Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку вподальшому уточнив та просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] в цілому право власності на самочинно збудований будинок №89, який розташований за адресою вул. Шевченка с. Старий Добротвір Кам»янка-Бузького району Львівської області, загальною площею 129,8 м.кв. та самочинно збудований гараж. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [PERSON] успадкувала після смерті сестри [PERSON], яка померла 10.11.2007 року житловий будинок №89, що по вулиці Шевченка в с. Старий Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області, після чого зробила добудову даного будинку, внаслідок чого збільшилася площа даного будинку. На даний час даний будинок та гараж він може узаконити виключно в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, зазначає, що відмовляється від ? частини житлового будинку № 89, який розташований по вулиці Шевченка в с. Старий Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області в користь [PERSON] та просить визнати за [PERSON] в цілому право власності на вищевказаний житловий будинок. Представник відповідача у судове засідання подала заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечила, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Кам'янка-Бузької державної нотаріальної контори 28.10.2008 року за реєстровим №3665 по спадковій справі №69/2008, [PERSON] успадкувала після смерті сестри [PERSON], яка померла 10.11.2007 року житловий будинок №89, що по вулиці Шевченка в с. Старий Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 20.11.2008 року комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за [PERSON] було зареєстровано право власності в цілому на вищевказаний житловий будинок. [PERSON] здійснив добудову до даного будинку, у звязку з чим було збільшено площу підсобних приміщень та житлових приміщень, що підтверджується довідкою виданою КП «Червоноградське МБТІ», а саме, що самовільно побудовано житловий будинок який позначений в технічній документації під літерою «Д-1» зовнішні розміри становлять 10,87м. 0,60м., прибудова яка позначена в технічній документації під літерою «д» зовнішніми розмірами 10,87м * 4,08м та гараж який позначений в технічній документації під літерою «Г» зовнішніми розмірами 7,82м * 5,87м. [PERSON] подала до суду заяву, в якій відмовилася від належної їй частини житлового будинку та просить визнати за [PERSON] право власності вцілому на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Законодавством України передбачено два порядки прийняття до експлуатації житлових будинків: прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що будувались відповідно до затвердженого проекту, прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що споруджувались без затвердженого проекту та дозволу. Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівельних споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, і затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства 24.06.2011 року № 91, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568, на даний втратив чинність, а іншого аналогічного порядку не було прийнято. Через відсутність чіткого механізму реалізації положень порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт позивач позбавлений права оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку. Цивільний кодекс України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які повязані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, оскільки це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно-технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки позивач є законним користувачем земельної ділянки, а його право користування земельною ділянкою не оспорюється, то в цій частині умови передбачені ст. 376 ЦК України виконані. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних і держави. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинне будівництво, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на самочинно збудований будинок, загальною площею 129,8 кв.м, що розташований в с. Старий Добротвір по вул. Шевченка, 89, Камянка-Бузького району Львівської області.

Outcome: approved