Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 05 червня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Від подружнього життя сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки припинились з 01 червня 2021 року через різні погляди на життя. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе. Спору про поділ майна у сторін немає. З питань щодо утримання та виховання дітей спору немає, неповнолітні діти залишаються жити з відповідачем. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року справу прийнято до провадження та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі визначений строк для надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечення. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам, а відповідачу разом з копією позовної заяви з додатками. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 10 вересня 2021 року сторони надали заяви в яких просили розгляд справи провести без їх участі. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~05\~червня 2010\~року,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Як зазначає позивач у позовній заяві сімейні відносини між сторонами припинились остаточно. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, відповідачка визнала позов в повному обсязі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 454 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 454 грн. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved