Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що в період шлюбу за рахунок спільних коштів в інтересах сім`ї була придбана квартира [ADDRESS] , вартість якої на день подання позову складає 511980,00 грн. На даний момент квартира знаходиться у володінні та користуванні відповідачки. Відповідачка позбавила позивача можливості користуватись спільною квартирою і користується нею в особистих цілях з травня 2018 року. З метою захисту своїх майнових прав позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити між ним та відповідачем спільне сумісне майно, набуте під час шлюбу, а саме придбану відповідачем за договором купівлі-продажу від 20.01.2015 року квартиру [ADDRESS] , наступним чином: визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в частині Ѕ, зменшивши частку відповідача в праві власності на вказану квартиру з 1/1 до Ѕ без реального поділу квартири. У судове засідання сторони не з`явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої вимоги підтримав, а відповідачка визнала їх. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що з 27.09.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07.09.2018 року розірвано (а.с.7) У період шлюбу сторонами придбано наступне нерухоме майно: На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 20.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Чернишенко В.В., [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.12.2019 року №191266364 (а.с.8) Вартість квартири [ADDRESS] становить 511980,00 грн., що підтверджується Звітом про оцінку майна Суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Надійна справа» від 09.12.2019 року (а.с.9) 18.02.2020 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , набуті подружжям за час шлюбу, а тому належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і підлягають поділу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи наявний спір в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги надані сторонами та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 1279 грн. 50 коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 1279 грн. 50 коп., згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 3100 грн. 00 коп.

Outcome: approved