Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про захист прав споживачів. Із позову вбачається, що 04.04.2007 року між позивачем, [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» був укладений Договір особистого страхування № TH3LK00320070. Згідно п. 4.1. Договору предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Страхувальника або Застрахованої особи. Відповідно до п. 6 Договору Застрахованою особою є, [PERSON]. Згідно п. 7.1.1 страховим випадком є стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку. В п.8 Договору зазначено, що розмір страхової суми по всім особам, зазначеним у п. 6 Договору 37 680,00 грн. Страхові платежі, передбачені Договором позивачем сплачувались своєчасно та в повному обсязі. 15.10.2010 р. позивач потрапив у ДТП, в результаті якого отримав наступні травми: струс головного мозку, неповний травматичний відрив н/з правої голені, закритий оскольчатий перелом н/з малоберцової кістки та інші. В той же день йому була ампутована права голень. В наслідок даних травм йому була присвоєна третя група інвалідності. Після того, як позивача виписали з лікарні, він звернувся до представника ПАТ «СК «Інгосстрах», який знаходився в м. Краматорськ, із заявою про виплату страхової суми, але виплати не отримав. 09.00.2015 р. позивач направив на адресу відповідача лист з проханням повідомити йому про розгляд питання щодо виплати суми страхового відшкодування. 20.11.2015 р. на адресу позивача надійшов лист № 13-11/02-03 від 13.11.2015 р. в якому зазначено, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.2. Умов страхування його випадок не визнається страховим випадком. З даними правилами страхування позивач ознайомлений не був, також він не може ознайомитись з ними і зараз, так як в даний час вже діють інші правила страхування. Також вважає, що втрата працездатності та отримання інвалідності в наслідок ДТП є підставою для виплати страхового відшкодування, в сумі, передбаченій в договорі. Просить стягнути з відповідача 37680 грн страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач та представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення заявлених вимог, посилаючись на те, що згідно умов договору страхування, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме п.4.2 договору - не визнаються страховими випадками: стійка втрата застрахованою особою працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, набуває висновку, що заявлені позивачами вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, установлених цим кодексом. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі ч. 1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до договору страхування від 04.04.2007 року, дійсно між страховиком ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та страхувальником [PERSON] укладено договір особистого страхування. (30-31). Згідно п. 4.1. Договору предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Страхувальника або Застрахованої особи. Відповідно до п. 6 Договору Застрахованою особою є, [PERSON]. Згідно п. 7.1.1 страховим випадком є стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку. Згідно довідки МОЗ України, [PERSON] призначено третю групу інвалідності безстроково. (а.с.11). Згідно п.4.2 не визнаються страховими випадками: стійка втрата застрахованою особою працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху. Як вбачається із відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» [PERSON], згідно п.4.2 не визнаються страховими випадками: стійка втрата застрахованою особою працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху. У виплаті страхового відшкодування відмовлено. (а.с.15). Як вбачається із копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.01.2012 року, згідно висновку авто технічного дослідження №132/1 від 16.01.2012 року, 15.10.2011 року, приблизно о 20.50 год, відбулася ДТП, внаслідок якої [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, також пасажирам [PERSON] та [PERSON]- тілесні ушкодження. З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці в діях водія ВАЗ-2101, держ.номер 426-40 ЄВ [PERSON] вбачається невідповідність з вимогами п.10.1; п.10.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв'язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди. Згідно довідок поліції та суду, наданих на запит суду за клопотанням сторін, позивач ані до адміністративної ані до кримінальної відповідальності, за вказаною ДТП не притягувався.(а.с. 35,37,40,42). Твердження позивача та його представника про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях не заслуговують на увагу. Відсутність складу злочину або відсутність адміністративного правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що у виплаті страхового відшкодування позивачу відмовлено на законних підставах, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved