Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.03.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за вказаним договором відповідач отримав від позивача грошові кошті у розмірі 300000,00 грн., строк повернення грошових коштів у відповідності до умов договору - 01.02.2019 рік. У вказаний в договорі строк відповідач суму грошових коштів не повернув, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 300000,00 грн. та судові витрати. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали зави про розгляд справи за їх відсутністю, у відповідності до яких, представник позивача на задоволенні позову наполягає, відповідач з позовом згоден. Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено у ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 300000,00 грн., які зобов`язався повернути до 01.02.2019 року (а.с. 10). У вказаний в договорі строк відповідач суму грошових коштів не повернув. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином суд вбачає, що в строк передбачений договором відповідач обов`язок щодо повернення грошових коштів не виконав та розмір заборгованості за договором позики становить 300000,00 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню борг у розмірі 300000,00 грн., витрати щодо сплаченого судового збору у розмірі сумі 3 384,20 грн.

Outcome: approved