Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.12.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, примирення та збереження сім'ї не можливе. Просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Також зазначив, що з відповідачкою вони вже тривалий час не проживають разом, він фактично створив сім'ю з іншою жінкою, за час, який було надано судом строк для примирення [PERSON] будь-яких дій спрямованих на збереження шлюбу не вчиняла, тому в категоричній формі просив розірвати шлюб, оскільки не вбачає підстав для його збереження. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій зазначила, що не визнає позовні вимоги та просить повторно надати час на примирення. При цьому суд враховує, що в судовому засіданні 03.12.2014 року сторонам, з метою вжиття заходів щодо примирення подружжя, було надано строк на примирення до 22.01.2015 року, який належного результату не дав, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд не приймає до уваги заяву відповідачки в частині повторного надання строку на примирення й вирішує справу по суті, що узгоджується з роз'ясненнями, наданими в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України(далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 22.12.2007 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 16.10.2014 року серії [NUMBER], актовий запис № 185. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони фактично припинили подружні відносини, втрачено почуття поваги один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, так як він фактично створив сім'ю з іншою жінкою, в зв'язку з чим примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам чоловіка, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved