Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив визнати за ним право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька, [PERSON], яки помер [INFO]. у м.Харкові. Позов обґрунтовано тим, що після смерті батька позивача, [PERSON], який проживав у [ADDRESS], залишилася спадщина, яка складається з 1 / 2 (однієї другої) частини паєнагромадження у Житлово-будівельному кооперативі «Мелодія» у розмірі 3350,00 карбованців. Інша 1 / 2 (одна друга) частина належала дружині померлого, [PERSON]. Повна вартість кооперативної квартири [ADDRESS] була сплачена у грудні 1985 року. Спадкоємцями [PERSON] були його дружина, [PERSON], а також його діти: [PERSON] та позивач у цій справі, [PERSON]. Після смерті спадкодавця вказані особи звернулися до 1-ї харківської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк для оформлення спадщини. 07.08.1990р. [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на 1 / 2 частину паєнагромадження (як дружині, яка пережила померлого чоловіка), а також свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом 1 / 4 (однієї четвертої) частини паєнагромадження. В свою чергу, 11.06.1991р. діти померлого, [PERSON] та [PERSON] (позивач) отримали свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом по 1 / 8 (одній восьмій) частині спадкового майна (паєнагромадження). Але у вказаному свідоцтві, виданому 1-ю ХДНК на ім'я позивача, не зазначено, що паєнагромадження стосується квартири [ADDRESS]. Довідкою №47, виданою 27.06.1991р. ЖБК «Мелодія», підтверджувалося, що право власності на вказану квартиру належить спадкоємцям померлого у таких частинах: [PERSON] - 3 / 4 (три четвертих) частки, [PERSON] - 1 / 8 (одна восьма) частка, [PERSON] - 1 / 8 (одна восьма) частка. 02.07.1991р. [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу належні їм частки спірної квартири. На підставі цього договору дарування 06.07.1991р. КП «Харківське МБТІ» зареєструвало право власності позивача на 7 / 8 (сім восьмих) частин вказаної квартири. А право власності на решту 1 / 8 частини квартири залишилося не зареєстрованим. 11.11.2013р. позивач звернувся до реєстраційної служби ХМУЮ з метою реєстрації права власності на вказану 1 / 8 частку квартири, але рішенням цього органу від 10.01.2014р. йому було у цьому відмовлено з підстав відсутності документу, який підтверджує відповідність паєнагромадження у ЖБК «Мелодія» зазначеному у свідоцтві про право на спадщину, тобто оскільки у останньому не вказано адресу квартири, за яку внесено паєнагромадження. В судому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримала позов та підтвердила фактичні обставини, які у ньому викладені. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце слухання справи, не з'явився у судове засідання з невідомих суду причин. Також у судове засідання не прибув представник третьої особи, яка належно повідомлена про час та місце розгляду справи, про причин неявки суд не сповістив. За таких обставин, за згоди позивача, суд розглянув справу у заочному порядку відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які містяться у матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм обставини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 01.11.1961р. міським відділом ЗАГС м.Усть-Камєногорська Казахстанської СРСР, 01.11.1961р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєне прізвище - [PERSON] (а.с.9, 60). У цьому шлюбі народилися діти: [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON], яка 21.03.1987р. у зв'язку з одруженням змінила прізвище на «[PERSON]». Ці факти засвідчені відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу, копії яких містяться у спадковій справі №93/1990, копія якої була надана на запит суду Харківським обласним державним нотаріальним архівом. Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER], виданого 07.09.1989р. міським відділом ЗАГС м.Харкова, [PERSON] помер [INFO] у м.Харкові (а.с.8). Довідками, виданими Житлово-будівельним кооперативом «Мелодія» на запит суду, підтверджується, що [PERSON] був власником ізольованої квартири [ADDRESS] (а.с.70-78). Вказаний багатоквартирний будинок був побудований у 1971 році на кошти від пайових внесків (пайонагромаджень) громадян - членів ЖБК «Мелодія». Пайовий внесок за вказану квартиру [PERSON] внесено у повному обсязі. Факт повної оплати паєнагромадження спадкодавцем за вказану квартиру у грудні 1985 року підтверджується також довідкою №27, виданою 08.02.2014р. ЖБК «Мелодія» (а.с.11). Як вбачається з копії спадкової справи №93/1990, після смерті спадкодавця, [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав за адресою: [ADDRESS], до Першої ХДНК з заявами про прийняття спадщини звернулися його дружина, [PERSON], та їхні діти, [PERSON] та [PERSON] Крім того, [PERSON] подала заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на половину спадкового майна, яке було придбане під час шлюбу зі спадкодавцем (а.с.57, 58, 61, 62). 07.08.1990р. Першою ХДНК на ім'я [PERSON], як дружини, яка пережила померлого чоловіка, було видано свідоцтво про право власності на 1 / 2 (одну другу) частину у спільній сумісній власності подружжя - паєнагромадження у сумі 6700 карбованців, яке знаходиться у ЖБК «Мелодія» та належить померлому [INFO] [PERSON] на підставі довідки, виданої 24.07.1990р. (а.с.66). Також 07.08.1990р. Першою ХДНК на ім'я дружини померлого [INFO] [PERSON],- [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 4 (одну четверту) частину вищевказаного паєнагромадження (а.с.65). Крім того, 07.08.1990р. Першою ХДНК на ім'я дітей померлого [INFO] [PERSON], - [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом - на 1 / 4 (одну четверту) частину вищевказаного паєнагромадження - у рівних частках (а.с.67). Згідно з довідкою №47, виданою у червні 1991р. ЖБК «Мелодія», виплачена кооперативна квартира [ADDRESS] на підставі вищевказаних свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину належить [PERSON] (частка у власності якої становить 3 / 4), [PERSON] (частка у власності якої становить 1 / 8) та [PERSON] (частка у власності якого становить 1 / 8 ) (а.с.13). 02.07.1991р. [PERSON] подарувала позивачу (як своєму синові) / 8 частин вищезазначеної квартири, а [PERSON] подарувала позивачу (як своєму братові) 1 / 8 частину цієї квартири, що було оформлено договором дарування, посвідченим державним нотаріусом 1-ї ХДНК в реєстрі за №5-2156 (а.с.14-15). Довідкою №1301458, виданою 21.10.2013р. КП «Харківське МБТІ», підтверджено, що станом на 31.12.2012р. 7 / 8 частин квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченому 02.07.1991р. 1-ю ХДНК, р№ 5-2126; а решта 1 / 8 частин - не зареєстрована (а.с.18) . Факт належності 7 / 8 частин вищевказаної квартири позивачу підтверджується також копією витягу від 19.11.2013р. №13069108 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17). Як вбачається з копії рішення №9817375 від 10.01.2014р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби ХМУЮ, на підставі заяви позивача від 11.11.2013р. було прийняте рішення про відмову у реєстрації права власності на його ім'я 1 / 8 частини вказаної квартири з тих підстав, що заявником не надано документ, який підтверджує відповідність паєнагромадження, яке знаходиться у ЖБК «Мелодія» у м.Харкові, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину, 1 / 8 частині, що зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с.16). Оскільки час відкриття спадщини після померлого у 1989 році [PERSON] відбувся до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р., то за правилами п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до спірних правовідносин застосовується правила Цивільного кодексу УРСР 1963р. Так, відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 549 ЦК УРСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» визначено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Згідно зі ст.19-1 вказаного Закону член житлово- кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987р. №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, проаналізувавши усі докази по справі у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved