «Комунальник-2» земельної ділянки 4,00 га, або іншої не виявлено (а.с. 63 т. 2). Згідно з копією розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 17.04.2007 № 583, Вінницькою РДА Вінницької області надано дозвіл громадянину [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки площею 0, 06 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Комунальник-2», на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 64 т. 2). Відповідно до копії листа Вінницького районного відділу земельних ресурсів Вінницької області Державного комітету України по земельних ресурсах від 13.08.2007, відділом розглянуто звернення ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про затвердження технічної документації та надіслано голові Вінницької районної державної адміністрації проект розпорядження «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] в СТ «Комунальник-2», на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 65, 66 т. 2). Згідно з копією розпорядження Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 23.08.2007 №1463, Вінницькою РДА Вінницької області затверджено технічну документацію по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку громадянину [PERSON] в СТ «Комунальник-2», на території Агрономічної сільської ради, за межами населеного пункту, вирішено видати [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га для ведення садівництва на території Агрономічної сільської ради, в садовому товаристві «Комунальник-2», за межами населеного пункту (а.с. 67 т. 2). На виконання ухвали суду від 04.02.2020 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надано копію технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва гр. [PERSON] на території СТ «Комунальник-2», діл. № [NUMBER] Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області», кадастровий номер земельної ділянки 0520680200:01:001:0678 (а.с. 69 89 т. 2). Статтями\~15,\~16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до роз`яснень п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Також в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7.02.2014 № 5 роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 296 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Саттею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Згідно ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Положеннями п. «а» ч. 1 ст. 17 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. За змістом положень ст. 122 ЗК України, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні\~ділянки підлягають\~державній реєстрації\~у Державному\~земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно з ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення ст.ст. 35, 79-1 ЗК України та ст. 56 Закону України «Про землеустрій» при прийнятті розпорядження Вінницької РДА № 1532 від 30.12.2011, водночас Земельний кодекс України станом на дату прийняття оскаржуваного розпорядження Вінницької РДА № 1532 від 30.12.2011 не містив статті 79-1, натомість Земельний кодекс України доповнено статтею 79-1 згідно із Законом № 3613-VI від 07.07.2011, який набрав чинності 01.01.2013. Та будь-яких порушень при винесенні оскаржуваних розпоряджень щодо земельних ділянок відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в тому числі будь-яких порушень при цьому прав позивача [PERSON] , під час судового розгляду не доведено. Оскаржувані розпорядження Віннницької РДА, згідно наданих суду копій, винесено на підставі відповідних норм чинного на той час законодавства та в межах повноважень Вінницької РДА. Посилання позивача на правову позицію Верховного суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 509/1187/14-а, яка також містить посилання і на правову позицію, сформовану Верховним Судом у постанові 14.08.2018 у справі № 814/736/16, суд оцінює критично, оскільки в даному випадку у справі № 509/1187/14-а предметом позову були вимоги визнати неправомірною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо тривалого та несвоєчасного розгляду заяв позивача про отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо об`єднання земельних ділянок належних позивачу, та визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, позивач [PERSON] звертається до суду з позовними вимогами про визнання недійсними розпоряджень Вінницької РДА про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки та державних актів на земельні ділянки відповідачів [PERSON] та [PERSON] та усунення перешкод в користуванні землями загального користування проїздом по [ADDRESS] « [ADDRESS] [ADDRESS] », Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької. Згідно з положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 35 ЗК України, до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», (станом на час прийняття оскаржуваного розпорядження Вінницької РДА № 1532 від 30.12.2011), генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Невід`ємною частиною генерального плану населеного пункту є план земельно-господарського устрою цього населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. Та згідно зі ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (станом на час прийняття оскаржуваного розпорядження Вінницької РДА № 1532 від 30.12.2011), детальний план території уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток території. Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території району з метою визначення їх функціонального призначення. У складі детального плану території розробляється проект землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб. Згідно зі\~ст.\~13\~Закону України\~«Про планування\~і забудову\~територій» (станом\~на час\~прийняття оскаржуваного\~розпорядження Вінницької\~РДА №39\~від 24.014.2007),\~детальний план\~території розробляється\~згідно з\~генеральним планом\~населеного пункту\~та визначає:\~розташування червоних\~ліній,\~ліній регулювання\~забудови;\~розташування окремих\~земельних ділянок\~та об`єктів\~містобудування,\~вулиць,\~проїздів,\~пішохідних зон,\~щільність,\~поверховість,\~інші параметри\~забудови;\~розташування інженерно-транспортної\~інфраструктури;\~принципи формування\~архітектурно-просторової\~композиції забудови;\~інші вимоги,\~визначені державними\~будівельними нормами. Рішення про розроблення детальних планів території приймаються відповідними радами за поданням їх виконавчих органів, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Таким чином, організація проїзду повинна бути визначена шляхом розробки плану детального планування території чи зазначенням в генеральному плані, плані зонування території, які мають бути затверджені відповідними державними органами, однак таких доказів позивачем не надано та, відповідно, позивачем не доведено належність частини земельних ділянок відповідачів до земель загального користування, а саме проїзду. Опис меж земельних ділянок, наданих у власність як позивачу, так і відповідачам, зазначені у їх правовстановлюючих документах, не є належним доказом прав та виду землекористування суміжних земельних ділянок, що може бути підтверджено виключно правовстановлюючими документами на суміжні земельні ділянки. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Правовий висновок такого змісту викладено у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/1279/17, від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17. В ході судового розгляду позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що дії відповідачів створюють йому перешкоди щодо здійснення ним права користування і розпорядження своїм майном, а саме земельною ділянкою в СТ «Комунальник-2», згідно виданого йому Державного акту на право власності на землю, та крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач має наявний під`їзд до власної земельної ділянки та перешкод у доступі до його земельної ділянки відповідачі не чинять. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування\~(ч.\~1\~ст.\~77\~ЦПК України). Обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування\~(допустимість\~доказів,\~ч.\~2\~ст.\~78\~ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем, в частині передачі відповідачам у власність частини земель загального користування у вигляді проїзду, а також самовільне захоплення ними таких земель не можуть підтверджуватися листами посадових осіб, до повноважень яких не входить оцінка законності індивідуальних актів інших органів державної влади, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, та інші зібрані у справі докази в їх сукупності не є достатніми для підтвердження існування проїзду на території земельних ділянок, що були передані у власність відповідачів, на час винесення відповідних рішень, а також самовільне захоплення ними земель загального користування. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного суду від 30.01.2019 в справі № 569/17272/15-ц, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 04 червня 2019 року у справі №\~916/3156/17 (провадження № № 12-304гс18). Вирішуючи позовні вимоги з точки зору ефективності та пропорційності обраного позивачем способу захисту його прав та відповідності встановленим обставинам, суд звертає увагу, що набувши право власності на земельну ділянку в 2008 році, не маючи перешкод в доступі до даної земельної ділянки та не маючи спільних меж із земельними ділянками відповідачів, позивач заявляє вимоги, наслідком задоволення яких є припинення права власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки, право власності на які набуто ними в 2007 та 2011 роках, а також звільнення проїзду, відсутність якого обгрунтовує сам позивач, знесення частини встановленої огорожі земельних ділянок відповідачами без доведення технічної можливості та замірів відповідних огорож кожного відповідача, що робить заявлені вимоги в цій частині такими, що не можуть бути виконані в примусовому порядку, оскільки позивачем не доведено конкретних меж огорожі, які він просить суд зобов`язати знести кожного відповідача. Та оскільки під час судового розгляду встановлено відсутність на місцевості проїзду на території земельних ділянок відповідачів, позивачем не доведено технічну можливість та межі його відновлення, що також підлягає довденню за заявленими вимогами. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивачем не доведено, що прийняттям оскаржуваних рішень було порушено його права та інтереси, в тому числі їх незаконності на час прийняття та реалізації, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання недійсними правовстановлюючих документів, отриманих на підставі оскаржених розпоряджень, не доведено самовільного захоплення відповідачами земель загального користування проїзду, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі в зв`язку з недоведеністю підстав для задоволення позовних вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, залишаються за позивачем. Щодо заяви позивача про винесення окремої ухвали щодо посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 5 т. 2), суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Водночас судом не встановлено підстав для винесення окремої ухвали щодо посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, як того просить позивач, в тому числі щодо приховування доказів чи в зв`язку з ненаданням технічних документацій із землеустрою, оскільки на виконання ухвали суду про витребування доказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було надано наявні документи та повідомлено про причини невиконання ухвали в іншій частині (а.с. 202 - 213 т. 1), що відповідає ст. 84 ЦПК України. З урахуванням\~вищевикладеного,\~

Outcome: dismissed