Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням від 06.05.1992, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації. В спірному будинку крім нього також зареєстрований його син [PERSON] , який з 2004 року фактично в ньому не мешкає, так як на теперішній час постійно мешкає в Канаді. Всі обов`язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідач спірним будинком не користується, не цікавиться, особистих речей в ньому не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того додав, що його син на теперишній час постійно проживає в місті Ванкувер, Канада та не має наміру повертатись. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки постійно мешкає в місті Ванкувері та повертатись в Україну не планує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 06 травня 1992 року, будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується домовою книгою. Відсутність відповідача у спірній квартирі понад рік підтверджується заявою відповідача [PERSON] , а також актом, складеним 23 лютого 2012 року головою КСН «Дружба». Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зокрема, у позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved