Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що помер [INFO]. Позов мотивується тим, що померлий є батьком позивача, 06.02.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та не встиг зареєструвати право власності на своє ім'я. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність реєстрації майнових прав на померлого, інших спадкоємців немає. Зазначене змусило звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача та третя особа підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Судом встановлено: 06.02.2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщина складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м. (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2014 року, складеною державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Толстих Н.М., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність реєстрації майнових прав на померлого на квартиру [ADDRESS] (а.с.4). З копії спадкової справи №429/2014 щодо майна [PERSON], не встановлено інших спадкоємців (а.с.35). Частиною 1 ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл.29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст.392 ЦК України. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги сторін підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця за законом у нотаріальному порядку. З огляду вищезазначеного суд вважає позовна вимога про визнання права власності обґрунтована, та така, що підлягає задоволенню. Однак, вимога про встановлення порядку виконання рішення не обґрунтована, так як законом встановлено чіткий порядок виконання судового рішення про визнання права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Outcome: partial