Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в судовому засіданні змінив та обгрунтував тим, що йому належить на праві власності квартира [ADDRESS] (далі - Квартира). 12.06.2009 року та 06.06.2012 року , в зв'язку з халатним відношенням відповідачів,які проживають поверхом вище за адресою : [ADDRESS] до сантехнічного обладнання в їх квартирі (відповідачі залишили відкритим кран на кухні та був зірваний шланг з пральної машини ) в результаті чого в його Квартирі залито було стелю в коридорі, в кімнаті був деформовані двері ,пошкоджена шпалера, вимикач реостат вийшов зі строю та пошкоджена підлога - ковролін. Він звернувся до суду лише по двом випадкам залиття відповідачами його Квартири Насправді відповідачі систематично заливають його Квартиру , що підтверджується висновком судово-будівельної експертизи № 253 від 18.12.2013 року,але він не звертався з заявою про складання актів по залиття, бо відповідачі прохали його не звертатися до суду, обіцяли відшкодувати збитки,але не виконували своїх обіцянок. Вони хотіли , щоб він пропустив процесуальний строк звернення до суду про порушення його прав. Причиною залиття його Квартири,кожен раз явилося халатне безгосподарче відношення відповідачів до правил користування житловими приміщеннями та санітарно-технічним обладнанням. Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-70/0/4-13 «Про окремі застосування строків позовної давності» ,заява позивача про поновлення строку позовної давності (частина 5 ст. 267 ЦК України ) не означає, що подана заява ( відповідачем ) про застосування позовної давності,тобто сплив позовної давності,є наслідком відмови в позові, якщо він обґрунтований . З вини відповідачів він пропустив процесуальний строк позовної давності ,буквально на три дні, а тому відповідно до п. 5 ст. 267 ЦК України він має право з поважних причин на поновлення строків позовної давності , тому його порушене право підлягає захисту. Вважає , що викладене, надає суду всі підстави на поновлення строку позовної давності. Його Квартира знаходиться в аварійному стані і потребує капітального ремонту. Він пенсіонер і не має коштів для ремонту Квартири. Він вимушений проживати в різних місцях ,у своїх дітей і знайомих. Останній раз з халатності відповідачів,які мешкають поверхом вище , тобто в Квартирі [NUMBER] , ,його Квартиру було знову залито 06.06.2012 року. Він звернувся до КП «Житлово -експлуатаційна організація № 20» про залиття його Квартири. Згідно Акту КП «ЖЕО №20» в Квартирі відповідачів, по їх халатності був зірваний шланг з пральної машини і було залито стелю ,ковролін,змита штукатурка до бетону в коридорі його Квартири. В результаті залиття його Квартири було пошкоджена кухня ,тому, що внаслідок перепланування Квартири, він з'єднав коридор і кухню і в даний час це єдине житлове приміщення. В коридорі та кухні у нього однакова стеля і шпалера на стінах, тому якщо йому прийдеться ремонтувати стелю в коридорі і переклеювати шпалеру в коридорі то необхідно це робити і в кухні, бо підібрати аналогічну шпалеру, яка була раніше у нього до залиття, він не зможе. В його Квартирі внаслідок залиття з'явився грибок і в житловому приміщенні неможливо було знаходитись великий термін часу ,внаслідок вогкості повітря. Він вимушений був мешкати у своїх дітей і знайомих. Відповідно до висновку судової будівельно -технічної експертизи № 253 від 18.12.2013 року матеріальна шкода завдана йому відповідачами, внаслідок залиття Квартири становить - 4201,04 грн. Окрім матеріальної шкоди,внаслідок залиття його Квартири,йому також завдано моральну шкоду ,постійні нервові стреси в зв'язку з залиттям Квартири, погіршився його стан здоров'я,порушився мікроклімат в його Квартирі, тобто в Квартирі постійна вогкість,внаслідок чого тяжко дихати,він витратив багато часу на збирання документів по залиттю Квартири,все це завдало йому та його сім'ї життєві незручності. Він пенсіонер не має коштів для відновлюваного ремонту Квартири. Моральну шкоду він оцінює в 5000 гривень. Тому просить суд , стягнути на його користь з відповідачів солідарно з кожного завдану йому залиттям Квартири матеріальну шкоду у сумі 4201,04 гривні , моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Стягнути з відповідачів солідарно на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн.,витрати на виготовлення копій по справі у сумі 57,45грн.,витрати по сплаті судового збору у розмірі 459 грн , витрати по проведенню судової будівельно- технічної експертизи в розмірі 850 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав,проти вимог заперечував . Суду пояснив , що Акт про затоплення 06.06.2012 року Квартири відповідача від 07.06.2012 року складав сам позивач( надалі Акт). Особи ,які зазначені цьому Акті ,а саме : [PERSON], [PERSON],[PERSON], після складання Акту, та після до квартири відповідачів не заходили, причину затоплення не встановлювали. Форма складеного Акту про залиття Квартири позивача не дотримана, позивач власноруч зібрав підписи осіб, які не встановлювали причину залиття Квартири, та не є уповноваженими особами. Тому цей Акт є неналежним та недопустимим доказом вини саме відповідачів. Також в судовому засіданні було встановлено, що тривалий час затоплення їх квартири,вони проживають на дев'ятому поверху , відбувалось з причини дефекту покрівлі , тобто це вина КП «ЖЕО №20 . Таким чином не підтверджений не один доказ, на підставі якого можна дійти до висновку, про наявність вини відповідачів. Посилання позивача на інформацію в Акті, про те що, причиною затоплення Квартири позивача, був порив шланги пральної машини є безпідставним, оскільки ґрунтується на припущеннях посадової особи ЖЕО, яка при складанні Акту в їх квартиру не заходила, а тому причина затоплення не встановлювалась,обстеження квартири відповідачів під час затоплення не здійснювалось. Натомність затоплення Квартири відбулось внаслідок неналежного виконання третьою особою покладених договором та законодавством зобов'язань, щодо утримання житлового фонду, про що доводиться Актом складеним КП «ЖЕО -№20» від 11.03.2013 року .Оскільки позивач не довів сам факт заподіяння матеріальної шкоди, вину відповідачів , а тому не підлягає задоволенню і моральна шкода. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позов не визнав , та суду пояснив , що оскільки [PERSON] звернувся до суду в липні 2012 року з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а позовні вимоги стосуються також події, що сталася 12.06.2009 року ,тобто більше 3 років передбачених законодавством , а саме ст. 257 ЦПК України ,то у відповідності до ч.ч.3 ,4 ст. 267 ЦПК України,листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року «Про окремі питання застосування строків позовної давності», тому письмово просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, що стосуються події, що сталася 22.06.2009 року, та позивачем не надано доказів поважності пропуску строку на звернення до суду ,та відмовити позивачу в позовних вимогах в цей частині.. Крім того вважає , що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 253 від 18.12.2013 року, проведеної Приватним підприємством «Експоцентр», не може бути прийнятий судом ,оскільки він був наданий суду в порушення ст. 131 ЦПК України , а також з зазначеного висновку не можливо чітко визначити розмір матеріальної шкоди за кожну подію по залиттю Квартири ,а саме -12.06.2012 року та 12.06.2009 року ,оскільки розрахунок шкоди експертом проведений взагалі сумарно. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової )шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач не довів, як сам факт заподіяння шкоди, обґрунтованість розміру моральної шкоди так і вину відповідачів у заподіянні шкоди. Крім того в позові позивач визначив ,що кошти, які він просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди ,йому потрібні на ремонт квартири, а не на відновлення свого здоров'я чи морального стану. Щодо витрат на правову допомогу то позивачем не надано розрахунку, який обгрунтовано довів розмір витрат на правову допомогу. Тому просить у позові відмовити у повному обсязі Відповідач [PERSON] позов не визнала , суду пояснила , що позивач бажає стягнути з них несумірну шкоду , яка була спричинена йому в зв'язку з затопленням його Квартири 06.06.2012 року. Вона не заперечує проти того,що в квартирі [NUMBER] ,де вона проживає з чоловіком , та сином 06.06.2012 року був зірваний шланг від пральної машини,та мав місце факт затоплення Квартири позивача. . Вона та її чоловік пропонували відшкодувати сумірну шкоду ,але позивач не погоджувався та вказував , що він по суду стягне з них набагато більшу суму. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву , в якій просив суд розглядати справу в його відсутності , вимоги позивача не визнає в повному обсязі, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав недоведеності та безпідставності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ,щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» правом участі в судовому засіданні не скористався,суду надана заява про розгляд справи без їх участі ,у вирішенні спору покладаються на думку суду. Суд заслухавши сторони , їх представників, свідків , дослідивши письмові матеріали справи , вважає що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено , що [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири звернувся до суду 24.07.2012 року. Судом по справі встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] з 26.12.2005 року ,згідно договору купівлі-продажу (далі - Квартира) (а.с. 10 ). В квартирі проживає лише позивач. Із заяви наданої позивачем вбачається ,що він звернувся до начальника дільниці № 1 КП «ЖЕО № 20» м. Кривого Рогу про складення Акту про затоплення його Квартири.(а.с. 7). Як вбачається з Акту від 07.06.2012 року складеного майстром дільниці [PERSON] та мешканцем [PERSON] , що « проведеним обстеженням квартири [ADDRESS] : що 06.06.2012 року із-за халатності мешканця кв.. [NUMBER] ( зірвана шланга з пральної машини ) була залита стеля в коридорі кв.[NUMBER] - 2 м .кв., в коридорі залито ковролін 2 м.кв.». Акт підписаний ст. майстром [PERSON] , майстром [PERSON]. ,[PERSON] та мешканцями кв.[NUMBER] [PERSON] та кВ.[NUMBER] [PERSON] (а.с.8). Свідок [PERSON],майстер КП «ЖЕО№20», підтвердила суду , що вона складала Акт затоплення Квартири від 07.06.2012 року ,оглядала Квартиру позивача і візуально було встановлено , що в коридорі стеля була залита розміром 2 м.кв. та ковролін в коридорі був мокрий.- також розміром 2 кв.м. Більше ніяких пошкоджень в Квартирі позивача вона не виявила. Вона пропонувала сторонам про вирішення цього спору миром ,але ті не погоджувались. Акт залиття підписали також сусіди,які також бачили наслідки. В квартиру відповідачів вона не ходила. Ніяких інших наслідків залиття квартири позивача 07.06.2012 року,крім тих що були вказані в Акті встановлено не було. Через рік, в квітні 2013 року ,оскільки відповідачі звернулись до КП «ЖЕО №20» про те, що їх квартиру затоплює в зв'язку з наявністю дефектів покрівлі, то вона оглядала квартиру відповідачів ,складала акт, і тоді власниця квартири [NUMBER] не заперечувала , що залиття квартири [PERSON] 06.06.2012 року було в зв'язку з поривом шланги, яка з'єднує пральну машину та холодну воду. Свідок [PERSON] підтвердила суду , що вона є сусідкою позивача та відповідача,з якими в неї нормальні стосунки. Відносно Акту від 07.06.2012 року вона його підписувала і бачила ,що дійсно у позивача була залито, в коридорі мокра стеля та мокрий був ковролін . Відповідачка [PERSON] суду також підтвердила , що 06.06.2012 року в їх квартирі був зірваний шланг від пральної машини, та мав місце факт затоплення Квартири позивача. Із акту від 24.04.2013 року вбачається , що [PERSON] також підтвердила , що залиття Квартири позивача,яке мало місце 06.06.2012 року сталося із-за пориву шланги холодної води на приєднанні до пральної машини (автомат) та як пральна машинка підключається періодично ( а.с. 114 ). Виходячи з наведеного суд вважає ,що факт залиття квартири [PERSON] .06.06.2012 року мав місце. Причиною залиття явилося зрив шлангу з пральної машини відповідача. Вина відповідачів в цьому доведена. Відповідачі -є наймачами , зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Згідно зі ст. 177 ЖК України, - громадяни, зобов'язані забезпечувати схоронність, жилих приміщень,бережно ставитись до санітарно -технічного та іншого обладнання ,до об'єктів благоустрою,додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території,правил пожежної безпеки,додержувати чистоти і порядку в під'їздах,кабінах ліфтів ,на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Суд приходить до висновку, що відповідачі, як наймачі квартири [NUMBER], зобов'язані були забезпечити та слідкувати за технічними приладами,а саме пральною машиною , оскільки зрив шлангу, який з'єднує пральну машину та холодну воду спричинив залиття квартири позивача, що свідчить про бездіяльність відповідачів. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірною бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт завдання матеріальної шкоди позивачу і, бездіяльність відповідачів, що виразилась у неналежному утриманні майна та причинний зв'язок між спричиненою шкодою та бездіяльністю відповідачів, то суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню матеріальна шкода. В позові [PERSON] також наполягає на стягненні з відповідачів матеріальної шкоди в зв'язку з залиттям його квартири відповідачами , згідно Акту від 12.06.2009 року. ( а.с. 9 ). Як вбачається з Акту від 12.06.2009 року складеного майстром [PERSON], [PERSON] ,та мешканцем квартири [NUMBER] [PERSON], що вони склали цей акт в тому , що «із-за халатного відношення до сантехнічного обладнання [ADDRESS] (квартиронаймач залишив відкритим кран на кухні холодної води ) в наслідок чого була затоплена квартира [NUMBER]. Затоплено : коридор -шпаклевка, покраска водоемульсійною краскою- 0,5 м .кв.,стіни-обої- 1,2 м кв.. Кімната - деформувались двері в кімнату, стіни-обої-2м кВ ,вимикач «реостат» вийшов із строю,підлога -ковролін пошкоджений 30 %». Свідок [PERSON] суду пояснила , що другий акт про затоплення квартири позивача від 12.06.2009 року вона підписала на прохання [PERSON], але тоді при його підписанні попередила позивача, що якщо цей акт стане об'єктом дослідженням у суді , то вона розповість, яким чином складався цей акт ,а саме ,що вона підписала його на чистому аркуші. А тому зміст цього Акту їй невідомий і що [PERSON] вписував в цей акт вона сказати не може, оскільки свідком складання цього акту не була. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт залиття Квартири 12.06.2009 року позивачем не доведений. Крім того ним пропущений строк звернення до суду з позовом за даним фактом, та ним не надано доказів поважності пропуску строку на звернення до суду, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу в позовних вимогах в стягненні матеріальної шкоди з відповідачів в зв'язку з залиттям його квартири, згідно Акту від 12.06.2009 року . Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.12.2013 року вбачається ,що при обстеженні квартири [PERSON] встановлене наступне : в приміщенні коридору 1 , площею 4,8 м кв.. - на стелі плями від затоплення, на стінах відставання шпалер плями від затоплення, на стінах. Розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири [ADDRESS],згідно актів обстеження,наданими КП «ЖЕО №20» від 12.06.2009 року та 07.06.2012 року складає суму 4201 , 04 грн. На виконання ремонтно-відновлюваних робіт в квартирі [NUMBER] була складена кошторисна документація .Останній ремонт в квартирі проводився у 2006-2007 роках. (а.с 142-149 ). Посилання відповідача на те, що експертний висновок не може бути прийнято до уваги, так як він був наданий суду в порушення ст. 131 ЦПК України , а також із зазначеного висновку не можливо чітко визначити розмір матеріальної шкоди за кожну подію по залиттю Квартири, а саме -12.06.2012 року та 12.06.2009 року ,оскільки розрахунок шкоди експертом проведений взагалі сумарно , суд не приймає до уваги, так як у висновку зазначено перелік ремонтних робіт необхідних для відновлення порушеного права позивача,та кошторисна документація надана до цього висновку ( а.с.147-149). Крім того , суд пропонував сторонам запросити до судового засідання експерта Кучу Н.К для розділення суми спричинення матеріальної шкоди відповідно до актів наданих для проведення експертизи , але сторони категорично відмовились. Виходячи з кошторисної документації до експертного висновку та Акту затоплення Квартири позивача від 07.06.2012 року, суд рахує суму збитків завданих позивачеві з наступного : коридор в квартирі позивача складає 4.8 м кв. , затоплено стелю в коридорі було 2 м. кв. , відносно локальної смєти на відновлюваний ремонт квартири , після затоплення необхідно 1119 гривень . Тому на ремонт 2 м. кв. необхідно (2 х 1119 : 4 ,8 = 466 ,25 грн_. Тому суд вважає ,що саме цю суму збитків 466 гривень 25 копійок необхідно стягнути з відповідачів за спричинену матеріальну шкоду. Відносно пошкодження ковроліну - 2 м. кв., то позивач не надав доказів ,суми спричиненої шкоди ,в зв'язку в цій частині позову має бути відмовлено. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірною бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що оскільки відповідачами не забезпечено збереження їх майна, що спричинило пошкодження майна позивача, то йому спричинена і моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях в зв'язку з пошкодженням його майна та у необхідності прикладення додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, зокрема, збір документів та звернення до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв'язків, тривалість немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану,при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправною бездіяльністю відповідачів в 1000 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача на підставі ст. 1167 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат : судового збору - 459 грн., за надання правової допомоги - 750 грн., за проведення експертизи - 850 грн., також підлягає солідарному стягненню з Відповідачів на користь Позивача. В інших вимога позивача про стягнення витрат на виготовлення копій по справі у сумі 57,45грн.-відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial