Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що наказом №197-к від 25 червня 2013р. він був прийнятий на посаду заступника начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз». Згідно з наказом № 199-к від 27 червня 2013р. його було переведено на посаду начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз». Починаючи з 03 березня 2014р., після зміни виконавчої влади у АР Крим, фактично почались спроби захоплення ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз». 04 березня 2014р. до головного офісу компанії за адресою: м.Сімферополь, пр.Кірова/пров.Совнаркомівський, 52/1 зайшли озброєні люди на чолі з незаконно назначеним владою [PERSON], новим [PERSON] Правління [PERSON] та намагались втрутитись у керівництво підприємством. Проте, їхні вказівки працівники Товариства не виконували, продовжуючи виконувати розпорядження діючого [PERSON] Правління ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» [PERSON] 11 березня 2014р. [PERSON] Правління [PERSON], з метою недопущення подальшого захоплення підприємства, виїхав за межі АР Крим з правоустановчими документами та печаткою ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» і продовжував керівництво підприємством з київського офісу за адресою: м.Київ, вул.Богдана Хмельницкого,26. 13 березня 2014р., в головний офіс прибув віце-прем'єр [PERSON] Теміргалієв у супроводі автоматників і представив нового керівника [PERSON] Правління [PERSON], а [PERSON], як його заступника. [PERSON] одразу були дані розпорядження, під загрозою негайного звільнення, про припинення будь якого зв'язку з київським офісом компанії та діючим [PERSON] Правління [PERSON] Почались нові кадрові призначення в апараті управління. Було звільнено головного інженера, начальників управлінь добичі газу, магістральних газопроводів, підземного сховища газу та інших. Поступово озброєні військові зайняли всі виробничі обєкти підприємства. 17 березня 2014р., після проведення референдуму в [PERSON], владою [PERSON] було проголошено про націоналізацію «Чорноморнафтогаза» та створення Кримського регіонального підприємства «Чорноморнафтогаз». Всі мешканці [PERSON] були поставлені владою перед вибором визначитись протягом місяця зі своїм громадянством, або автоматично стати громадянами [PERSON]. 26 березня 2014р. його запросили до кабінету [PERSON] Правління, де [PERSON], в присутності військових, повідомив йому про те, що в нього не має кримської прописки та він має українське громадянство, у звязку із чим, запропонував написати заяву про звільнення за згодою сторін. В разі незгоди погрожував не допустити до приміщення ПАТ «Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» та в той же час скласти акт про відсутність на робочому місці з наступним звільненням за статтею. Свідком дій [PERSON] був присутній в кабінеті [PERSON], заступник начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління. В таких важких умовах, у атмосфері морального та психологічного тиску, погроз, постійної присутності озброєних людей фактично на робочому місці, відсутності житла у м. Сімферополі, не виплати заробітної плати, відсутності звязку з діючим [PERSON] Правління, він склав заяву про звільнення за угодою сторін з 26 березня 2014 р. 28 березня 2014 р., відповідно до наказу №35-к. його звільнено з посади начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» згідно з п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін та видано трудову книжку з відповідним записом. Під час звільнення була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 22 465 гривень 64 коп. Підтвердженням факту існування заборгованості з заробітної плати є довідка від 24.04.2014 №20-180. Наказ про звільнення був підписаний заступником [PERSON] Правління з геології, буріння та розробки родовищ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» [PERSON] не уповноваженою з боку відповідача на те особою. Дії відповідача є порушенням його законних прав на працю, які завдали йому моральних страждань. Відповідач позбавив його права на працю та можливості заробляти собі та своїй дитині на життя. Вказані незаконні дії відповідача призвели до моральних переживань, він постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїй сімї та неповнолітній дитині. Тому, враховуючи викладені обставини, оцінює завдану моральну шкоду в 20000 гривень. Позивач просить суд зобовязати ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати запис № 42 від 28.03.2014р. в трудовій книжці; стягнути з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на його користь невиплачену заробітну плату за березень 2014р. у розмірі 22\~465 грн. 64 коп.; визнати незаконними дії заступника [PERSON] Правління з геології, буріння та розробки родовищ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» [PERSON] щодо видання наказу №35-к від 26 березня 2014р. та недійсним наказ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» від 26 березня 2014р. №35-к.; зобовязати ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати наказ від 26 березня 2014р. №35-к та негайно поновити його на посаді начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління; стягнути з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2014р. по день розгляду справи; стягнути з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідальними особами ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» не видавався наказ про звільнення позивача з займаної посади, а тому позивач не був звільнений і досі вважається працівником підприємства. Але, при цьому, до адміністрації підприємства, яке знаходиться в м. Києві, для вирішення питання щодо продовження трудових відносин не зявлявся. Одночасно представник відповідача визнав позов в частині заборгованості по виплаті заробітної плати за березень 2014 року в сумі 22\~465 грн. 64 коп., оскільки всі оригінали документів, в тому числі і фінансових, залишилися на території АР Крим. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» був [PERSON], призначений на посаду рішенням загальних зборів від 27.05.2013 року. З 31.07.2014 року обовязки голови тимчасово виконує [PERSON], місце знаходження юридичної особи змінено з АРК, м.Сімферополь, пр.Кірова, 52/1 на м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, 26/505. Наказом №197-к від 25 червня 2013р. позивач був прийнятий на посаду заступника начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Згідно з наказом № 199-к від 27 червня 2013 року він був переведений на посаду начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». 28 березня 2014 р., відповідно до наказу №35-к, позивача було звільнено з посади начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» згідно з п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін та видано трудову книжку з відповідним записом. Наказ про звільнення був підписаний заступником голови Правління з геології, буріння та розробки родовищ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» [PERSON] Відповідно до пп.18 п.9.5.9. Статуту відповідача прийом на роботу, звільнення, застосування засобів заохочення та накладення стягнень відноситься виключно до компетенції [PERSON] Правління ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Згідно з п.9.5.12 Уставу відповідача у разі відсутності [PERSON] Правління виконання його обовязків може покладатися наказом [PERSON] Правління на заступника [PERSON] Правління або на члена правління. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства» та п.9.3.4 Статуту Товариства, рішення про обрання, відстрочення чи звільнення [PERSON] Правління Товариства приймається загальними зборами акціонерів. Як було встановлено в ході розгляду справи, а також визнано відповідачем, а тому відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає, відбулось збройне захоплення ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», яке було зареєстроване та здійснювало господарську діяльність на території АР Крим, яка з 20 лютого 2014 року вважається тимчасово окупованою Російською федерацією, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Тобто звільнення позивача відбулося 28 березня 2014 року в період та на території, яка вже на законодавчому рівні визначена як тимчасово окупована територія України. Згідно із ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані, або призначені у порядку, не передбаченому законом. Пунктом 3 цієї статті визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та посадовими або службовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене та враховуючи, що жодного наказу щодо покладення виконання обовязків [PERSON] Правління на заступника [PERSON] Правління [PERSON] діючим [PERSON] Правління [PERSON] не видавалось, а тому законних повноважень щодо звільнення позивача у останнього не було, а отже і спірний наказ №35-к від 28 березня 2014р. про звільнення позивача, підписаний неповноважною особою є недійсним відповідно закону, а тому не породжує правові наслідки для відповідача та додаткового визнання судом недійсним не потребує. Тобто, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства, трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично не припинені, тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дії заступника [PERSON] Правління з геології, буріння та розробки родовищ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» [PERSON] щодо видання наказу №35-к від 26 березня 2014р. та недійсним наказ ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» від 26 березня 2014р. №35-к.; зобовязання ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати наказ від 26 березня 2014р. №35-к та негайно поновити позивача на посаді начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління; зобовязання ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати запис № 42 від 28.03.2014р. в трудовій книжці та стягнення з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2014р. по день розгляду справи; стягнення з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. слід відмовити. Відповідно до розрахунково-платіжної відомості, наданої [PERSON] заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати за березень 2014 року складає 22\~465,64 грн. Оскільки вказану вимогу відповідач визнав в звязку з неможливістю спростувати або підтвердити факт і розмір заборгованості по виплаті заробітної плати позивачу в звязку з тим, що всі оригінали документів за вказаний період, в тому числі і фінансових, залишилися на території АР Крим, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по заробітній платі за березень 2014 року в сумі 22\~465,64 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок відповідача відповідно до частини задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial