Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказавши, що з відповідачем перебував в шлюбі з 07.09.2001 року, який розірваний Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області, актовий запис № 101, 28.04.2009 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу того, щоб вона подала заяву про припинення стягнення аліментів з нього на утримання дитини, так як дитина проживає разом з позивачем з 2018 року та знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом зобов`язана їй утримувати, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду, у зв`язку з чим, просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги в частині припинення аліментів підтримує в повному обсязі, в частині стягнення аліментів позов визнає частково, оскільки на її утриманні також перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2001 року, який розірваний Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області 28.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.02.2019 року, актовий запис № 101. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2004, який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області району № 409 від 29.03.2019 року. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.05.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. 13.07.2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2012 року, від якого має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2013 року Згідно п.3 ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, а тому, виходячи із змісту цієї статті, вони мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу положень ст.ст.179-181\~СК України\~вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим в тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Відповідно до ч.4 ст.273\~ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Тобто, сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з відповідачем, а фактично проживає з позивачем [PERSON] , який несе витрати на його утримання, та окрім цього сплачує на користь відповідача аліменти за рішенням суду, що не заперечується відповідачем по справі, суд приходить до висновку, що відпали підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання сина, а тому суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей, беручи до уваги те, що відповідач від іншого шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу, оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, чим порушує її майнові права, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~розмірі 768,40 грн. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial