Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про визнання права власності на 135/400 часток житлового будинку по вул. Ключова,63 у м.Миколаєві в порядку спадкування за законом. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства. Перша Миколаївська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.09.1971 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Кирюшко». 27.11.1990 року помер син позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після його смерті є: дружина [PERSON], на ? частку, неповнолітні діти син [PERSON], на 3/8 частки, в тому числі на 1/8 частку з огляду на відмову іншого спадкоємця на його користь, син [PERSON], на 3/8 частки, в тому числі на 1/8 частку з огляду на відмову іншого спадкоємця на його користь. Спадкове майно складається з 54/100 часток житлового будинку по вул.Ключова,63 в м.Миколаєві (Свідоцтво про права на спадщину за законом від 02 серпня 1991 року). 14.09.1991 року померла [PERSON] Після її смерті спадщину фактично прийняли її сини [PERSON] та [PERSON] 06.06.2008 року помер [PERSON] Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач було надано розяснення, в якому вказано, що неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на 135/400 часток будинку №63 по вул.Ключова в м.Миколаєві. 13.03.2016 року помер [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2016 року, спадкоємицею після смерті [PERSON] є його рідна баба [PERSON] Спадщина складається з 81/100 частки житлового будинку за №63 з відповідною часткою прилеглих господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться по вул.Ключова в м.Миколаєві. У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті онука [PERSON], суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець після смерті [PERSON] Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial