Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO]/ року померла його мати [PERSON]. Після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,21 га, яка розташована на території Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області. Зазначає, що за життя [PERSON] отримала сертифікат на право власності на земельну ділянку. За даним сертифікатом вона на підставі рішення Слов'янської райдержадміністрації від 13.12.1996 року № 799 набула право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничанське» розміром 7.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. В сертифікаті на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] в розділі «Зміни, які вносяться до сертифіката у зв'язку з передачею права на земельну частку (Пай)» 09.12.2014 року була внесена службова відмітка, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Виходячи з вищенаведеного, на даний час , позивач є єдиним спадкоємцем після померлої матері. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Слов'янської державної нотаріальної контори Грецька Т.П., з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі відсутності правовстановлюючого документу на ім'я [PERSON] відповідно до законодавства. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позивних вимогах [PERSON] Відповідач - Малинівська сільська ради Слов'янського району Донецької області була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, звернулась із заявою про слухання справи у відсутність їх представника. Проти задоволення позову не заперечувала. Cуд, дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні із достовірністю встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27 лютого 2008 року виконкомом Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області (а.с. 4) [PERSON] є сином померлої [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 20.12.1977 року, де у графі «мати» зазначена - [PERSON] (а.с. 5) 04.12.2014 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом № [NUMBER], після померлої матері [PERSON] (а.с. 8). За життя [PERSON] отримала сертифікат на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 10). За даним сертифікатом вона на підставі рішення Слов'янської райдержадміністрації від 13.12.1996 року № 799 набула право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничанське» розміром 7.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 21.10.2005 року на підставі розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації № 316 від 27.07.2005 року, який зареєстровано за № 010516700079 від 21.10.2005 року. За даним державним актом вона набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,210 га, яка розташована на території Малинівської сільської ради. В акті вказано кадастровий номер земельної ділянки, а саме [NUMBER] (а.с. 17) Згідно листа листа Управління Держгеокадастру у Слов'янському районі Донецької області від 04.03.2016р. № 29-28-0.2-449/2-16 відповідно до відомостей державного земельного кадастру за кадастровим № [NUMBER] ураховується земельна ділянка площею 5,21 га (а.с. 12). Земельна ділянка враховується за [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER], який зареєстрований за № 010516700079 від 21.10.2005 року. Вищезазначене підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 13-15). Державний нотаріус Другої Слов'янської державної нотаріальної контори Грецька Т.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з посиланням на відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с. 19). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вимога про визнання права на спадщину у разі відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною першої статті 1268 закріплено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належить право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні статті 391 Цивільного кодекс України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а статтею 392 передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі якщо таке право не визнається. Ні підставі викладеного,

Outcome: approved