Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який уточнив під час розгляду справи (а.с.102), посилаючись на те, що між АБ «Муніципальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» - надалі Банк), та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № КФ/ІД (06) 04-05, згідно з яким Банк надав останньому кредит у сумі 32 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2020 року з нарахуванням відсотків в розмірі 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № П (06) 06-05-від 19 вересня 2005 року з [PERSON], за яким він зобовязався відповідати перед позивачем за виконання всіх боргових зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором. Умови кредитного договору відповідач [PERSON] не виконує, в звязку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п. 5.2 Кредитного договору, позичальник нарахував пеню за період з 03.03.2009 року по 03.12.2009 року у розмірі 0.3 % за кожен день прострочення. З урахуванням зменшених позовних вимог, станом на 04.12.2009 р. відповідачі мають заборгованість за кредитним договором у розмірі заборгованість за кредитним договором у розмірі 49237,99 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 14106,31 грн.; суми простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 22 278,65 грн.; пеня з 02.03.2009 року у розмірі 12853,02грн. Відповідач [PERSON] є поручителем позичальника. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищезазначену заборгованість по кредиту на користь позивача, а також судові витрати понесені на: сплату судового збору у розмірі 558,81 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень. Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовним позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступник - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, який прийнятий судом до спільного розгляду з вищезазначеним первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову зазначено наступне. 19.09.2005р. між Акціонерним банком «Муніципальний», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №П(06)06-05. Умовами укладеного між сторонами договору поруки передбачено наступне: Відповідно до п. 1 Договору поруки Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання всіх боргових зобов'язань Позичальника, які виникають з іпотечного договору, укладеного між Банком та Позичальником, включаючи погашення основної заборгованості в розмірі 32 000,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом в розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків річних, сплату пені за порушення строків повернення кредиту/процентів/комісій в розмірі 0,5 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п.6 договору поруки Поручитель згоден зі змінами умов кредитного договору, в тому числі й тими, що будуть здійснені в майбутньому та призведуть до збільшення об'єму відповідальності Поручителя, зі зміною строків погашення кредиту/процентів/комісій, а також розміром процентів та комісій, та продовжує нести обов'язки по цьому договору у випадку внесення змін до кредитного договору. Банк зобов'язаний письмово повідомляти Поручителя про зміну умов кредитного договору, пов'язаних зі зміною строків погашення кредиту, процентів, комісій, а також розміру процентів та комісій. Відповідно 16.09.2008р. за вих. .№ 628/08 на адресу [PERSON] було направлено лист, відповідно до якого ВАТ «АБ Бізнес Стандарт» повідомляв, що з 23 вересня 2008р. бvде збільшена відсоткова ставка за кредитним договором № КФ/ІД (06) 04-05 від 19.09.2005 до 14,5%. Однак, всупереч умов укладеного між сторонами договору поруки, Банк не узгодив підвищення відсоткової ставки із поручителем та не повідомив про таке збільшення. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Отже, збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов говору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України. На підставі вищевикладеного позивач за зустрічним позовом просить визнати договір поруки №П(06)06-05 від 19.09.2005р., укладений між АБ «Муніципальний» та [PERSON], [PERSON] припиненим. У судовому засіданні представник позивача/відповідача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в первісному позові, а також просив відмовити в задоволенні зустрічного позову у звязку з його безпідставністю. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що вони відносно задоволення первісних позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості на користь Банку з [PERSON] заперечують, на задоволенні зустрічного позову наполягають з підстав зазначених в ньому. Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, з урахуванням положень п. 4 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце слухання справи, відзиву на позовну заяву чи інших заяв, клопотань суду не надав. Вислухав пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов підлягає повному задоволенню, а первісні позовні вимоги - частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.09.2005 року між АБ «Муніципальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»), та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № КФ/ІД (06) 04-05, згідно з яким Банк надав останньому кредит у сумі 32 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2020 року з нарахуванням відсотків в розмірі 14 % річних. (а.