Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, який було зареєстровано 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 643. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що він втратив почуття поваги і любові до відповідачки та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з 05.02.2014 року, на примирення не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спір про поділ майна у них відсутній. Крім того, просить суд малолітню дочку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачкою, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. залишити за ним. Відповідачка позов визнала і суду пояснила, що вони з позивачем зареєстрували шлюб 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, про що було складено актовий запис № 643. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З причинами розірвання шлюбу погодилася, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», а малолітню дочку [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 643. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. А тому сторони з 05.02.2014 року остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають, спільного господарства не ведуть та ніяких зв'язків не підтримують, спору про поділ майна немає, згода щодо проживання дитини між ними досягнута. На примирення сторони не згідні, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки він про це просить суд.

Outcome: approved