Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 11.06.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.03.2008 року по справі №2-2125/2008 шлюб між сторонами розірвано. Дитина залишалася проживати разом з позивачем та повністю знаходиться на його утримані. Відповідач протягом 13 років жодного разу не спілкувався з дитиною, своїх батьківських обов`язків не виконує. Крім того, у позивача наразі інша сім`я, вона перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від вказаного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] Її чоловік виховує [PERSON] як власну дитину, забезпечує всі його потреби, займається його розвитком. У зв`язку з зазначеним позивач звернулась до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 7000 грн. в якості витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з врахуванням того, що відповідач визнає позов та не спростовує обставини щодо невиконання батьківських обов`язків. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечував факт невиконання батьківських обов`язків по відношенню до [PERSON] , [INFO] , без поважних причин. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник третьої особи- Служби у справах дітей Суворовської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні заявлений позов підтримала, вважала за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини. В останнє судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановлений законом порядку. Представник третьої особи- Служби у справах дітей Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановлений законом порядку. Надав заяву, що висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №321, зробленого 11.06.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] 11.06.2005 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №840, зробленого 15.11.2005 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.03.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.06.2005 року Міським відділом РАЦС м.Херсона, актовий запис за №321 - розірвано, що також підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №160, зробленого 22.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні. Згідно актового запису про шлюб №450, зробленого 15.07.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, між [PERSON] та [PERSON] 15.07.2011 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - [PERSON]. Відповідно до довідки ОСББ «Херсонська Таврія» №13 від 23.04.2018 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та її родина, а саме чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] та син - [PERSON] не прописані, але проживають з 01.01.2010 року. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 20.01.2020 року №02-14-20-25, орган опіки та піклування дійшов висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з тих підстав, що позивач вирішила питання щодо усиновлення дитини, внаслідок усиновлення у дитини припиняється зв`язок, відносно і правовідносини, з біологічним батьком, що і є метою позивачки. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі та встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Висновок Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 20.01.2020 року №02-14-20-25 до уваги суд не приймає, оскільки він є необгрунтованим. В ньому не міститься аналізу обставин щодо виконання батьківських обов`язків відповідачем. А обраний позивачем спосіб захисту інтересів є її процесуальним правом. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.

Outcome: approved