Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником ј частки квартири [ADDRESS] . В грудні 2020 року позивачу стало відомо про наявність обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до інформаційної довідки №251586489 від 07.04.2021 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження квартири [ADDRESS] , що зареєстроване 28.10.2004 року Першою Київською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови Нарсуду Жовтневого р-ну б/н від 20.09.1999, (реєстраційний номер обтяження: 1418964; архівний номер: 1802559КІЕV1;архівна дата: 21.09.1999;дата виникнення: 21.09.1999. № реєстру: 3-1549, внутр. № 510116362АF0292В593А, коментар: вх.3983(09:52). Разом з тим, позивач зазначає, що жодного відношення до вказаного обтяження не має, стороною у судових справах, в рамках яких міг бути накладений арешт, він не був. З метою з`ясування підстав арешту, представник позивача звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори, якою було накладено арешт на вищевказане майно. Проте, у відповідь на вказаний запит Перша київська державна нотаріальна контора повідомила, що надати копію постанови Нарсуду Жовтневого р-ну б/н від 20.09.1999, на підставі якої 21.09.1999 року Першою Київською державною нотаріальною конторою внесено відомості до Єдиного реєстру заборон про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] не вбачається можливим, у зв`язку зі спливом терміну зберігання вказаного документу. У січні 2021 року представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу Київського державного нотаріального архіву. 17.02.2021 року від Київського державного нотаріального архіву надійшла відповідь, відповідно до якої Першою Київською державою нотаріальною конторою до Київського державного нотаріального архіву на державне відповідальне зберігання було передано документи нотаріального діловодства та архіву за період з 1952 по 1982 роки. Крім того, позивачем був надісланий запит до Солом`янського районного суду міста Києва, як до правонаступника Жовтневого районного народного суду міста Києва, щодо отримання копії постанови Жовтневого районного народного суду міста Києва б/н від 20.09.1999, відповідно до якої накладено арешт на належне позивачу майно. Разом з тим, з відповіді Солом`янського районного суду міста Києва №1.4/259/2021 від 09.03.2021 вбачається, що відповідно до здійсненого пошуку в алфавітних покажчиках за 1999 рік інформація щодо перебування на розгляді справ, відповідачем в якій був би [PERSON] , відсутня. З урахуванням наведеного, позивач змушений звернутися до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 1418964, зареєстрований 28.10.2004 року за №1418964 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Нарсуду Жовтневого районну б/н від 20.09.1999 (додаткові дані: архівний номер: 1802559КІЕV1; архівна дата: 21.09.1999; дата виникнення: 21.09.1999. № реєстра: 3-1549, внутр. № 510116362АF0292В593А, коментар: вх.3983(09:52) та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №1418964 від 28.10.2004. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 29.09.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду лист, в якому зазначили, що з 01.01.2013 на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріуси не є суб`єктами, які вносять або вилучають обтяження (арешти) на підставі процесуальних рішень судів або правоохоронних органів. Треті особи у судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] , а також членам його родини: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.08.1999, виданим Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського р-ну м. Києва на підставі розпорядження №1649. З паспорту громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №251586489 від 07.04.2021 на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , 28.10.2004 реєстратором - Першою київською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на підставі на підставі постанови Нарсуду Жовтневого р-ну б/н від 20.09.1999, (реєстраційний номер обтяження: 1418964; архівний номер: 1802559КІЕV1; архівна дата: 21.09.1999; дата виникнення: 21.09.1999. № реєстру: 3-1549, внутр. № 510116362АF0292В593А, коментар: вх.3983(09:52). З відповіді Першої київської державної нотаріальної контори від 02.01.2021 вбачається, що надати копію постанови Нарсуду Жовтневого р-ну б/н від 20.09.1999,на підставі якої 21.09.1999 року Першою Київською державною нотаріальною конторою внесено відомості до Єдиного реєстру заборон про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] не вбачається можливим, оскільки термін зберігання вказаного документу сплив. Відповіді аналогічного змісту маються у листах Першої київської державної нотаріальної контори від 02.08.2021, наданих іншим власникам спірної квартири. Як вбачається з листа Солом`янського районного суду міста Києва №1.4/259/2021 від 09.03.2021 відповідно до здійсненого пошуку в алфавітних покажчиках за 1999 рік інформація щодо перебування на розгляді справ, відповідачем в якій був би [PERSON] , відсутня. Крім того, відповідно до листів Солом`янського районного суду міста Києва №6.7/65/2021, №6.7/66/2021; №6.7/67/2021 інформація щодо інших власників квартири [ADDRESS] , зокрема: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до здійсненого пошуку в алфавітних покажчиках за 1999 рік також відсутня. Листом Київського державного нотаріального архіву № 662/01-21 від 17.02.2021 позивача повідомлено, що Першою Київською державою нотаріальною конторою до Київського державного нотаріального архіву на державне відповідальне зберігання було передано документи нотаріального діловодства та архіву за період з 1952 по 1982 роки. Відповідно ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Ураховуючи наведене, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявність арешту на квартиру [ADDRESS] , перешкоджає позивачу реалізувати свої права власника щодо вказаного нерухомого майна. Беручи до уваги, що матеріалами справи не доведена необхідність у подальшому арешті вказаного нерухомого майна, позивач позбавлений можливості захистити свої права у інший спосіб, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] , зняти арешт з нерухомого майна (архівний запис), а саме: квартири [ADDRESS] ,реєстраційний номер обтяження: 1418964, зареєстрований 28.10.2004 року за №1418964 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Нарсуду Жовтневого районну б/н від 20.09.1999 (додаткові дані: архівний номер: 1802559КІЕV1; архівна дата: 21.09.1999; дата виникнення: 21.09.1999. № реєстра: 3-1549, внутр. № 510116362АF0292В593А, коментар: вх.3983(09:52) та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №1418964 від 28.10.2004.

Outcome: approved