Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,082 га та розташований на ній садовий будинок [ADDRESS]. Зазначена ділянка розташована на схилі на якому періодично має місце сповзання гранту, що унеможливлює використання земельної ділянки під стоянку особистого транспорту. У зв?язку з цим він звернувся до правління садівничого товариства з проханням надати йому можливість користуватися суміжною земельною ділянкою площею 0,015 га. Незважаючи на те, що раніше ним було проведено ряд робіт по укріпленню цієї земельної ділянки і вивезенню з неї сміття, а також реконструкції аварійного водопроводу, с/т «Дніпрове» не дозволяє використовувати земельну ділянку для стоянки транспортних засобів, тому він вимушений звернутися до суду. Просив встановити для нього постійний безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 0,015 га, що межує з його земельною ділянкою з боку будівлі правління с/т «Дніпрове», для проїзду та стоянки особистого транспорту. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Представники с/т «Дніпрове» заперечували проти позову, зазначивши, що земельна ділянка позивача дозволяє стоянку транспортних засобів. Також зауважив, що наразі позивач ставить свій автомобіль на спірній земельній ділянці і садівниче товариство йому цього не забороняє. Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Проти позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,082 га та розташованого на ній садового будинку [ADDRESS] (договори купівлі-продажу від 22.02.2007 року). [PERSON] також належить автомобіль «Mercedes 508D» д/н [NUMBER] і ще один автомобіль - перебуває у його постійному користуванні (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.08.2010 року, серії [NUMBER] від 05.06.2013 року). Як вбачається з плану вищевказаної земельної ділянки, складеного 29.07.2010 року КП «Дніпропетровського району «БТІ», частина земельної ділянки використовується позивачем для обслуговування садового будинку (269 кв.м.), а інша частина (551 кв.м.) - під город. Вільна від забудови частина земельної ділянки, що використовується для обслуговування садового будинку, складає 187 кв.м. і її конфігурація не дозволяє стоянку транспортних засобів. Інша частина земельної ділянки зайнята городом і на ній має місце зсув ґрунту, що також унеможливлює її використання для цілей стоянки автотранспорту. Також позивачем були проведені роботи щодо укріплення цієї ділянки згідно рішення правління с/т «Дніпрове» від 04.07.2009 року, що підтверджується договором підряду від 05.07.2011 року і актом виконаних робіт. Разом з цим, рішенням загальних зборів с/т «Дніпрове» від 08.07.2012 року позивачеві було відмовлено у використанні спірної земельної ділянки для цілей автостоянки. Згідно із ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За змістом ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Частинами 1, 2 ст.100 ЗК України визначено, що власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. В ході судового розгляду встановлено, що потреба позивача у автостоянці не може бути задоволена в інший спосіб, ніж встановлення земельного сервітуту, його вимоги співмірні з такою потребою, а тому пред?явлений ним позов підлягає задовленню. Крім цього, встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці с/т «Дніпрове», після погодження даним товариством робіт позивача по її укріпленню, на думку суду, відповідатиме засаді справедливості цивільного судочинства (п.6 ч.1 ст.3 ЦПК). Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 229 грн.40 коп. судового збору.

Outcome: approved