Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок є пам'яткою культурної спадщини (охоронний № 94) відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05 липня 1985 року. [PERSON] в порушення п. 1 рішення виконкому ЛМР № 643 від 31 серпня 2007 року «Про впорядкування зміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова» самовільно проведено заміну дерев'яних віконних заповнень на металопластикові. Просить суд зобов'язати [PERSON] за власні кошти привести чотири самовільно замінені віконні заповнення до автентичного вигляду, стягнути суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник третьої особи на стороні позивача - управління охорони історичного середовища Львівської міськради - в судовому засіданні зазначив, що відповідно до Перехідних положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» будинок відповідача відноситься до пам'ятки архітектури і містобудування місцевого значення, а відтак його дії по заміні дерев'яних віконних заповнень на металопластикові є протиправними, оскільки не дотриманий принцип автентичності. Крім того, у відповідача відсутній дозвіл компетентного органу на проведення таких робіт. Відповідач та її представник просили відмовити у задоволенні позову, так як металопластикові віконні конструкції були встановлені як вимушений захід для нормального проживання у квартирі, їх форма узгоджується з раніше встановленими вікнами у сусідніх квартирах. Ніяких попереджень про приведення віконних заповнень до попереднього стану вони не отримували. Будинок по [ADDRESS] не внесений взагалі до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Нормативні акти, якими керується сторона позивача були прийняті за часів Української РСР і не можуть бути правовою підставою позову. Позивачем допущені порушення процедури притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки ЛКП «Цитадель-Центр» (вих. № 577) від 24 лютого 2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрована за адресою приміщення з 06 жовтня 1988 року (а.с.4). Перевіркою ЛКП «Цитадель-Центр» від 06 травня 2014 року встановлено та зафіксовано в акті № 11 заміна чотирьох дерев'яних вікон на фасаді [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з протоколом ЛВ № 000364 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 150 КУпАП від 16 травня 2014 року, складеним представником управління охорони історичного середовище Львівської міськради, відповідач у 2013 році самовільно влаштувала пластикові вікна взамін дерев'яних (а.с.6). На підставі протоколу, постановою адміністративної комісії Галицької райадміністрації Львівської міськради № 47 від 05 червня 2014 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, та провадження по справі закрите у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.7). Судом встановлено, що буд. № 19 по вул. П. Дорошенка у м. Львові перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Цитадель-Центр», є пам'яткою культурної спадщини (ох. № 94) згідно з рішенням Львівського облвиконкому № 381 від 05 липня 1985 року. Відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради від 09 грудня 2005 року № 1311, дана вулиця знаходиться у межах історичного ареалу м. Львова. Згідно з п. 2 рішення Львівської міської ради № 643 від 31 серпня 2007 року «Про впорядкування та встановлення віконних і дверних фасадів на території історичного ареалу м. Львова», заміну віконних та дверних заповнень фасадів у житлових будинках пам'ятках архітектури, які належать до територіальної громади міста, проводиться комплексно за кошти міського бюджету, для чого передбачено видатки у бюджеті, починаючи з 2008 року. У п.3.1. вищезгаданого рішення вказано, що у випадку бажання власників користувачів квартир чи нежитлових приміщень позапланово самостійно виконувати заміну віконних та дверних заповнень фасаду, вони зобов'язанні виготовити і погодити проектну документацію у встановленому порядку та виконати роботи за власні кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Окрім того, ч. 1 ст. 22 вказаного Закону пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Також використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Відповідно до ч.3 ст. 47 цього ж Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону. Доводи відповідача та його представника щодо відсутності будинку № [ADDRESS] у Державному реєстрі нерухомих пам'яток знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Однак, стороною відповідача не враховано, що будинок згідно з рішенням Львівського облвиконкому № 381 від 05 липня 1985 року є пам'яткою архітектури і містобудування місцевого значення (а.с.32). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову Галицької райадміністрації та його задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved