Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до Липовецького районного суду із позовом до Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що [INFO] в с. Сиваківці Липовецького району помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно спадкодавця складається із земельної ділянки, розташованої на території Сиваковецької сільської ради, площею 2,0140 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який належав покійному на підставі державного акта. За життя [PERSON], 01.03.2001 року, був складений заповіт, посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, зареєстрований в Реєстрі за № 15, на ім'я її дочки (його внучки) [PERSON], яка спадщину не приймала, на неї не претендує та відмовилась від спадщини за заповітом, про що надала відповідну заяву нотаріусу. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, об'єкт спадкування позивачка прийняла протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини фактично, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки я у квітні-травні 2001 року обробляла його земельну ділянку, а в червні-серпні 2001 року проводила поточний ремонт його житлового будинку. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом до майна покійного - відсутні. Вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування вищевказаної земельної ділянки вона не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця, в зв'язку із чим їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На думку позивача, вона має право на спадкування майна померлого батька, однак реалізувати своє право в нотаріальному порядку вона позбавлена можливості, тому просила суд визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO] в с. Сиваківці Липовецького району, на земельну ділянку, розташовану на території Сиваковецької сільської ради, площею 2,0140 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 06713, виданого 20.03.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за порядковим номером № 383; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Сиваковецької сільської ради Липовецького району - сільський голова Рябіщук З.В. в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві вказав, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами, передбаченими ч.2 ст.158 ЦПК України, щодо розгляду справи за їх клопотанням у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України, а відтак здійснює розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, вивчивши та дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Сиваківці Липовецького району помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим [PERSON] 01.03.2001 року, на що вказує заповіт, що посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району 01.03.2001 року та зареєстрований за №15, що міститься в матеріалах Спадкової справи до майна померлого № 263/2013, який не змінений та не скасований. Ураховуючи те, що спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року (до набрання чинності ЦК України 2004 року), застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., про що було надано судам роз'яснення у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року. Судом із здобутих у справі доказів встановлено, що спадкове майно спадкодавця складається із земельної ділянки, розташованої на території Сиваковецької сільської ради, площею 2,0140 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 06713. Вказане підтверджується витягом № 1683 від 05.12.2013 року, зробленим начальником відділу Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Належність спадкової маси спадкодавцю підтверджується також повідомленням Відділу Держкомзему у Липовецькому районі Вінницької області від 28.11.2013 року за №01-07/1306, де зазначено, що взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 06713, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за порядковим номером № 383 від 20.03.2001 року. Як вбачається із матеріалів Спадкової справи, [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, спадщину не приймала, на неї не претендує та відмовилась від спадщини за заповітом, про що надала нотаріусу заяву відповідного змісту, зазначивши, що не заперечує аби свідоцтво про право на спадщину на все майно було видане на ім'я її матері - позивачки у справі [PERSON] Згідно свідоцтва про народження позивача серія ЯЦ №560882 та свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], судом з'ясовано, що позивачка приходиться дочкою померлому. Факт родинних відносини між позивачем та спадкодавцем доводиться також довідками виданими виконкомом Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області від 12.08.2013 року за №533, 484, згідно яких констатовано, що до складу сім'ї покійного [PERSON], [INFO], входили: дружина [PERSON], яка померла [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Наведені відомості підтверджені записами погосподарських книг за 2001 - 2005 роки. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, об'єкт спадкування позивачка прийняла протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини фактично, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки у квітні-травні 2001 року обробляла земельну ділянку, а в червні-серпні 2001 року проводила поточний ремонт належного спадкодавцеві житлового будинку. Вказане підтверджується відповідною довідкою сільської ради за №484 від 12.08.2013 року та відповідно заявою позивачки поданою нею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, які знаходяться серед матеріалів спадкової справи №263/2013, заведеної Липовецькою державною нотаріальною конторою Вінницької області 15.11.2013 року після смерті [PERSON]. Відтак судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги, у відповідності до ст.. 529 ЦК Української PCP в редакції 1964 p.. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом - відсутні, про що свідчать документи Спадкової справи. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке за життя належало спадкодавцю [PERSON] Вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування земельної ділянки, позивачка не має можливості, оскільки нею не пред'явлений правовстановлюючий документ не земельну ділянку на ім'я спадкодавця у зв'язку із його втратою. Викладене підтверджується постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15.11.2013 року, якою [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Сиваковецької сільської ради після смерті [PERSON], 19.03.2001 року. Судом з'ясовано, що вказані правовідносини регулюються ст.525, 526, 527, 529,534, 548, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Ураховуючи наведене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору суд дійшов до переконання, що позивачка має право на спадкування як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], однак оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, судам було надано наступні роз'яснення, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені нею у позовній заяві, які ґрунтуються на нормах законодавства чинного на момент виникнення вказаних правовідносин, відтак її порушене право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст.16, 392 УК України, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року та

Outcome: approved