Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням № 6 від 08.12.2015 р. єдиного акціонера ПАТ «Астра банк» затверджено зміну повного найменування ПАТ «ACTPA БАНК» на ПАТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК». Як вказує позивач, з 05.06.2012 р. він працював у ПАТ «АСТРА БАНК», а з 01.04.2014 р. - начальником управління операційного забезпечення операційного департаменту. Згідно з наказом № 6 від 16.01.2014 р., позивачу було встановлено з 01.04.2014 р. розмір місячної заробітної плати у розмірі 18500 грн., яка складається з посадового окладу в розмірі 11100 грн. та надбавки до посадового окладу в розмірі 7400 грн., про що позивача було повідомлено було повідомленням від 16.01.2014 р. № 180. Зі слів позивача, наказом тимчасової адміністрації ПАТ «АСТРА БАНК»» від 20.03.2015 р. № 3 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «АСТРА БАНК» [PERSON]. було зупинено нарахування та сплату додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних заходів в банку - ПАТ «АСТРА БАНК» з 20.03.2015 р. (з дня видання наказу). Тому (на думку позивача) без попередження було змінено істотні умови праці - зменшено розмір заробітної плати на суму надбавки до посадового окладу в розмірі 7400 грн. з березня 2015 р. і позивачу не було повідомлено про зміну діючих умов оплати праці з 20.03.2015 р. Як вказано у позові, 03.08.2015 р. позивача було звільнено від відповідача - ПАТ «Астра банк» наказом № 90-к у зв'язку зі скороченням чисельності чи штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні позивачеві були нараховані: а) вихідна допомога в розмірі трикратної середньої заробітної плати згідно з п. 7 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»; б) вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України; в) грошову компенсацію за 39 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за ст. 24 Закону України «Про відпустки». Однак виплати при звільненні Позивача були розраховані без врахування надбавки до посадового окладу, яка повинна була виплачуватися Позивачеві згідно з наказом від 16.01.2014 р. № 6, але не виплачувалась з березня 2015 р. Також вказує, що при звільненні та до цього часу позивачу не була виплачена належна йому, але не виплачена при виплаті заробітної плати за відповідні місяці, надбавка до посадового окладу, зокрема за квітень 2015 р. Тому просить суд стягнути з ПАТ «АП БАНК» на свою користь надбавку до посадового окладу за квітень 2015 р. у сумі 7400 грн. Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги щодо відповідача № 2 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просив суд стягнути з обох відповідачів на користь позивача недоплачену надбавку до посадового окладу з січня по квітень 2015 р. у сумі 7635,70 грн. Представник відповідача № 1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог Представник відповідача № 2 надав свою заяву щодо виключення їх із складу відповідачів, так як вони трудових відносин віз позивачем не мали та заперечила проти даного позову. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Дійсно з 05.06.2012 р. позивач [PERSON] працював у ПАТ «АСТРА БАНК», а з 01.04.2014 р. - начальником управління операційного забезпечення операційного департаменту у ПАТ «АСТРА БАНК». Згідно із наказом № 6 від 16.01.2014 р., позивачу було встановлено з 01.04.2014 р. розмір місячної заробітної плати у розмірі 18500 грн., яка складається з посадового окладу в розмірі 11100 грн. та надбавки до посадового окладу в розмірі 7400 грн., про що позивача було повідомлено було повідомленням від 16.01.2014 р. № 180. Як з'ясував суд, рішенням № 6 від 08.12.2015 р. єдиного акціонера ПАТ «Астра банк» затверджено зміну повного найменування ПАТ «ACTPA БАНК» на ПАТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК». У відповідності до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень представника позивача, наказом тимчасової адміністрації ПАТ «АСТРА БАНК»» від 20.03.2015 р. № 3 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «АСТРА БАНК» [PERSON]. було зупинено нарахування та сплату додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних заходів в банку - ПАТ «АСТРА БАНК» з 20.03.2015 р. (з дня видання наказу). Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю. Як з'ясовано судом та не заперечується сторонами, 03.08.2015 р. позивача [PERSON] було звільнено з організації відповідача - ПАТ «Астра банк» наказом № 90-к у зв'язку зі скороченням чисельності чи штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. І при звільненні позивачеві були нараховані: а) вихідна допомога в розмірі трикратної середньої заробітної плати згідно з п. 7 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»; б) вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України; в) грошову компенсацію за 39 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за ст. 24 Закону України «Про відпустки». Однак виплати при звільненні Позивача були розраховані без врахування надбавки до посадового окладу, яка повинна була виплачуватися Позивачеві згідно з наказом від 16.01.2014 р. № 6, але не виплачувалась з березня 2015 р. Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно до приписів ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч. 3 ст. 32 Кодексу законів про працю України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг; режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Згідно зі ст. 103 Кодексу законів про працю України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за 2 міс. до їх запровадження або зміни. Згідно з п.п. а), є), л) п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадках надання працівникам компенсації за невикористані відпустки, виплати вихідної допомоги, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації. V всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №? 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках п збереження включаються, зокрема, основна заробітна плата; доплати і надбавки. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. При обчисленні середньої заробітної плати для оплати, зокрема, компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов'язків, службового відрядження тощо), та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до абзацу першого п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р № 13 суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. У відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Згідно із висновками Верховного Суду України від 01.07.2014 р., викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2014 р., невиконання роботодавцем вимог ст. 116 КЗпП України є триваючим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст. 117 зазначеного Кодексу й моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, у тому числі й за рішенням суду (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 22.01.2014 р. у справі № 6-159цс13). Як з'ясовано судом, у січня 2015 р. позивачу було нараховано та виплачено 5946,30 грн. , а у подальшому не сплачувалось надбавки за січень 713,70 грн. Також за лютий 2015 р. позивачу було нараховано та виплачено 6607 грн. та не сплачено надбавку у розмірі 793 грн., у березні 2015 р. позивачем було отримано надбавку 4090,05 грн. та не доплачено 3309,95 грн. При цьому у квітні 2015 р. жодної сплати надбавки позивачу такі не було проведено, і заборгованість склала 2819,05 грн. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Тому враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] та вирішує стягнути з відповідача № 1 - ПАТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» на користь позивача [PERSON] недоплачену надбавку до посадового окладу у розмірі 7635,70 грн. з січна по квітень 2015 р., так як позивача не було належно повідомлено про зміну діючих умов оплати праці з 20.03.2015 р. Так як судом позов задоволено у повному об'ємі, то на підставі ст. 88 ЦПК України стягує із відповідача № 1 - ПАТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» судовий збір у сумі 763,50 грн. на користь позивача. Тому

Outcome: partial