Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 15.05.2008 року між АБ «Синтез» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №150508/1, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для споживчих цілей з максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією 250 000 доларів США та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 18 % річних, строком з 15.05.2008 року до 14.05.2010 року. Зазначає, що відповідач, відповідно до вимог п.п. 3.2. кредитного договору зобов'язався погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам відповідно до його умов. Крім того, зазначає, що відповідно до п.8.2. кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, відповідач зобов'язався сплачувати Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожен день прострочення платежу (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу та згідно із п 8.3. кредитного договору. Крім того, у випадку порушення відповідачем зобов'язань передбачених п.п. 5.1., 5.3. кредитного договору зобов'язався сплатити Банку також за кожен випадок порушення штраф у розмірі 2% від суму кредиту зазначеної в п.1.2. цього договору. Вказує, що 12.01.2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал», було укладеного договір відступлення права вимоги №120109/1, згідно умов якого АБ «Синтез» передав, а позивач прийняв всі права вимоги за вищезазначеним договором кредитної лінії №150508/1 від 15.05.2008 року. Звертає увагу суду на те, що відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, в зв'язку з чим, станом на 11.11.2013 року має заборгованість перед позивачем всього в сумі 2 186 144 гривні 01 копійка, з яких: непогашена основна кредитна заборгованість - 200 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 598 600 гривень; непогашені відсотки за користування кредитом - 26 200 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 209 416 гривень 60 копійок; пеня за несплачену основну кредитну заборгованість та нараховані відсотки за користування кредитом - 42 307 доларів США 32 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 338 162 гривень 41 копійок; штраф згідно п. 8.3. кредитного договору (за порушення обов'язку страхування ставного майна) - 5 000 доларів США, що в еквіваленті по куpcy НБУ становить - 39 965 гривень, в зв'язку з чим останній вимушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст. 224 ЦПК України - у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено в судовому засіданні, між АБ «Синтез» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №150508/1, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для споживчих цілей з максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією 250 000 доларів США та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 18 % річних, строком з 15.05.2008 року до 14.05.2010 року (а.с.4-11). Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2009 року між АБ «Синтез» та ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал», було укладеного договір відступлення права вимоги №120109/1, згідно умов якого АБ «Синтез» передав, а позивач прийняв всі права вимоги за вищезазначеним договором кредитної лінії №150508/1 від 15.05.2008 року (а.с.12-14). Відповідно до вимог п.п. 3.2. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до п.8.2. кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, відповідач на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожен день прострочення платежу (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, слід зазначити, що факт невиконання умов кредитного договору відповідачем підтверджується розрахунком заборгованості від 18.03.2013 року (а.с.18-19), оскільки останній систематично порушує виконання зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій. Як вбачається з матеріалів справи, з метою захисту власних інтересів, 13.06.2012 року позивач звернувся до відповідача з відповідним листом № 1306/4 ( а.с.20), про що свідчить підпис останнього на поштовому повідомленні про вручення цього листа, однак вказана вимога була залишена без виконання. В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останнього непогашеної основної кредитної заборгованості в сумі 200 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 598 600 гривень; непогашених відсотків за користування кредитом в сумі 26 200 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 209 416 гривень 60 копійок, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу згідно п. 8.3. кредитного договору (за порушення обов'язку страхування ставного майна) - 5 000 доларів США, що в еквіваленті по куpcy НБУ становить - 39 965 гривень, слід зазначити наступне. Згідно із п 8.3. кредитного договору, при порушенні відповідачем зобов'язань передбачених п.п. 5.1., 5.3. кредитного договору він сплачує Банку за кожен випадок порушення штраф у розмірі 2% від суму кредиту зазначеної в п.1.2. цього договору, а саме в сумі 5 000 доларів США, що в еквіваленті по куpcy НБУ становить - 39 965 гривень, за порушення відповідачем п.5.3. кредитного договору, оскільки останнім не було застраховано майно, яке було передано в забезпечення виконання зобов'язання відповідно до п. 5.1. кредитного договору. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем були порушені вимоги п.5.3. кредитного договору щодо страхування майна, яке було передано в забезпечення виконання зобов'язання відповідно до п. 5.1. кредитного договору, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несплачену основну кредитну заборгованість та нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 42 307 доларів США 32 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 338 162 гривень 41 копійок, слід зазначити наступне. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України визначено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з останнього пеню за невиконання умов договору, однак суд не може погодитись з правильністю нарахування пені за несплачену основну кредитну заборгованість та нараховані відсотки за користування кредитом саме в такому розмірі, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості, наданому позивачем період її нарахування обрахований з 12.11.2012 року, а позовну заяву до суду було подано 14.11.2013 року, в зв'язку з чим стягненню підлягає пеня за несплачену основну кредитну заборгованість та нараховані відсотки за користування кредитом за період з 14.11.2013 року, що складає 41 996 доларів США 79 центів, що в еквіваленті по куpcy НБУ становить - 335 680 гривень 34 копійки. В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача непогашеної основної кредитної заборгованості - 200 000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 598 600 гривень; непогашених відсотків за користування кредитом - 26 200 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 209 416 гривень 60 копійок; пені за несплачену основну кредитну заборгованість та нараховані відсотки за користування кредитом за період з 14.11.2013 року, що складає 41 996 доларів США 79 центів, що в еквіваленті по куpcy НБУ становить - 335 680 гривень 34 копійки, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 214 гривні 93 копійки, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.3). На підставі ст.ст. 11,14,15,16, 22, 512, 514, 520, 546, 572, 573,574, 576, 582, 583,584,585,586,587,589,590,1054-ЦКУкраїни,

Outcome: approved