Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві посилаються на те, що 30.01.2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він передав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 5000,00 грн., які останній зобов’язався повернути в строк до 12.02.2013 року, а у разі неповернення з 12.02.2013 року сплатити пеню в розмірі 4% за кожний день прострочення, що підтверджується його розпискою. У встановлений договором позики строк відповідач грошові кошти йому не повернув, почав уникати зустрічі з ним. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 5000,00 грн. і 40 000,00 грн. пені за прострочення виконання зобов»язання за період з 13.02.2013 р. по 01.09.2013 р., а всього 45 000,00 грн. та понесені витрати по справі. В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримав, в дане судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 30.01.2013 року відповідач взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн., про що надав письмову розписку, відповідно до якої він зобов'язався в строк до 12.02.2013 року повернути борг у вказаній сумі, а у разі неповернення з 12.02.2013 року платити пеню в розмірі 4% за кожний день прострочення. Встановлено, що у встановлений договором позики строк сума основного боргу в розмірі 5 000,00 грн. відповідач позивачеві не повернув, тому ця сума підлягає стягненню з неї на користь позивача. Як зазначено вище, відповідно до договору позики встановлена пеня за прострочення виконання зобов»язання в розмірі 4% за кожен день прострочення, тому сума пені за період з 13.02.2013 р. по 01.09.2013 р. складає 40 000,00 грн. (5000,00 грн. х 0,04 х 200 = 40 000,00 грн.) та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 45 000,00 гривень. З урахуванням положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в розмірі 450 грн. 00 коп. та витрати, пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved