Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 22.07.2014 року померла її мати [PERSON] яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Новосільська, 36, смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області. Спадкодавець [PERSON], залишила заповіт згідно якого, вищезазначений будинок вона заповіла позивачу. Інших спадкоємців за заповітом не має. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, [PERSON], так як постійно проживав разом із спадкодавцем. Одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок та господарські . В звязку з викладеним вище, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі, представник відповідача при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. 27.07.2014 року померла спадкодавець [PERSON], в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.4). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Новосільська, 36, смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області (а.с.11). Ч. 1 с. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Позивач [PERSON] спадщину прийняла належним чином, так як звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, що відповідає ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України . Оформити свої спадкові права на жилий будинок в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Доказом того, що вище згаданий будинок належав спадкодавцю, [PERSON], на день її смерті є: довідка з Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, де зазначено, що [PERSON] до смерті володіла, користувалась та розпоряджалась житловим будинком та господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: смт Стрижавка, вул. Новосільська, 36, (а.с.18). що також підтверджується копією домової книги на спадковий будинок (а.с.8-10). На земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер: 0520655900:02:001:0133, яка розташована: смт Стрижавка, вул. Новосільська, 36, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 02 жовтня 2015 року (а.с.17). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved