Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить суд визнати недійсним пункт 14.3 кредитного договору № 014/3660/148109/73, укладеного 29.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та ним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 травня 2008 року між ним та ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладено кредитний договір № 014/3660/148109/73, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позивачу кредит на споживчі цілі (придбання транспортного засобу) в розмірі 21 009 доларів США 00 центів, а позивач зобовязався повернути цей кредит в строки визначені договором та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов п. 14.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 процентів від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. ПАТ «[PERSON] Аваль» є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль». Позивач вважає що зазначене положення п. 14.3 кредитного договору підлягає визнанню недійсним, оскільки зі змісту п. 14.3 кредитного договору вбачається, що розмір компенсації внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обовязків з повернення сум кредиту та відсотків за користування ним, становить 0,5% за кожен день прострочення. При цьому, відповідно до умов п. 1.2 кредитного договору, встановлено, що процентна ставка за користування кредитом, становить 13,8% річних. Отже, враховуючи встановлений кредитним договором розмір процентної ставки, денна процентна ставка за кредитом дорівнює 0,038% (13,8 / 365 днів), що більш як в 13 разів (0,5 / 0,038) перевищує розмір процентної ставки за кредитом, яка в кредитних договорах виступає як вартість послуг за користування кредитними коштами. Підтвердженням того, що встановлений п. 14.3 кредитного договору розмір пені значно перевищує обмеження, встановлені п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», є позовна заява ПАТ «[PERSON] Аваль» до позивача про стягнення заборгованості від 04.08.2015 року № 233, яка розглядалась Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу. Відповідно до зазначеної позовної заяви, банк просив стягнути з [PERSON] 6 597,14 доларів США непогашеної суми кредиту, 3 319,48 доларів США несплачених процентів, та 21 239,55 доларів США пені. Виходячи з наведеного, позивач стверджує, що розмір пені, встановлений п. 14.3 кредитного договору, значно перевищує обмеження, встановлені п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому, на думку позивача, така умова кредитного договору, викладена в п. 14.3, є несправедливою та створює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивачу як споживачу за кредитним договором, у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності, а в разі неявки представника відповідача\~ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити предявлені позовні вимоги у повному обсязі за таких підстав. Так, 29.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/3660/148109/73, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит (придбання транспортного засобу) у розмірі 21009,00 доларів США строком до 29.05.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8% (а.с. 4-7). Згідно п.14.3 зазначеного кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. ПАТ «[PERSON] Аваль» звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та згідно позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/3660/148109/73 у сумі 31156,17 доларів США, що по курсу НБУ станом на 17.06.2015р. складає 690038,72 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Умовами\~ст. 203 ЦК України\~визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Відповідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-80цс13 від 25.09.2013 року за положеннями частини пятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також те, що представником відповідача не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити шляхом визнання недійсним пункт 14.3 кредитного договору № 014/3660/148109/73, укладеного 29.05.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON]. \~\~Разом з тим, відповідно до положень ч.2\~ст. 88 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, враховую, що позивач на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, суд вважає що з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved