Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, яким, уточнивши позовні вимоги, просив суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08 травня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття та покласти на відповідача судові витрати у справі. Свій позов мотивував тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, не виховує їх, не утримує, не виконує протягом тривалого часу жодних дій, спрямованих на виконання своїх обов'язків. [PERSON] не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікуванням неповнолітніх дітей, свідомо ухиляється від спілкування з ними, при чому робить це без поважних причин, тому позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав та задоволення позову в повному обсязі. Представник позивача уточнила позовні вимоги, надала суду заяву якою просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, якою не заперечував проти позову, просив проводити розгляд справи без його участі. Представник органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області надала суду заяву, якою підтримала заявлені позивачем вимоги, просила суд їх задовольнити. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], Витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019640379 від 22.02.2018 року, № 00019640416 від 22.02.2018 року, № 00019640238 від 22.02.2018 року, № 00019640291 від 22.02.2018 року, № 00019640339 від 22.02.2018 року, відповідач та [PERSON] є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Білозерським ВДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області 10.07.2018 року, [PERSON] померла [INFO]. З довідок Білозерського закладу повної загальної середньої освіти № 3 Білозерської селищної ради Херсонської області № 110-01 від 15.03.2018 року, КЗ «Білозерський ЦПМСД» Білозерської районної ради Херсонської області № 201 від 20.02.2018 року, актів обстеження житлово-побутових умов проживання дітей від 27.10.2016 року, 21.06.2017 року, 14.12.2017 року, 24.04.2018 року, вбачається, що родини [PERSON] є соціально-нестабільною, умови проживання дітей незадовільні, в будинку відмічались антисанітарні умови, цвіль, сирість, повна занедбаність, шибки вікон побиті, відсутнє світло, що в цілому створювало загрозу здоров'ю дітей. З довідки Калинівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради № 123 від 26.02.2018 рок вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають у вищевказаному закладі. Батько неповнолітніх [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, на протязі шести місяців на канікули їх не забирає, в школі не відвідує, листи та посилки не надсилає, не телефонує та не цікавиться їх життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Білозерської селищної ради № 23/79 від 15 грудня 2017 року, у зв'язку з відібранням малолітнього [PERSON], [INFO], у матері, дитину направлено до КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Білозерської селищної ради від 27.04.2018 року № 46, орган опіки та піклування при виконавчому комітету Білозерської селищної ради вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 ч.1 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, тощо. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що суду надано достатньо доказів того, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідних умов для їх проживання, харчування, навчання, медичного догляду, не спілкується з дітьми в обсязі, достатньому для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, при цьому позов визнав, не заперечував проти його задоволення, що в своїй сукупності суд розцінює як ухилення батька від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, а тому позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 180 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею ст. 182 ч. 2 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (789912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на ухилення відповідача від обов'язку по утриманню дітей та з метою захисту їх прав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення з [PERSON] аліментів. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved