Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.04.2016 року близько о 18год.12 хв. , рухаючись на автомобілі «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] по вул.. Небесної сотні в м. Біла Церква, побачив автомобіль «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ, який рухався заднім ходом, виїжджав з місця парковки та здійснив зіткнення з автомобілем позивача. За кермом автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ був [PERSON], як було встановлено пізніше. Водій «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ сказав, що відшкодує витрати, але втік відразу після зіткнення. Позивач викликав працівників поліції, було опитано свідків ДТП, позивач повідомив номерні знаки автомобіля, що спричинив ДТП. В результаті зіткнення ТЗ було пошкоджено автомобіль позивача і відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження про визначення збитку, вартість матеріального збитку спричиненого позивачу внаслідок вказаного ДТП становить 13 759 грн. 85 коп. Позивач просить суд стягнути дані кошти солідарно з власника автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ [PERSON] і з водія з вини якого було вчинено ДТП [PERSON] Також, позивач просить суд відшкодувати йому коштом відповідачів моральну шкоду, яку він оцінив в 35 000 грн. і відшкодувати судові витрати на загальну суму 4151,20 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] позов не визнали, заперечивши факт вчинення ДТП. Заслухавши пояснення сторін та їх представників,покази свідків покази позивача, допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали даної справи, матеріали по факту звернення [PERSON] ЖЕО №10078 від 15.04.2016р., ЖЕО №26620 від 25.08.2016 р., суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що 15.04.2016 року близько 18.год.12 хв. позивач рухався на автомобілі «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] по вул. Небесної сотні в м. Біла Церква, по ходу його руху в нього вїхав автомобіль «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ , який рухався заднім ходом, порушивши ПДР, а саме п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Наведене підтверджується показами свідків, які були присутні при самому ДТП, [PERSON],[PERSON], [PERSON], а також матеріалами ЖЕО №10078 від 15.04.2016р., ЖЕО №26620 від 25.08.2016 р. та показами позивача, який був допитаний судом в якості свідка в порядку ст. 62 ЦПК України. Судом також, встановлено, що по факту вказаного ДТП не було притягнуто до адміністративної відповідальності винну особу, оскільки працівникам міліції не вдалося встановити особу водія «ВМW» д.н.з. [NUMBER]. Працівники поліції неодноразово викликали відповідача [PERSON] для дачі пояснень, але останній заперечував свою причетність до ДТП 15.04.2016року, вказував, що його безпричинно переслідує [PERSON], вимагає кошти за пошкодження свого автомобіля. Встановленим є те, що на місце вказаного ДТП було викликано працівників поліції, які опитали свідків пригоди, склали схему ДТП та за повідомленням патрульної служби відразу , 15.04.2016р., виїхали на місце знаходження автомобіля «ВМW» д.н.з. АІ 1151ЕЕ по вул. Гоголя в м. Біла Церква поблизу будинку №18. Однак, автомобіль [NUMBER] був зачинений, водія не було. А тому інспектор ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції [PERSON], запросивши свідків [PERSON] та [PERSON] склав [PERSON] огляду ТЗ «ВМW» д.н.з. [NUMBER] , де було зафіксовано характерне пошкодження цього ТЗ, яке відповідало опису події ДТП. Так, згідно [PERSON] огляду транспортного засобу від 15.04.2016 року, складеного інспектором поліції [PERSON], зафіксовано свіже пошкодження лакофарбового покриття лівої задньої частини бамперу автомобіля [NUMBER] . Встановлено, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON],що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію ТЗ. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду ствердив, що був працівником патрульної служби, в районі Торгового центру «Гермес» по вул. Гоголя в м. Біла Церква побачив автомобіль [NUMBER], довго чекав водія, близько години, але оскільки ніхто до автомобіля не підходив, працівник поліції вирішив скласти [PERSON] огляду ТЗ для чого були запрошені свідки, які вказані в самому акті і які підписали даний [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції, старший інспектор з дорожнього нагляду Білоцерківського ВП ГУ НП [PERSON], суду показав, що отримав матеріали по ДТП, учасник якого залишив місце пригоди. Шляхом проведення різних заходів було встановлено власника автомобіля [NUMBER], встановлено номер телефона [PERSON], якого викликали до відділу поліції, але він не бажав зявлятися. В подальшому [PERSON] пояснив, що його ТЗ пошкодила сусідка, яка виїжджала з гаража. Остаточне рішення так і не було прийнято. Свідок [PERSON], який працював у відділі поліції та займався оформленням ДТП, суду показав, що отримав виклик на ДТП за участю автомобілів «Рено» і «БМВ» в районі «Мясної лавки» по вул. Небесної сотні. Водій авто «Рено» пояснив, що рухався по дорозі і з права на його автомобіль [NUMBER], який рухався заднім ходом, виїжджав від бард юра де був припаркований. Було зафіксовано пошкодження автомобіля [PERSON] Водій авто «Рено Кенго » відразу назвав номерний знак автомобіля-винуватця ДТП і через 20-30 хв. було виявлено в іншому районі міста автомобіль з вказаним номером і з характерними пошкодженнями. Свідок пояснив, що матеріали які він складав мають технічну помилку щодо дати. Свідок [PERSON] суду показав, що був свідком ДТП, оскільки в момент ДТП знаходився в приміщенні будинку по вул. Комендантська 2. Свідок у вікно бачив учасників ДТП, бачив як водій на автомобілі [NUMBER] зник з місця пригоди. Свідок [PERSON] суду показав, що рік тому на весні був свідком ДТП. Водій «ВМW» виїжджаючи з місця парковки зачепив автомобіль «Рено Кенго» та втік. Через 20 хвилин приїхали працівники поліції і свідок дав покази. В автомобіля «ВМW» було пошкоджено задню ліву частину бампера, а в авто «Рено» крило і бампер. Свідок запамятав номер «ВМW» і з даного приводу давав пояснення. Свідок [PERSON] Суду показав, що був свідком ДТП, оскільки перебував поблизу. Авто «ВМW» світлого кольору здавав назад і вдарив авто «Рено». Свідок плутався в показах, але зазначив, що відразу після ДТП дав пояснення працівникам поліції. Допитаний судом в якості свідка позивач, суду показав, що авто [NUMBER], виїжджаючи від тротуару, рухаючись заднім ходом, вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача. Водій «ВМW» д.н.з. [NUMBER] був в стані алкогольного спяніння, відразу зупинився, сказав, що відшкодує збитки, а потім завів своє авто і раптово поїхав з місця ДТП. [PERSON] запамятав номерний знак «ВМW» д.н.з. [NUMBER] про що відразу повідомив працівників поліції, ніяких інших номерів не повідомляв, свідки на місці пригоди ствердили обставини справи. Свідок [PERSON] суду показав, що давно працює на авто мийці де обслуговується «ВМW» д.н.з. [NUMBER]. Свідку відомо, що дане авто близько двох з половиною років має пошкодження на задній частині бампера. Свідок був присутній коли на авто мийку приїжджав позивач, працівники поліції виясняли відносини з [PERSON] Відповідно до Висновку № 80 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER], вартість матеріального збитку в результаті вказаної ДТП на дату оцінки складала 13 759,85 грн. (а.с.15-20). При вирішенні даного спору, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦПК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2,2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в постанові суду від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб». Згідно ст.. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Отже, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Як було зазначено вище, відповідачі не визнали позов, заперечили причетність до ДТП, Однак, на думку суду, вина водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] доведена показами свідків, матеріалами справи та матеріалами по факту звернення [PERSON] до поліції з приводу вказаного ДТП. Суд дає оцінку зібраним доказам в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи. Отже, суд вважає, що матеріальні збитки спричинені власнику автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] підлягають стягненню з винної в ДТП особи, тобто з [PERSON] та з власника автомобіля [NUMBER] [PERSON], яка передала право керування власним ТЗ своєму чоловіку [PERSON] Власність зобовязує (ч.4 ст. 319 ЦК України). Суд критично оцінює пояснення відповідачів з приводу непричетності до ДТП, що мала місце 15.04.2017року. Відповідач [PERSON] вказує, що позивач безпричинно його переслідує, вимагає кошти. Однак, відповідачами не надано жодного обґрунтування зазначеним вище показам свідків, які вказали, що саме автомобіль [NUMBER] винний в ДТП та водій на даному авто зник з місця пригоди. Доказів того, що автомобіль [PERSON] був викрадений чи перебував у володінні іншої особи окрім її чоловіка, не надано. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог надав суду Висновок № 80 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля «[PERSON] КенгоV д.н.з. [NUMBER] і вартість матеріального збитку в результаті вказаної ДТП на дату оцінки складала 13 759,85 грн. Суд приймає до уваги даний висновок. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд прийшов до висновку, що позивачем доведено заподіяння моральної шкоди йому в наслідок даної ДТП на суму 1000 грн., оскільки він вимушений був неодноразово звертатися до правоохоронних органів, вчиняти самостійно розшукові дії по встановленню винуватця ДТП. Однак розмір зазначеної суми моральної шкоди в 35 000 грн. не обґрунтований, особа, яка має у власності чи керує ТЗ, що є джерелом підвищеної небезпеки, має передбачати ризик ушкодження майна. А також, згідно п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати, повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження для визначення матеріального збитку в сумі 600 грн., що підтверджено відповідною квитанцією. Також, відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача розмір витрат на правову допомогу 3000 грн. та сплачений судовий збір 551,20 грн. В цілому розмір судових витрат складає 4151,20 грн. За ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Outcome: partial