Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просить відповідачку визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначив, що вказаний будинок належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.1982. Перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2006. Шлюб розірвано рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 29.04.2020. Відповідачка зареєстрована та проживала у будинку як член його сім`ї, однак з 2018 року після припинення подружніх стосунків не проживає у ньому без поважних причин. Позивач в судове засідання не з`явився, у наданій до суду заяві зазначив про розгляд справи у без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу б/н від 22.07.1982 року, виданого Комишувахською селищною радою (а.с.5). З копії рішення Попаснянського районного суду Луганської області №423/4267/19 від 29 квітня 2020 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 лютого 2006 року Виконавчим комітетом Комишувахської селищної ради Попаснянського району Луганської області, розірвано (а.с.11). Шлюб між сторонами зареєстровано після набуття позивачем права власності на будинок. Отже, відповідачка не є власником будинку, зареєстрована у ньому як член сім`ї власника, але не проживає з 2018 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним членом виконкому Комишувахської селищної ради Попаснянського району Луганської області Бездетською Н.Н. від 15.07.2020 року (а.с.8). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє осіб права користування займаним приміщенням. Вселившись до спірного будинку, відповідачка набула право користування цим житлом, як член сім`ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка не проживає у зазначеному будинку понад один рік. Відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні. Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки у будинку понад один рік, не надано доказів щодо поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved