Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що [INFO] року померла його дружина, [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2014 року встановлено факт перебування його з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] та земельну прибудинкову ділянку. У встановлений законом строк він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35541981 від 28.10.2013 року, номер у спадковому реєстрі 55213195. Йому стало відомо, що дружина, [PERSON], заповіла належне їй майно відповідачу, [PERSON], яка також подала заяву про прийняття спадщини. Заповіт був складений та зареєстрований 12.09.2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського округу [PERSON], про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31655403 від 12.09.2012 року, номер у Спадковому реєстрі 53373804. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2014 року, винесеною приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки за тією ж адресою. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є неможливість надати нотаріусу оригінали документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку. Земельна ділянка, яка належить [PERSON] не є майном, набутим подружжям за час шлюбу, і не підлягає поділу між ними, оскільки дружина безоплатно отримала її в приватну власність у 1996 році, використавши своє право громадянина на приватизацію. В даному випадку правовідносини подружжя щодо спірної земельної ділянки виникли у 1996 році, а тому регулюються нормами КпШС України, за якими приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] як на частку в спільному майні подружжя та на 1/2 частину спадкового майна, як непрацездатного спадкоємця першої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON], а всього на 3/4 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0508 гектарів в межах згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] в м. Кіровограді, в порядку спадкування обов'язкової частки у спадщині після смерті [INFO] року [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 22 КпШС України ( в редакції 1969 року ) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. До спільної сумісної власності не належить майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Судом встановлено, що згідно архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 19 вересня 2014 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.06.1957р. № 2-3539, акт готовності від 10.06.1963 р. № 391, належить будинок [ADDRESS] ( а.с. 12 ). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 24 грудня 1996 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради народних депутатів від 12 червня 1996 року № 353, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3376, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0508 гектарів в межах згідно з планом, розташована по [ADDRESS] в м. Кіровограді ( а.с. 14 ). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 18 жовтня 2013 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції вбачається, що [INFO] року померла [PERSON] ( а.с. 5 ). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2014 року встановлено факт перебування [PERSON], [INFO], у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, з 25 листопада 1954 року по дату її смерті ( а.с. 6-7 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] Згідно заповіту від 12 вересня 2012 року, складеного [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2023 видно, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила наступне розпорядження: усі її права та обов'язки, які їй належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе інше майно, де б воно і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO] ( а.с. 17 ). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2014 року вбачається, що відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, [ADDRESS] у зв'язку з тим, що [PERSON] не зміг надати оригінали документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та земельну ділянку у зв'язку з чим у нотаріуса відсутня змога продовжувати будь - які нотаріальні дії з приводу оформлення спадщини ( а.с. 18 ). Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 листопада 1954 року по дату її смерті, знайшов підтвердження факт, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка за адресою: м. Кіровоград, [ADDRESS] належали померлій [PERSON] з 1957 року, спадщину позивач прийняв своєчасно, проте, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] було роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, у зв'язку з тим, що [PERSON] не зміг надати оригінали документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та земельну ділянку, тому позивачу у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, [ADDRESS] було відмовлено, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а як наслідок наявності підстав для їх задоволення. У відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1941 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved