Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом що прийняв спадщину після смерті матері в порядку спадкування право на земельну частку (пай). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання у загальному провадженні. Ухвалою суду від 04.10.2021 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач з`явився, підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується даними спадкової справи №442/2001 заведеної Ярмолинецькою державною нотаріальною конторою. Даними Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №3-443/0-536/6-19 від 26.11.2019 року підтверджується, що 24 березня 1995 року дійсно мав місце факт видачі державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Росія» с. Виноградівка з Додатком 1 списком членів КСП. Даний список членів, які мали право на земельну частку пай в управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутній, що підтверджується даними зазначеного листа. Даними відділу в Ярмолинецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтверджується, що [PERSON] згідно технічної документації по паюванн. Земель колективної власності КСП «Росія» с. Виноградівка не була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, їй не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) з земель даного КСП. Архівною довідкою Ярмолинецького районного трудового архіву підтверджується, що [PERSON] [INFO]. дійсно працювала в КСП «Росія» с. Слобідка Виноградівська Ярмолинецького району з 1944 по 1961 роки. Відповідно до ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням її місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Як зазначив Пленум Верховного суду України у п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7( із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 19 березня 2010 року №2), згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту. Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Згідно ст.1 Закону Право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. З огляду на викладене, беручи до уваги, що позивачем не представлено доказів членства позивача у колективному сільськогосподарському підприємстві на момент розпаювання а також, що остання була включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю тому суд вважає, що позов є необґрунтованим тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed