Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, які проживають з матір»ю. А також аліментів на утримання дружини яка здійсню догляд за дітьми. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій вона позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Просила суд визнати неявку відповідача у судове засідання не поважною, так як останній доказів поважності неявки до суду не надав. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про відкладення слухання справи з підстави перебування у відрядженні, однак доказів які б підтверджували поважності не явки до суду не надав. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 27.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу у сторін народились спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері - [PERSON] Згідно рішення Полтавського районного суду від 29.11.2018р., шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що зареєстрований 27.01.2007 р. у Миргородському міськрайонному управлінні юстиції Полтавської області відділ РАЦС по м. Миргороду, за актовим записом № 15, - розірвано. Як встановлено, відповідач участі у вихованні дітей не приймає та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, і які перебувають на утриманні матері. Також встановлено, що позивач [PERSON], перебуває у продовженій декретній відпустці по догляду за малолітньою донькою [PERSON], яка має діагноз хронічні захворювання дихальних шляхів, яка потребує постійного нагляду і це фактично позбавляє позивачку можливості матеріально утримувати себе та дітей. Згідно довідки про доходи (а.с. 27) встановлено, що відповідач [PERSON], працює в ТОВ «Форвард-СВ» та має загальний дохід за період роботи з : січня по жовтень 2018 року у розмірі - 29893.40 грн. Також встановлено, що у відповідача є батьки пенсіонери (а.с.29, 30, 31), але у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідача здійснює утримання своїх батьки. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимоги слід відмовити, виходячи із розміру доходів відповідача. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial