Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 21 березня 2017 року рішенням засновників за № 1/2017 ТОВ «ФК «ІКС» його було звільнено з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС». Вважає своє звільнення незаконним, оскільки таке відбулося у період його відпустки. Крім того, позивач зазначає, що незважаючи на наявінсть прийнятого рішення про його звільнення він виконував обов'язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС». Просить суд визнати незаконним його звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС» з 21.03.2017 року та призначення з 22.03.2017 року на посаду нового директора [PERSON] Просить поновити його на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС» з 21.03.2017 року та скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22 березня 2017 року про зміну відомостей про юридичну особу(зміну керівника юридичної особи) на [PERSON], що здійснений приватним нотаріусом Тюріною В.Б. та в частині поновлення на посаді допустити негайне виконання судового рішення. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви. При цьому зазначив, що його довіритель є поновленим на посаді директора, однак йому необхідно встановити факт звільнення з метою недопущення непорозумінь із підписаними ним фінансовими документами. Представник відповідача в судовому засіданні надавши суду довіреність на представництво інтересів ТОВ ФК «ІКС» за підписом директора [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Також зазначив, що дійсно між засновниками відбулося непорозуміння внаслідок чого [PERSON] було звільнено, однак в подальшому було прийнято рішення про призначення позивача на посаду директора і станом на сьогодні [PERSON] працює на посаді директора Товариства. Заслухавши сторони, представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, вважає необхідним розглянути справу не пиймаючи до увги визнання позову, виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 21 березня 2017 року рішенням засновників за № 1/2017 ТОВ «ФК «ІКС» його був звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС». В подальшому як зазначили представники сторін, [PERSON] був в чергове призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІКС», приступив до виконання обовязків директора Товариства, і в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено реєстраційний запис про те, що [PERSON] є керівником відповідача. Фактична обставина звільнення та подальше поновлення [PERSON] представниками сторін визнається та не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Виходячи із позовних вимог [PERSON] та пояснень представників сторін, суд дійшов висновку що право [PERSON] не порушується, не оспорюється відповідачем і станом на день розгляду справи судом між сторонами спору відсутній спір, як такий і відповідно в розрізі пред'явлених позовних вимог судовому захисту не підлягає. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позову повністю. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed