Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований Закотненською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області від 04.06.1983, актовий запис № 04. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 04 червня 1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Вони не мають того відношення один до одного, як раніше до реєстрації шлюбу, не ведуть спільного господарства, у них різний бюджет. Починаючи з 1990 року сторони проживають окремо та шлюбні відносини між ними фактично припинилися. За таких обставин знаходження позивача та відповідача в зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача. Спільного шлюбного майна у сторін не має. Час для примирення їм не потрібен. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, згідно протоколу судового засідання Ровенківського районного суду Білгородської області РФ від 16 серпня 2017 року, [PERSON] не заперечує проти розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю, заперечень проти позову не має, спору про розподіл майна не має. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 04 червня 1983 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 258993, виданим повторно 06.02.1990 Закотненською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про майно відсутній. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved