Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2010 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 31.08.2017 року має заборгованість - 20 505,46 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В поштових повідомленнях, направлених за адресою реєстрації відповідача, 12.12.2017 року та 26.12.2017 року проставлено відмутку про неможливість вручення конверту у зв'язку з не проживанням [PERSON] за вказаною адресою. Відповідач відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 128 ч. 4 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законодавством порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій: відомостей з ЄДРПОУ (реєстраційний номер відомостей ГУС_3384), нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», позивач є юридичною особою, яка має право на надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2010 року, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», [PERSON] дав згоду банку встановлювати кредитний ліміт та в будь-який момент його змінювати (зменшувати або збільшувати), погодився з тим, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг», відповідач на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.03.2010 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], у зв'язку з порушеннями умов кредитного договору, зобов'язання за вказаним договором не виконав, в результаті чого, станом на 31.08.2017 року, заборгованість відповідача перед банком становить 20 505,46 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 298,53 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 154,29 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 3 600,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 952,64 грн. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання, настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що суду надано достатньо доказів укладення між сторонами договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за договором у добровільному прядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved