Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що являється власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], онука - [PERSON] , [INFO] та онука - [PERSON], [INFO] Однак, з 2000 року та по теперішній час відповідачі за місцем реєстрації не проживають без поважних причин. Ніяких особистих речей в будинку немає. Відповідачі також не приймають жодної участі щодо утримування будинку, сплати комунальних послуг та послуг по вивозу сміття. Відповідачі як члени його сім'ї не приймають ніякої участі в утриманні житлового будинку, чим порушують його права як власника будинку та цим самим перешкоджають вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, змінюючи позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації , просить визнати відповідачів , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення про виклик до суду /а.с.41/ . З опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються інформовані про розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомили. Внаслідок чого суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити , виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч. 1 ст. 3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України; - ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст.71 ч.1 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; -ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку; - ч.2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом досліджено: - Свідоцтво про право власності [PERSON] на спірну квартиру /а.с.6/; - Довідка про склад сім'ї /а.с.8/; - Акт №59 ПП «Житлосервіс» від 07.05.2014 року /а.с.9/; Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, враховуючи, що факт непроживання відповідачів без поважних причин понад один рік у належній позивачу на праві власності квартирі підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідачів, витрати позивача по зверненню до суду . На підставі наведеного та

Outcome: approved