Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 23.05.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, спільних дітей вони не мають, сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди, вподобання, між ними постійно виникають сварки та лайки, він тяжко хворіє, потребує спокою, якого відповідачка йому не забезпечує, спільного господарства вони не ведуть, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик до суду, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 23.05.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [INFO], є інвалідом 2 групи від захворювання, пов»язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, належить до числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, користується пільгами, встановленими для ветеранів війни - інвалідів війни 2 групи, що стверджується копіями пенсійного посвідчення, посвідчення потерпілого 1 категорії та посвідчення ветерана війни. За даними паспорта позивач зареєстрований [ADDRESS], за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області [PERSON] [INFO] зареєстрована [ADDRESS]. В позовній заяві позивач вказує на те, що за станом здоров»я він є хворою людиною, йому потрібний спокій, наміру зберігати сім'ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Судом приймається до уваги стан здоров»я позивача, який є інвалідом 2 групи, також ті обставини, що сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу з «Панфьорова» на «Маніло», але заяви до суду про відновлення їй дошлюбного прізвища не подавала, а тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище - «Маніло». На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене та

Outcome: approved