Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який в подальшому було уточнено, і мотивує тим, що між ними 03.03.2013р. було укладено договір про користування електричною енергією № 565386044, відповідно до якого відповідачка є споживачем та користується електроенергією, але обовязків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у звязку з чим за період з 01.12.2016р. по 01.02.2017р. (період споживання з 06.05.2016р. по 18.01.2017р.) утворилась заборгованість в розмірі 1963,65грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки не\~ повідомила. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (далі Правила), розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 42 Правил споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно ст. 48 Правил споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, в т.ч. за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію, згідно з законодавством. Суд встановив, що між сторонами 03.03.2013р. було укладено договір про користування електричною енергією № 565386044, відповідно до якого відповідачка є споживачем та користується електроенергією, але обовязків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у звязку з чим за період з 01.12.2016р. по 01.02.2017р. (період споживання з 06.05.2016р. по 18.01.2017р.) утворилась заборгованість в розмірі 1963,65грн. Оцінивши обставини справи суд вважає, що відповідачка в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконувала свої зобовязання за договором постачання електроенергії, зокрема, не здійснила оплату за спожиту електроенергію, у звязку з чим утворилась заборгованість, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн.

Outcome: approved