Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року по справі № 1304/4524/12 позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» задоволені, з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 152/2006 у сумі 32884,90 доларів США, шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] всупереч вимогам іпотечного договору 22 серпня 2011 року зареєструвала у вказані вище квартирі свого сина [PERSON] - відповідача по даній справі. Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про виселення від 08 січня 2015 року № 8001-20, яке було отримане [PERSON] 23 січня 2015 року. Однак, відповідач квартиру не звільнив та з реєстрації не знявся. Просить суд виселити зі зняттям з реєстрації [PERSON] з квартири [ADDRESS] та інших осіб, які мешкатимуть в квартирі на день виселення, стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача за довіреністю (а.с.25) Лаврів В.П. до суду не прибув. У письмовій заяві просив судове засіданні проводити без його участі, позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення суду (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22,23). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного між 15 вересня 2006 року між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Даний договір укладений на забезпечення зобов'язання за кредитним договором між тими самими сторонами № 152/2006 від 15 вересня 2006 року (а.с.10-12). Відповідно до довідки ЛКП «Снопківське» від 24 грудня 2014 року № 2506, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], за адресою квартири з 22 серпня 2011 року зареєстрований [PERSON] (а.с.7). [PERSON] кредитне зобов'язання належним чином не виконала, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року, з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2013 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2014 року, з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 269144,15 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS]; виселено [PERSON] та [PERSON] з квартири, з [PERSON] стягнуто штраф за іпотечним договором; квартира [ADDRESS] передана в управління ПАТ «Мегабанк» на період її реалізації; ПАТ «Мегабанк» надано право на отримання в ОКПЛОР «БТІ та ЕО» витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5-6,26-28,29-30). 08 квітня 2015 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлене повідомлення-вимога щодо зобов'язання звільнення житлового приміщення та зняття з реєстрації. Згідно з поштовим повідомленням, дане повідомлення-вимога 23 січня 2015 року було отримане за адресою: [ADDRESS] батьком [PERSON] (а.с.8,9). Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Статтею 109 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним прав користування, розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що спірна квартира, як предмет іпотеки, перебуває в управлінні позивача після звернення на неї стягнення за рішенням суду та виселення осіб, які в ній проживали. Відповідач по справі зареєстрований та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] з 2011 року, повідомлення-вимогу позивача про виселення самостійно не виконав. Суд вважає, що вимога про виселення належним чином вручена відповідачу, оскільки отримана членом його сім'ї - батьком, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 76 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх часткове задоволення. При цьому, вимога ПАТ «Мегабанк» про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання задоволенню судом не підлягає, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення про виселення особи є підставою для зняття такої з реєстрації. Щодо вимоги позивача виселення інших осіб, які мешкатимуть в квартирі на день виселення, суд вважає її необґрунтованою та безпідставною, оскільки, судовому захисту, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси. Дана норма виключає можливість захисту прав позивача, що можуть бути порушені в майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: partial