Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 25 грудня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. За життя, 28.02.1997 року та 14.09.2005 року, відповідно, померлий склав заповіти, якими заповів своє майно позивачу. Але, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 26.04.2017 року, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на неї, в тому числі і в зв`язку із пропуском ним шестимісячного строку для подачі цієї заяви, йому було рекомендовано звернутись до суду із заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вчасно він не прийняв спадщину, оскільки через скрутне матеріальне становище був змушений поїхати на заробітки до іншої країни. Посилаючи на вказані обставини просив суд задовольнити його позов. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, додатково пояснивши, що в період з березня 2016 року по січень 2017 року він був змушений виїхати на заробітки за кордон, оскільки в родині були борги які утворились у зв`язку із тривалими витратами на лікування батька ще за життя останнього. Представник Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві, надісланій на адресу суду, просив справу розглянути у його відсутність, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що померлий 25 грудня 2015 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КГ №210505 від 26.12.2015 року) 28 лютого 1997 року склав заповіт, яким належну йому на праві власності квартиру №19, розташовану в м.Нова Каховка, Херсонської області, по вул.Щорса (на теперішній час - Соборна), у будинку №18 заповів [PERSON]. Ним же, 14 вересня 2005 року був складений що один заповіт відповідно до якого померлий заповів [PERSON] належний йому житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: с.Сергіївка, Каховського району, Херсонської області, вул.Ценраальна 64, а також земельну ділянку передану для будівництва та обслуговування цього житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами. Рішенням Новокаховського міського суду від 02 червня 2017 року був встановлений факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого 28.02.1997 року Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області за реєстровим номером 2-299. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що позивач тривалий час після смерті батька перебував за межами країни на заробітках та повернувся до країни лише на початку 2017 року. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, йому було в цьому відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законом строку. За таких обставин, вважаючи причини пропуску позивачем строку, визначеного законом для прийняття спадщини, поважними та, враховуючи, що іншим чином позивач не може реалізувати свої права, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved