overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить встановити факт про те, що він є сином [PERSON], яка померла 10.11.2015 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином [PERSON], яка була зареєстрована та мешкала по день смерті [ADDRESS]. 10.11.2015 р. мати позивача померла. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Але видача свідоцтва про право на спадщину виявилась неможливою через виявлені розбіжності у прізвищах позивача та матері. В свідоцтві про народження позивача, прізвище матері значиться як «Шупікіна», в паспорті його прізвище також записане як «Шупікін», а в свідоцтві про смерть матері її прізвище вказано як «Шупикина». Вказані розбіжності у прізвищі, не дають можливості ідентифікувати позивача як сина померлої, та реалізувати його спадкове право. Позивач в судове засідання не зявився. Але до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що підтримує вимоги позову у повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла письмова заява, в якій просять суд розглядати справу за відсутності їхнього представника , проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії повторно виданого свідоцтва про народження позивача у графі «мати» вказано «Шупікіна Марія Федосіївна», його прізвище також записано як «Шупікін» (а.с. 5). З копії паспорту позивача вбачається його прізвище «Шупікін» (а.с.3). Своїм заповітом ( а.с.8) [PERSON] заповіла належне їй майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки спадщини за заповітом після смерті [PERSON] ( а.с.12). З свідоцтва про одруження (а.с.11) вбачається, що після одруження спадкодавця змінила прізвище, яке на російській мові записано як «Шупикина». Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2016 р. ( а. с.15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки не подано документи, що підтверджують родинний звязок з сспадкодавцем. З досліджених вище доказів вбачається, що померла 10.11.2015 р. [PERSON] дійсно є матірю позивача. Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для реалізації свого спадкового права . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 10000 грн., три відсотки річних в розмірі 797,26 грн., витрати понесені на отримання юридичної допомоги та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.04.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяла у нього в борг 7000 грн., що засвідчується складеною нею власноруч розпискою про отримання позики та зобов'язалась повернути зазначений борг до 01.06.2011 року. Крім того у разі неповернення боргу до 01.06.2011 року, відповідач зобов'язалась повернути 10000 грн. До теперішнього часу борг відповідач не повернула. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні у судовому засіданні позовні вимоги не визнала заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що розписка нею була написана під примусом, гроші вона не отримала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.04.2011року, написаною [PERSON], остання позичила у [PERSON] 7000 грн, грошові кошти зобов'язалась повернути позивачу у строк до 01.06.2011 року. Та у разі неповернення боргу до 01.06.2011 року зобов'язалась сплатити 10000 грн. До теперішнього часу відповідачем жодних виплат за договорами позики не здійснено. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором позики. Оскільки судом встановлено невиконання грошових зобов'язань відповідачем, посилання відповідача на те, що розписка написана під примусом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 10000 та 797,26 грн. - розмір три відсотки річних за прострочену суму зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. відповідно до вимог ст. 79, 84 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.11.2015 року ним передано відповідачеві за усною домовленістю у борг грошову суму у розмірі 15000 дол. США, про що складено розписку. Він звернувся до відповідача з проханням виконати прийняті на себе зобовязання та повернути отримані у борг грошові кошти, але безрезультатно. Просить стягнути з [PERSON] 388800 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі, обставини викладені в позовній заяві підтвердила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 11.11.2015 року, написаної [PERSON], остання отримала у [PERSON] у борг готівкою 15000 дол. США на придбання автомобіля. Відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ станом на 23.09.2016 року (на час звернення з позовом до суду) курс гривні до Долара США становить 100 дол. США 25,92 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи вперше позивач звернувся з вимогою про повернення коштів в квітні 2016 року . Таким чином оскільки відповідач не виконує грошові зобовязання, тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 388800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі розписки від 29.12.2014 року [PERSON] отримав від нього в борг 500 євро, які зобов'язався повернути до 15.01.2015 року. Але свої зобов'язання виконав лише частково, повернувши 250 євро. Решту боргу не повернув, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 6195 грн. за курсом НБУ станом на 20.03.2015 року, та понесені судові витрати. В останнє судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача на дійшла заява про розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 29.12.2014 року, написаною [PERSON], останній отримав у [PERSON] борг у сумі 500 євро, грошові кошти зобов'язався повернути позивачу у строк до 15.01.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] борг повернув частково, а саме в сумі 250 євро. Відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ станом на 20.03.2015 року курс гривні до Євро становить 100 євро - 2478 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Оскільки судом встановлено невиконання грошових зобов'язань відповідачем, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 6195 грн. Згідно договору про надання правової допомоги від 20.03.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 38 [PERSON] сплатив [PERSON]М, 1300 грн. за надання правової допомоги. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1300 грн. відповідно до вимог ст. 79, 84 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив і обґрунтовував тим, що йому на праві приватної власності належить двокімнатна квартира, розташована за адресою м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 11/27. На сьгоднішній день, в даній квартирі зареєстрована відповідачка по справі [PERSON]. Проте наразі вона не проживає у квартирі з січня 2006 року. Як зясувалось пізніше відповідачка понад 10 років проживає в Швейцарії. А квартира за вищевказаною адресою була йому продана за довіреністю, згідно якої [PERSON] уповноважила свою матір розпоряджатись квартирою. Реєстрація відповідачки у його квартирі спричиняє певні незручності, він кожного місяця додатково витрачає кошти на оплату комунальних платежів, які повинна сплачувати відповідачка у звязку з реєстрацією в квартирі, чим порушуються його права, як власника житлового будинку та створюються перешкоди в користування житлом належному йому на праві власності. З огляду на вищевикладене він просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю квартирою, за адресою [ADDRESS] та зобовязати Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за вищевказаною адресою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, а також через ЗМІ - оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» від 20.09.2016 року № 71 (1770), про причини своєї неявки суд не повідомила, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до зали судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, таким чином не скористався своїм правом на участь у справі. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 29.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Криворізкому бюро технічної інвентаризації 06.07.1999 року в реєстрову книгу під 124П сторінка 590 запис №590 (а.с. 4-6), позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.09.2016 року (а.с. 25), довідки Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби № 7 від 02.08.2016 року (а.с. 8), Акту ТОВ «Дивобуд» від 16.08.2016 року (а.с. 7), відповідачка [PERSON] значаться зареєстрованою у [INFO], проте з 2006 року і по теперішній час там не проживає та за комунальні послуги не сплачує. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який згодом надав в уточненому вигляді та обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] (далі - Квартира). У вказаній Квартирі зареєстрований він, його дружина - [PERSON] та його онука - [PERSON] Відповідачка [PERSON] в спірній Квартирі не проживає, виїхала на постійне проживання за кордон, таким чином вона житлом не користується, за комунальні послуги не сплачує. У зв'язку з чим, реєстрація відповідачки в Квартирі призводить до того, що на позивача нараховуються кошти за користування комунальними послугами і він змушений сплачувати нараховані суми в завищеному розмірі. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово, належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до залу судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд по повідомив. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте своїм правом бути присутньою та приймати участь в розгляді справи не скористалась. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 4957 від 14.05.1998 року (а.с. 7), технічного паспорту на квартиру (а.с. 8,9) та довідки № 129 (а.с. 6) позивач, третя особа [PERSON], відповідачка [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] та прописані за вказаною адресою. Проте, як вбачається з довідки про прописку від 29.06.2009 року (а.с. 10-11), наданої Управлінням з послуг громадян - відділом обслуговування громадян Мітте Берлін, [PERSON] з 01.05.2002 року прописана та проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який його представник підтримав, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON], який є власником квартири за адресою: [ADDRESS], користується послугами заявника з централізованого опалення, вчасно за отримані послуги не сплачує, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.07.2014 р. по 30.11.2018 р. складає 40943,11 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 40943,11 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу просить розглядати в його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив або заперечення проти позову не надав. Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON], який є власником квартири за адресою: [ADDRESS], користується послугами заявника з централізованого опалення, вчасно за отримані послуги не сплачує, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.07.2014 р. по 30.11.2018 р. складає 40943,11 грн. Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що витікають з правовідносин по наданню та оплаті населенням комунальних послуг та регулюються нормами ЖК України. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуга (гаряче теплопостачання приміщення) щомісяця. Таким чином, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1762 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який його представник підтримав, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON], який є власником квартири за адресою: м. Суми, вул. Псільська, буд.24 А, кв.8, користується послугами заявника з централізованого опалення, вчасно за отримані послуги не сплачує, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2014 р. по 31.08.2018 р. складає 24148,77 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2014 р. по 31.08.2018 р. у розмірі 24148,77 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив або заперечення проти позову не надав. Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON], який є власником квартири за адресою: м. Суми, вул. Псільська, б.24 А, кв.8, користується послугами заявника з централізованого опалення, вчасно за отримані послуги не сплачує, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2014 р. по 31.08.2018 р. складає 24148,77 грн. (а.с.6-8) Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що витікають з правовідносин по наданню та оплаті населенням комунальних послуг та регулюються нормами ЖК України. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуга (гаряче теплопостачання приміщення) щомісяця. Таким чином, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1762 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved