Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд зобов`язати Шевченківський ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області зняти арешт з транспортного засобу марки ГАЗ-5312-СПГ, держ. номер № [NUMBER] , 1989 року випуску, номер кузову № [NUMBER] , вантажний фургон, та виключити інформацію про арешт авта з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання відповідачі не явилися. Позивач просив справу розглядати без його участі. При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, відзиву не подали, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Так, 04.09.2012 Відповідач-1 (в особі державного виконавця Харченко О. Г.) в рамках зведеного виконавчого провадження № 35/14 про стягнення коштів з Відповідач-2 за посередництва Філії 08 приватного підприємства «Нива - В. Ш.» (ЄДРПОУ 33668915) продав Позивачу на аукціоні автомобіль марки ГАЗ-5312-СПГ, держ. номер № [NUMBER] , 1989 року випуску, номер кузову № [NUMBER] , вантажний фургон, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - [NUMBER] (далі - ТЗ). Купівля ТЗ була оформлена протоколом № 0812083-1 проведення аукціону з реалізації арештованого майна від 04.09.2012 (далі - Протокол) і актом державного виконавця про проведений аукціон з реалізації рухомого майна від 17.09.2012. Отже, Позивач купив ТЗ, ставши переможцем зазначеного аукціону і сплативши 10 475,00 грн. через банк, про що є відповідні квитанції. Згодом Позивач звернувся до питання переоформлення свідоцтва про реєстрацію ТЗ в сервісних центрах МРЕВ органів національної поліції України. Проте ці органи не змогли видати нове свідоцтво, адже послалися, що на ТЗ накладено арешт Відповідачем-1. Позивач звернувся до Відповідача-1, який 14.05.2018 р. повідомив, що 19.03.2018 р. зробив запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про арешт транспортного засобу в межах ВП № 50155235 про стягнення коштів з Відповідача-2 на користь третіх осіб, а також, що не буде знімати арешт з ТЗ Позивача, а також порадив звертатися до суду. За ч. 6 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до аб. 3 п. 15 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затв. постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388, у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться (далі - Постанова-1388). Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача на майно за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Законодавець не пов`язує виникнення у особи права власності на транспортний засіб з реєстрацією такого в підрозділах ДАІ відповідно до Постанови-1388. Отже, право власності Позивача на ТЗ було набуте добросовісним способом. За ч. 1-2 ст.16 ЦКУ, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 391 ЦКУ вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved