Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - комунальне підприємство «Житлогосп» про зміну договору найму житлового приміщення. Позивач мотивує свій позов тим, що у шлюбі з [PERSON] перебувала з 1994 року, мають двох дітей. Будучі у нетверезому стані [PERSON] неодноразово грабували, двічі побили п'яного, внаслідок чого він довгий час перебував у лікарні. За постійне перебування у нетверезому стані [PERSON] неодноразово отримував догани, двічі був звільнений з міліції. За короткий час його звільнили з роботи з Державної виконавчої служби. 25.05.2003 року, під час перебування у шлюбу, рішенням №320 від 24.04.2003 року виконавчий комітет Олександрійської міської ради видав ордер №14 на службове житлове приміщення житлової площею 44,41 м.2 за адресою: [ADDRESS]. Даний ордер був виданий [PERSON] на сім'ю з 4 осіб, тобто з нею, донькою та сином. Квартира складається з 9 кімнат, лоджії та балкону. Дане жиле приміщення відноситься до житлового фонду територіальної громади м. Олександрії, зареєстроване в БТІ за №44/98 (ю) с 54. Загальна площа 110,3 м2 , з кімнатами № 1- коридор 11,9 м2; №2-коридор 9,3 м 2, № 3 - вбиральня 1,8 м2 ; №4 - ванна 5,7 м2 ; №5 - жила кімната 20,9 м2; №6-жила кімната 12,6 м2 ; №7 - жила кімната 13,1 м2 ; № 8 - вітальня 18,0 м2 ; № 9-кухня 14,0 м2; №10-лоджа 2,3 м2; № 11 - балкон 0,7 м2. Через постійні сварки та не працевлаштування чоловіка шлюб розірвано 26.05.2011 року за рішенням Олександрійського міськрайонного суду. З моменту розірвання шлюбу проживає у кімнаті №7 площею 13,1 м2 , а відповідач проживає у кімнаті №5 площею 20,9 м2. [PERSON] не утримує дітей, які фактично знаходяться на її утриманні. Була змушена з дітьми виїхати в іншу квартиру. [PERSON] перешкоджає їй та дітям в доступі до квартири, внаслідок чого позбавлена можливості користуватися особистим майном і перебувати у квартирі, в якій прописана, змінює замки. Вважає, що зміна договору найму житлового приміщення і відкриття особового рахунку на її ім'я вирішить проблеми не порушуючи житлових прав та інтересів відповідача. Позивач просить змінити договір найму житлового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS]; надати їй у користування кімнати №6, 7, 8 площею 13,1 м2, 12,6 м2, 18,0 м2 відповідно та лоджу №10 площею 2,3 м2, а відповідачу кімнату №5 площею 20,9 м2 та балкон №11 площею 0,7 м2. Інші господарські приміщення залишити у спільному користуванні; зобов'язати КП «Житлогосп» укласти з нею окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на відповідні кімнати; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задоволити. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2003 року надано ордер на службове жиле приміщення [NUMBER] [PERSON] з сім'єю з 4. Також надано право зайняття житлового приміщення житловою площею 44,41 кв.м, що складається з трьох кімнат в квартирі, ізольованій за адресою [ADDRESS]. Склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оскільки спірне житлове помешкання є неприватизованим, розподіл особових рахунків здійснюється відповідно до ст. 104 ЖК України, в якій зазначено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Зміна договору найму передбачає включно розподіл особового рахунку квартири залежно від кількості наймачів помешкання. За відсутності згоди членів сім'ї на укладення окремого договору найму, а також при відмові наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішений в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване житлове приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний житловий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. На вище зазначене, також, звернув увагу Верховний Суд України в п. 16 Постанови Пленуму від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». Чинне житлове законодавство не передбачає можливості зміни договору житлового найму у випадках, коли розмір житлової площі, яка припадає на користувача, не відповідає розміру площі, що виділяється для укладення окремого договору найму, як при згоді на це всіх інших користувачів, так при вирішенні спору у суді. Зміна договору житлового найму не дозволяється, якщо це призведе до погіршення житлових умов і потягне необхідність постановки користувачів житла на облік для поліпшення житлових умов. Відповідно до підпункту 7 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, можуть бути підставою для відмови у позові члена сім'ї наймача про укладення з ним окремого договору найму (ст. 104 ЖК України) в тому разі, коли поділ жилого приміщення за цим позовом призвів би до спільного проживання зазначених осіб різної статі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів, того, що позивач і відповідач перебували у шлюбі та розірвали його. Також, суд звертає увагу, що ст. 104 ЖК України регламентує можливість укладення окремого договору найму жилого приміщення у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо відмови в укладені такого договору та з якого часу (день, місяць, рік) позивач не проживає у спірній квартирі. Також відсутні докази того факту, що три кімнатна квартира виявилася дев'яти кімнатною, виходячи з позовних вимог, так як позивач просить виділити їй у користування кімнати №6, 7, 8, а кімнати №1, 2, 3, 4 залишити у спільному користуванні, зазначає, що квартира складається з 9 кімнат, лоджії і балкону. Заслухавши пояснення позивача її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи вище викладене. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed