Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.07.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір побутового підряду на виконання окремих ремонтних робіт квартири [ADDRESS]. Відповідач зобовязався придбати необхідні будівельні матеріали та виконати певні ремонтні роботи на що взяв у позивача 28 250 грн. відповідно до розписки про отримання коштів від 19.07.2014року. Однак, відповідач не виконав своїх зобовязань , зник, уникає зустрічей, а тому позивач просить суд розірвати договір побутового підряду, укладеного 19.07.2014року, стягнути з відповідача на користь позивача 28 250 суму боргу, відсотки за користування коштами, інфляційні втрати та пеню на захист прав споживача, що в цілому становить 100 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, жодних клопотань не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Так, позивачем надано суду розписку де зазначено, що [PERSON] 19.07.2014 року отримав кошти 28 250 грн. на придбання товарів та виконання робіт (а.с.9). Представник позивача пояснив, що між сторонами мав місце договір побутового підряду в усній формі за яким відповідач зобовязався в строк до 01.09.2014 року виконати ряд ремонтних робіт в квартирі дружини позивача, зобовязався придбати для цього відповідні матеріали, але відповідач не виконав своїх зобовязань, а тому позивач просить розірвати договір, стягнути з [PERSON] отримані грошові кошти, відсотки за користування коштами, інфляційні втрати і нараховану пеню, згідно наданого до справи розрахунку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду ствердила, що [PERSON] проводив ремонтні роботи в її квартирі, але влітку позивач поїхав на відпочинок, домовився з відповідачем про закінчення ремонту в строк до 01.09.2014 року і передав відповідачу близько 30000 грн. Відповідач провів частину ремонту та ще повинен був придбати двері , підвіконня, різний будівельний матеріал, завершити ремонт, але нічого не доробив. Відповідач визнав, що порушив взяті зобовязання, але сказав в телефонній розмові, що коштів повернути не може, бо їх не має. На даний час в квартирі вже завершений ремонт. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення ст. 865,866 ЦК України, наполягає, що між сторонами мав місце саме договір побутового підряду. Також, позивач послався на правові норми ст. 50 ЦК України, Правила побутового обслуговування населення, затверджені постановою КМ України від 16.05.1994року за №313, зазначив, що розписка надана відповідачем підтверджує факт укладення договору побутового підряду між сторонами. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 866 ЦК України Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Так, суду не надано жодних даних, що відповідач є підрядником, особою, яка здійснює підприємницьку діяльність. Розписка надана позивачем не може вважатися договором побутового підряду, а також, не підтверджує укладення договору на виконання робіт, оскільки зі змісту розписки не вбачається які роботи мають бути виконані, строки виконання. Суду не надано ні договору позивача з відповідачем, ні проекту на ремонт квартири, ні переліку робіт, ні строків виконання цих робіт, не надано належного платіжного документу. Свідок в судовому засіданні ствердив про усну домовленість між сторонами та про передачу коштів, але дана домовленість по своїй правовій природі не є договором побутового підряду та не породжує права позивача, як замовника і обовязки відповідача, як підрядника. Отже, позивач безпідставно посилається на правові норми, що регулюють положення про Договір побутового підряду. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Представник позивача в судовому засіданні ствердив, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність без реєстрації, виконує ремонтні роботи в квартирах, але зазначеному не надано жодного доказу. Наявність у позивача розписки про отримання відповідачем коштів, як передплати на придбання матеріалів, із даними про авансові виплати за виконані роботи не встановлює існування договору підряду між сторонами, а тому не підлягає до задоволення позовна вимога про розірвання договору побутового підряду від 19.07.2014 року, та похідною є відмова в задоволенні вимоги про стягнення боргу з нарахованими відсотками, штрафними санкціями на захист прав споживача за договором побутового підряду. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є неогрунтованими та безпідставними, а тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed