Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . Разом з ним, у даній квартирі, зареєстрований [PERSON] .. Відповідач був зареєстрований, але ніколи не проживав в даній квартирі, не сплачував комунальні платежі та не брав участі в утриманні житла,особистих речей у квартирі не має, а тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації свого представника у судове засідання не направили, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Згідно частини 4 ст.223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідност.223 ЦПК України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, які не з`явились, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 06 серпня 2002 року на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.13/ У квартирі за вищевказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] .. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що є сусідами позивача, [PERSON] вони ніколи не бачили. [PERSON] також зазначив, що на даний час тимчасово проживає в квартирі позивача. Відповідач в даній квартирі не проживає, не з`являється, його речей немає. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач в позовній заяві посилався на те, що відповідач ніколи не проживав по місцю своєї реєстрації, не сплачував комунальні платежі та не брав участі в утриманні житла, його особистих речей у квартирі не має. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в зазначеній вище квартирі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім`ї в користуванні цим житлом. Суд, враховуючи вищевикладені обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений позивачем судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved