Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником вказаного житлового будинку. За вказаною вище адресою зареєстрована відповідач, проте з 2006 року за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному будинку призводить до порушення його прав, як власника, адже весь час він оплачує комунальні послуги та несе витрати на його утримання відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у будинку. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Від відповідача повернувся конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.1983, належить житловий будинок [ADDRESS] . Дана обставина також підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. /а.с.9-11/ Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 4066 від 01.08.2019 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . /а.с.15/ Відповідно до довідки голови квартального комітету № 52 від 26.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2006 року. /а.с.12/ В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач за місцем реєстрації не мешкає з 2006 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявила бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає йому належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню належного йому будинку, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved