Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом посилаючись на те що, він є власником будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: вул. Разіна, 68 в м. Куп'янську Харківської області. Крім нього у помешканні значиться зареєстрованим його колишня дружина [PERSON], яка з грудня 2012 року, з моменту подання нею позову про розірвання шлюбу, фактично у будинку не проживає. Вона добровільно змінила своє місце проживання. Будь-які домовленості щодо збереження житла за відповідачем у сторін відсутні. Участі в утриманні житла відповідач не приймає. На підставі цього, реєстрація відповідача у належному позивачу будинку створює перешкоди для реалізації його права власності, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування даним будинком. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] вона визнала повністю, заперечень і доповнень не мала ( а.с.28). Згідно заяви третьої особи, Куп'янський РВ ГУ ДМС України в Харківській області просить суд розглянути дану справу без участі представника міграційної служби, з рішення суду погоджуються (а.с.24). \~ Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За таких обставин, з'ясувавши позиції учасників процесу та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У ході розгляду справи судом було встановлено, що будинок № 68 з надвірними будівлями, розташований по вул. Разіна в м. Куп'янську Харківської області, в цілому на праві приватної власності належить позивачу [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину від 24.05.1990 р, зареєстрованого в реєстр за № 1322, технічного паспорту на будинок, а також Витягу про державну реєстрацію прав Куп'янського БТІ від 20.12.2012 р. ( а.с. 6-8). У цьому будинку значаться зареєстрованими позивач [PERSON], як власник нерухомого майна, та який в ньому фактично і мешкає, а також його колишня дружина [PERSON] (а.с.4,9,10,12-13). Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Дане рішення 02.01.2013 року набрало законної сили (а.с.14). Відповідач з грудня 2012 року у вказаному вище будинку не мешкає, про що 15.02.2016 року був складений комісійний акт про не проживання громадянина за місцем його реєстрації (а.с.11), а також це вбачається з довідок за № 18 від 21.01.2013р. і за № 1188 від 15.02.2016 р. уповноважених виконкому Куп'янської міськради по квартальним комітетам за №№ 19 і 12 відповідно ( а.с.9,10). Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Таким чином, враховуючи заяву відповідача про визнання заявленого [PERSON] щодо неї позову про визнання її такою, що втратила право користування житлом із зняттям з реєстраційного обліку, а також те, що відповідач добровільно у грудні 2012 виїхала з будинку № 68 по вул. Разіна в м. Куп'янську та не мешкає у ньому тривалий час, з реєстраційного обліку за цією адресою дотепер не знята, участі в утриманні житла не приймає, відомості про наявність у будинку її речей сторонами не надані, підстав для збереження за нею права на житлове приміщення не має, позивач [PERSON], як власник нерухомості, на підставі вимог статті 41 Конституції України та статей 391, 405 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись свою власністю, однак реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку перешкоджає цьому, що призводить до порушення його прав, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, як такий, що був підтверджений у суді доказами.

Outcome: approved