Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою [ADDRESS]. Поруч з земельною ділянкою яка належить позивачу, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] відповідач будує нежитлове приміщення без документів, які б надавали йому дозвіл на проведення будівельних робіт, тобто будівництво відбувається без законних підстав, чим порушуються права позивача. Тому [PERSON] просить суд зобов'язати відповідача знести нежитлове приміщення яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] такими що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Стаття 386 ЦК України передбачає, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.7/ та державним актом на право власності на земельну ділянку /а.с.127/. На підставі декларації Інспекції Державного Архітектурного - будівельного контролю у Дніпропетровській області від 27 вересня 2013 року за № ДП 082132730165 /а.с. 19-20/, на земельній ділянці яка розташована за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку /а.с. 130/ розпочато будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно п.2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. [PERSON] здійснює будівництво об'єкту 11 категорії складності. До початку будівництва Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області була зареєстрована декларація про будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Севастопольська 67 в м. Дніпропетровську, що підтверджується декларацією № ДП 082132730161 від 27 вересня 2013 року /а.с.19-20/. Частина 1 статті 375 ЦК України передбачає, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво іншим особам. Відповідно листа головного архітектурного - планувального управління Дніпропетровської міської ради від 08 січня 2014 року за адресою [ADDRESS] виконується будівництво п'ятиповерхового будинку. Головним архітектурно - планувальним управлінням м. Дніпропетровська по об*єкту за вказаною адресою надавались містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 12 вересня 2013 року № 10/1673 (замовник [PERSON]) якими передбачено граничну допустиму висоту будівлі два поверхи (без урахування мансардного поверху) /а.с. 43/. Листом головного архітектурного - планувального управління Дніпропетровської міської ради від 18 березня 2014 року зазначено, що в листі головного архітектурного - планувального управління Дніпропетровської міської ради від 08 січня 2014 року помилково вказано про будівництво п'ятиповерхового будинку. Невірно зазначена кількість поверхів пов'язана з тим, що на момент розгляду споруда знаходилась в стадії будівництва й встановити остаточну кількість поверхів було неможливо /а.с. 66/. Так, згідно висновку №2647 від 06 лютого 2014 року експертного будівельно - технічного дослідження, виконаного Науково - дослідним інститутом судових експертиз зазначено, що об'єктом дослідження був індивідуальний житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], та призначений для проживання; техніко - економічні показники будівлі: площа будівництва 255,3 кв.м., етажність - 3 поверхи, загальна площа - 633,08 кв.м. Проект будівництва індивідуального житлового будинку, який розташований в районі [ADDRESS] відповідає діючим на даний час будівельним нормам та правилам України та забезпечує безпечну для життя та здоров*я людей експлуатацію об'єкта. Проект будівництва індивідуального будинку з господарськими будівлями відповідає містобудівним вимогам та обмеженням забудівлі земельної ділянки які видані Головним архітектурно - планувальним управлінням Дніпропетровської міської ради 12 вересня 2012 року за № 10/1673 /а.с. 67-77/. Будівництво даного об'єкту проводиться відповідно до робочої документації з дотриманням вимог містобудівного законодавства, що підтверджується листом інспекції державно архітектурно - планувального контролю у Дніпропетровській області № А-442/09 від 28 квітня 2014 року /а.с. 169/. Відповідно абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» № 6 від 30 березня 2012 року знесення є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використанні усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Згідно ст. 3 Закону України «Про планування і забудову території» державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням території здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно - будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади. Стаття 244-3 КУпАП передбачає, що Державна архітектурно - будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення , пов*язанні з недодержанням екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, недодержанням державних стандартів норм і правил під час проектування і будівництва, а також самовільним будівництвом будинків та споруд. В матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження факту притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у зв'язку з будівництвом будинку [ADDRESS]. Частина 7 ст. 376 ЦК України передбачає що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги позивача такими що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються вищенаведеними фактами. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed