Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Білозерського РУЮ знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №2-1969 від 19.03.2012 року, виданим Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) батька. Оскільки, від сплати аліментів відповідач ухиляється, станом на 28.09.2016 року заборгованість складає 46755 грн. 10 коп., представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з 01.02.2004 року по 28.09.2016 року у розмірі 13725 грн. 96 коп., та моральну шкоду у розмірі 20000 грн. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити й не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, встановлено, що згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.06.2002 року, на підставі якого видано виконавчий лист №2-1969, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 12.06.2002 року і до повноліття дитини. Також встановлено, що 22 вересня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1125. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-КГ №100352, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Зазначене судове рішення належним чином не виконується, у звязку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах при примусовому виконанні виконавчого листа за вищевказаним рішенням заборгованість [PERSON] станом на 28.09.2016 року на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], становить 46755 грн. 10 коп. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню розрахований позивачем за період з 01.02.2004 року по 28.09.2016 року складає 13725 грн. 96 коп. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки, згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом наведеної норми права пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. До того ж, правова позиція, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 1 жовтня 2014 у справі № 6-149цс14, і є обовязковою для всіх судів України (ч.1 ст.360-7 ЦПК України). Зазначає оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися що місяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно розяснень, викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Разом з тим вимога позивача про відшкодування моральної шкоди на суму 20000 гривень доказами не обґрунтована, розмір завданої шкоди не мотивований, доказів завдання значної моральної шкоди від фізичних страждань, рівня порушеного душевного спокою, ділової репутації та інших критеріїв, позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 13725 грн. 96 коп, в решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовій збір в розмірі 640 грн. на користь держави та на користь позивача 255 грн. за розміщення оголошення в газеті.

Outcome: partial