с. 5-9). В якості забезпечення наданого кредиту між Банком та [PERSON] (поручителем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір поруки № П (06) 06-05 від 19.09.2005 року (а.с. 15), згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед Банком за повне та своєчасно виконання Позичальником Боргових зобовязань за Кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] дійсно належним чином не виконував кредитні зобовязання щодо своєчасного погашення кредитних коштів та відсотків за їх користування, внаслідок чого за даним кредитним договором, станом на 04 грудня 2009 р. утворилась заборгованість у розмірі 6205,4 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 49237,99 грн. (станом на 04.12.2009 р.), яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1777,8 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 14106,31 грн. (станом на 04.12.2009 р.); суми простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 2807,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 22 278,65 грн. (станом на 04.12.2009 р.); пені з 02.03.2009 року у розмірі 1619,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 12853,02 грн. (станом на 04.12.2009 р.). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги щодо стягнення вищезазначеної кредитної заборгованості з позичальника [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання всіх боргових зобов'язань Позичальника, які виникають з іпотечного договору, укладеного між Банком та Позичальником, включаючи погашення основної заборгованості в розмірі 32 000,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом в розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків річних, сплату пені за порушення строків повернення кредиту/процентів/комісій в розмірі 0,5 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Як вбачається з копії листа Банку надісланого на адресу позичальника [PERSON] (вих. № 628/08 від 16.09.2008 р.) з 23.08.2008 р. відбулось збільшення відсоткової ставки річних за даним іпотечним договором з 14% до 14,5% (а.с.119). Пунктом 6 договору поруки від 19.09.2005 року, укладеного між АБ «Муніципальний» та [PERSON] (поручителем), [PERSON] (позичальником) передбачено, що поручитель згодний зі зміною умов кредитного договору, в тому числі з тими, які будуть здійснені у майбутньому та призведуть до збільшення обєму відповідальності поручителя зі зміною строку погашення кредиту, процентів та комісій, а також розміру процентів та комісій, й продовжує нести обовязок по договору у випадку внесення банком та боржником змін до умов кредитного договору. Банк зобовязаний письмово проінформувати поручителя про зміну умов кредитного договору, повязаних зі зміною строків погашення кредиту, процентів, комісій, а також розміру процентів та комісій (а.с.14). Позивач за первісним позовом не надав доказів, що повідомляв поручителя [PERSON] про збільшення 23.08.2008 р. відсоткової ставки річних за даним іпотечним договором. Таким чином Банк не виконав вимогу передбачену п. 6 Договору поруки від 19.09.2005 р., що свідчить про те, що сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням обєму відповідальності без згоди поручителя за відсутності в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя. Згідно ч. 1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пункт 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснює наступне. «..Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання…». Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-100цс12) Зі змісту спірного Договору поруки вбачається, що ним не обумовлювалось про те, що зміна та доповнення умов основного кредитного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя. Отже, Банк, змінюючи у сторону збільшення розмір процентної ставки за даним кредитним договором без згоди поручителя, встановив нові умови за невиконання зобовязань позичальника, які збільшують обсяг відповідальності поручителя [PERSON], що у відповідності з положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення вищезазначеного Договору поруки. Аналогічна правова позиція відображена в рішенні Апеляційного суду Запорізької області від 18.07.2017 р. по цивільній справі №2-4003/11 за позовом ПАТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за даним кредитним договором у розмірі 375084,09 грн. за період з 05.12.2009 р. по 14.09.2011 р., яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з поручителя [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 375084,09 грн., оскільки Банк всупереч положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України, збільшив обсяг відповідальності поручителя [PERSON], шляхом підвищення відсоткової ставки, без його повідомлення та згоди (а.с. 207-209). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, в звязку з чим первісні позовні вимоги про стягнення на користь Банку в солідарному порядку із [PERSON] кредитної заборгованості за даним кредитним договором у розмірі 6205,4 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 49237,99 грн. (станом на 04.12.2009 р.) не підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом [PERSON] підлягають стягненню на користь первісного позивача ПАТ «ТАСКОМБАНК» понесені останнім судові витрати: на сплату судового збору у розмірі 558,81 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 гривень.

Outcome: partial