Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10.03.2010 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 16 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою (далі договір рахунку) згідно умов якого відповідачу було встановлено кредит в сумі 10000 гривень зі сплато 21% річних, якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів, в іншому випадку - 25 % річних, плата за перевищення витратного ліміту (овердрафт) встановлена в розмірі 35 % річних. 05.03.2013 року між сторонами укладено додатковий договір № 2 до договору рахунку, відповідно до умов якого сторони домовились викласти договір рахунку в новій редакції та встановили, що банк встановлює [PERSON] кредит в сумі 10000 гривень. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Додатковим договором від 04.03.2015 за № 3 внесені зміни в частині зміни назви договору рахунку на «договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки №336196 від 10 березня 2010 року», а також банк зобовязався надати відповідачу платіжну картку типу Visa Classic та ПІН - конверт до неї. Відповідно до додатку № 1 «Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за пакетом «Зарплатний» до договору рахунку, в редакції Додаткового договору № 3 від 04.03.2015 року, термін дії картки встановлено до 2 років. Згідно п. 1.2, п.1.3 договору рахунку, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту; клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до п.3.3 договору рахунку, клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно договору. Останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок та погашення відсотків і кредиту відбулося 07.09.2015 року. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав повністю, але [PERSON] свої зобовязання порушив, внаслідок чого станом на 09.03.2016 року в нього виникла заборгованість в сумі 11169 гривень 44 копійок, з якої: заборгованість за кредитом 10000 гривень, нараховані відсотки 1169 гривень 44 копійок. Крім того, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, за період з 25.09.2015 року по 25.01.2016 року сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом становить 12,87 грн., три проценти річних від простроченої суми 6,5 грн. Відповідачу надсилалася претензія від 17.12.2015 року № 909 щодо погашення заборгованості за кредитом, одна вона залишилася без відповіді. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість за картковим рахунком в сумі 11169,44 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості у сумі 12,87 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 6,5 грн., а всього: 11188,81 грн. та судовий збір в розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також представник просила стягнути з [PERSON] витрати пов'язані публікацією в пресі оголошення про його виклик в судове засідання в розмірі 420 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі, згідно вимог ст.ст.74, 75 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 10.03.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 16 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою, з додатками. Відповідно до п.п. 7.1., 7.2 вказаного договору рахунку [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 10000 гривень зі сплатою 21% річних, якщо кредитна заборгованість існує менше двох звітних періодів, в іншому випадку - 25 % річних, проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) встановлена в розмірі 35 % річних. 05.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою № 16 від 10.03.2010 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти договір рахунку в новій редакції та визначили, що банк надає [PERSON] платіжну картку пипу Maestro та ПІН конверт до неї, встановлює йому кредит в сумі 10000 гривень. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. 04.03.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір № 3 до договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою № 16 від 10.03.2010 року, яким внесено зміни в частині зміни назви договору рахунку на «договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки №336196 від 10 березня 2010 року», а також викладено п.1.1.2 Розділу 1 договору в новій редакції «банк надає клієнту платіжну картку типу Visa Classic та ПІН конверт до неї». Відповідно до додатку № 1 «Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за пакетом «Зарплатний» до договору рахунку, в редакції додаткового договору № 3 від 04.03.2015 року, термін дії картки встановлено до 2 років. Згідно п.п.1.2, 1.3, 3.3 договору, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно договору. Відповідно до п.п.3.6, 3.9 договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її не погашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] порушив умови договору, внаслідок чого станом на 09.03.2016 року в нього виникла заборгованість в сумі 11169,44 грн., з яких: залишок кредиту - 10000 грн., нараховані відсотки - 1169,44 грн. 17.12.2015 року відповідачу [PERSON] надсилалася претензія щодо погашення заборгованості за кредитом, так як останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось 07.09.2015 року. Однак дана претензія залишена без відповіді, дій щодо погашення заборгованості відповідач не здійснював. Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором, тому для нього наступають наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до проведених позивачем розрахунків, які в суду сумнівів не викликають, за період 25.09.2015 року по 25.01.2016 року три проценти річних від простроченої суми становить 6,5 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом становить 12,87 грн. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатив заборгованість в розмірі 11169,44 грн., тому вказана сума коштів, а також інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості в розмірі 12,87 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6,5 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 гривень та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень.

Outcome: approved