Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні належного йому на праві власності будинку, а саме: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Новорозсошанська, 5, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Новорозсошанська, 5, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. В належному йому будинку зареєстрований відповідач, який з листопада 2013 року не проживає за місцем реєстрації, речей його в будинку не має, в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому в користуванні будинком. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.01.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 12 березня 2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить винести на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши докази та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 24.01.2007 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 128, на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: вул. Новорозсошанська, 5, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. Таким чином, позивач є власником житлового будинку № 5, розташованого по вул.Новорозсошанська в смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. З довідки, виданої 20.12.2018 виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. №7094, вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [INFO]. За даною адресою згідно записів погосподарської книги має такий склад сімї: [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] не родич, зареєстрований, але не проживає. Згідно акту підтвердження не проживання, складеного депутатом Новопсковської селищної ради [PERSON], [PERSON], 21.09.1967 народження, фактично за вищевказаною адресою не проживають з 01 листопада 2013 року по теперішній час, про що також засвідчили сусіди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказаний акт зареєстрований 17.12.2018 у Новопсковській селищній раді Новопсковського району Луганської області. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~391 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном У відповідності до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. ст.\~379,\~382 ЦК України\~об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4\~ст. 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею\~ст. 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не проживає в житловому будинку за адресою: вул. Новорозсошанська, 5, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, та був відсутній за даною адресою понад шість місяців без поважних причин, то суд приходить до висновку, що він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~(далі\~Закон) зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивача, який просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Новорозсошанська, 5, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, враховуючи те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ним при зверненні до суду, у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved