Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.12.2015 р. з вказаним позовом, в якому просив визнати наказ Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 р. № 127-О Про звільнення [PERSON]Я. протиправним та скасувати його; визнати наказ приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод від 09.12.2015 р. № 926-ос протиправним та скасувати його; зобовязати Міністерство інфраструктури України поновити [PERSON] на посаді керівника приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод; стягнути з приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод середній заробіток за час вимушеного прогулу. В своїх вимогах позивач та в судовому засіданні його представник зазначають наступне. Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.11.2014 р. № 229-О [PERSON] призначено на посаду [PERSON] Правління приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року на умовах контракту № 19-V, укладеного між Позивачем та Відповідачем в цей день, строком з 28 листопада 2014 року до 27 листопада 2018 року включно. Наказом Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 р. № 127-О Про звільнення [PERSON]Я. останнє звільнило Позивача з роботи з посади [PERSON] правління ПрАТ КЕВРЗ з 11.08.2015, відповідно до п. 8 ч.1 ст.36 КЗпПП України з підстав, передбачених укладеного з ним контракту, з достроковим його розірванням. Наказом Приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод від 09.12.2015 № 926-ос останнє з 09 грудня 2015 року припинило повноваження Позивача на посаді [PERSON] правління ПрАТ КЕВРЗ відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з підстав, передбачених укладеного ним контракту, з достроковим його розірванням. Вищезазначені накази позивач вважає протиправними, такими що порушують його трудові права, підлягають скасуванню. Зазначають, що на час призначення позивача на вказану посаду ПрАТ Київський електровагоноремонтний завод знаходився к збитковому стані, з кредиторською заборгованістю, браком обігових коштів і якісна організація роботи позивачем у 2014 р. зумовила нормалізацію роботи ввіреного йому підприємства, перевиконання фінансового плану, однак з 11.08.2015 р. по 08.12.2015р. позивач перебував на лікарняному і після виходу на роботу 09.12.2015 р. йому були вручені два накази : 1. Наказ Мінінфраструктури від 10.08.2015 № 127-0 Про звільнення [PERSON]Я. з посади [PERSON] правління ПрАТ КЕВРЗ з 11.08.2015, відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КзПП України з підстав, передбачених укладеного з ним контракту, з достроковим його розірванням. Підставами для вищевказаних дій Відповідача стали: підпункти г) та л) пункту 32 контракту від 27.11.2014 № 19-У, службова записка директора Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту [PERSON] від 23 червня 2015 року №45/926-15, погодження голови Київської міської державної адміністрації [PERSON] від 17 липня 2015 року № 001-2381. Також, пунктом третім цього наказу зазначено, що у разі тимчасової непрацездатності [PERSON] правління приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод [PERSON] датою звільнення вважати перший робочий день, який слідує за останнім днем періоду його тимчасової непрацездатності, що не перевищує встановленого законом строку. 2.Наказ ПрАТ КЕВРЗ від 09.12.2015 № 926-ос без реквізиту щодо назви наказу, яким Відповідач-2 з 09 грудня 2015 року припинив повноваження Позивача на посаді [PERSON] правління ПрАТ КЕВРЗ відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КзПП України з підстав, передбачених укладеного з ним контракту, з достроковим його розірванням. Підставами для вищевказаних дій Відповідача-2 стали: п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підпункти г) та л) пункту 32 контракту від 27.11.2014 № 19-У, службова записка директора Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту [PERSON] від 23 червня 2015 року №45/926-15, погодження голови Київської міської державної адміністрації [PERSON] від 17 липня 2015 року № 001-2381, наказ Міністерства інфраструктури України Про звільнення [PERSON]Я. від 10.08.2015 № 127-0. Позивач вважає, що наказ Міністерства інфраструктури від 10.08.2014 № 127-Р є протиправним, таким що порушує його трудові права, та підлягає скасуванню з наступних причин Пунктом 32 контракту від 27.11.2014 № 19-У (далі - Контракт) укладеного між Відповідачем та Позивачем визначені підстави для звільнення з посади [PERSON] виконавчого органу ПрЛТ Київський електровозоремонтний завод, та розірвання контракту з ініціативи Вищого органу [PERSON] до закінчення терміну його дії - тобто дострокового припинення Контракту, як особливої форми трудового договору. Підпунктами г) і л), які визначені у Наказі про звільнення як основна підстава для розірвання договору у даному випадку, визначено, що контракт з ініціативи Вищого органу [PERSON] може бути розірваний зокрема, у разі: г) неподання (несвоєчасного подання) на затвердження Вищому органу [PERSON] річного фінансового плану з поквартальною розбивкою [PERSON] або неякісного його складання, що призвело до його не затвердження у встановлені законодавством строки, або порушення порядку здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектора економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів відповідно до постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 №899 та пункту 19 цього контракту; л) невиконання [PERSON] виконавчого органу затвердженого фінансового плану. Щодо неподання (несвоєчасного подання) на затвердження Вищому органу [PERSON] річного фінансового плану з поквартальною розбивкою [PERSON] або неякісного його складання, що призвело до його не затвердження у встановлені законодавством строки. Відповідно до и. 4 Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 21 червня 2005 року № 173 (далі - Наказ № 173), який діяв на момент затвердження фінансового плану [PERSON] на 2015 рік, проект фінансового плану підприємства з пронумерованими, прошнурованими та скріпленими печаткою сторінками у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 у паперовому та електронному вигляді подається органу, уповноваженому управляти державним майном або корпоративними правами держави, до 15 червня року, що передує плановому. Також, відповідно до п. 5 Наказу № 173 органи, уповноважені управляти державним майном або корпоративними правами держави, у місячний строк здійснюють аналіз проекту фінансового плану підприємства з обов'язковим порівнянням його показників з показниками фінансово-господарської діяльності підприємства за два попередні роки, приймають рішення щодо затвердження/погодження фінансового плану або повернення його на доопрацювання та в письмовій формі повідомляють підприємство про прийняте рішення. Крім того, у відповідності до п. 4.2. Інструкції щодо складання та затвердження фінансових планів, надання звітності про їх виконання підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Міністерства, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 15 червня 2011 року № 152 Про складання фінансових планів підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Міністерства інфраструктури України, Міністерство у тижневий термін здійснює аналіз проекту фінансового плану підприємства з обов'язковим порівнянням його показників з показниками фінансово-господарської діяльності підприємства за два попередні роки, за результатами аналізу готує висновок щодо їх затвердження або відхилення. У разі відхилення, фінансовий план з супровідним листом повертається на доопрацювання. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.75 Господарського кодексу України фінансовий план підприємств підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому, органами до сфери управління яких вони належать. Абзацом третім п. 5 Наказу № 173 передбачено, що органи, уповноважені управляти державним майном, затверджують фінансовий план підприємства, а органи, уповноважені управляти корпоративними правами держави, або затверджують фінансовий план підприємства, або погоджують проект фінансового плану підприємства до 1 вересня року, що передує плановому, та в паперовому й електронному вигляді подають до Міністерства економіки України і Міністерства фінансів України завізовані та завірені печаткою копії затверджених/погоджених фінансових планів підприємств разом із пояснювальною запискою. Так, фінансовий план [PERSON] разом із супровідним листом від 16 червня 2014 року № 56-ЕВ був наданий до Міністерства інфраструктури України за підписом [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON], звільненого з посади [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22 серпня 2014 року № 157-0. В свою чергу цим же наказом, з 27 серпня 2014 року, Позивач призначений на посаду виконуючого обов'язки [PERSON] Правління лише, тобто фінансовий план складено та подано на затвердження ще до моменту призначення Позивача на посаду виконуючого обов'язки. 28 серпня 2014 року листом Міністерства інфраструктури України № 45/1404-14 раніше наданий проект фінансового плану на 2015 рік повернено на доопрацювання у зв'язку зі зміною керівника [PERSON] із терміном доопрацювання до 05 вересня 2014 року. 04 вересня 2014 року листом [PERSON] № 81/ЕВ проект фінансового плану повторно направлено до Міністерства інфраструктури. Будь-яких інших листів Міністерства інфраструктури стосовно доопрацювання фінансового плану, неякісного його складання [PERSON] не надходило. Таким чином, питання неподання (несвоєчасного подання) на затвердження Вищому органу [PERSON] річного фінансового плану з поквартальною розбивкою [PERSON] або неякісного його складання, що призвело до його не затвердження у встановлені законодавством строки не може розглядатися у зазначеній ситуації, оскільки Позивач не був призначений на посаду [PERSON] Правління [PERSON] на момент початку погодження проекту фінансового плану [PERSON], а також Відповідачем протягом всього часу його розгляду не надавалось [PERSON] будь-які письмові зауваження щодо доопрацювання даного документа. Очевидним є те, що всупереч нормам чинного законодавства Міністерство інфраструктури України безпідставно порушило строки затвердження фінансового плану [PERSON], основного планового документа, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів, та який затверджено лише у травні 2015 року, про що згадано у вище зазначеній службовій записці [PERSON] Щодо порушення порядку здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектора економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів відповідно до постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 №899 та пункту 19 нього контракту пояснюють, що товариством у першому кварталі 2015 року дійсно здійснено витрати на суму 331 тис. гри. (без ПДВ), віднесені до капітальних інвестицій. Відповідно до звіту керівника підприємства про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, майнового стану підприємства та показників і умов преміювання за перший квартал 2015 року, наданого згідно порядку, затвердженого Наказом № 173, до складу інвестицій увійшли суми коштів, що складають, зокрема виготовлення штампів, стендів, пристосувань для безперебійної роботи цехів підприємства, забезпечення належних умов праці робітників; виготовлення металевого каркасу під ванну гальванічної дільниці. Також до таких витрат віднесено вартість спецодягу (строк експлуатації, якого перевищує 1 календарний рік та який відповідно до П(С)БО віднесено до складу основних засобів, група інші необоротні матеріальні активи) для працівників [PERSON], що є прямим зобов'язанням, визначеним ст. 163 КЗпП України, ст. 8 Закону України Про охорону праці. Крім того, у складі вище перерахованих капітальних інвестицій відображено вартість послуг та товарів, зобов'язання щодо оплати яких були здійснені [PERSON] у 2014 році, але документи, що є підставою обліку таких господарських операцій було складено лише у 2015 році після фактичного закінчення таких операцій. Отже, з вище зазначеного випливає, що здійснення вище перерахованих витрат є обґрунтованим, не порушує п. 19 Контракту та норми постанови Кабінету [PERSON] України від 03 жовтня 2012 року № 899 Про порядок здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектору економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку, оскільки дані витрати безпосередньо пов'язані з виробництвом та реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг), впливають на забезпечення належних умов та охорону праці, здійснення безперебійної господарської діяльності підприємства. Крім того, як уже зазначалося має місце невчасне затвердження фінансового плану [PERSON] Відповідачем-1 з незалежних від Позивача причин. З приводу невиконання [PERSON] виконавчого органу затвердженого фінансового плану стверджують, що з урахуванням вузької спеціалізації підприємства, а також того, що на сьогоднішній день основним замовником послуг [PERSON] являється ДАЗТУ Укрзалізниця та залізниці України, а для нормального функціонування підприємства необхідне завантаження його виробничих потужностей капітальними ремонтами електропоїздів, з початку призначення на відповідну посаду Позивачем здійснювались всі можливі заходи щодо виконання запланованих на 2015 рік показників. З метою часткового завантаження виробничих потужностей підприємства, на виконання відповідних доручень щодо імпортозаміщення продукції, що постачається з Російської федерації, направлено відповідні листи до ДП Укрзалізничпостач стосовно налагодження безперебійного випуску запасних частин для залізниць. Укладалися договори на виготовлення запасних частин, ремонт лінійного обладнання безпосередньо із залізницями України (ДТГО Львівська залізниця, ДП Одеська залізниця, ДП Південна залізниця та ін.). Крім того направлено відповідні листи КП Київпастранс стосовно надання послуг з проведення ремонтів та модернізацій електропоїздів Міської електрички. Заводом під керівництвом Позивача було розпочато переговори з представниками ДП Українська залізнична швидкісна компанія щодо виконання ремонтів колісних пар із заміною елементів швидкісних електропоїздів HRCS2 (Hyundai). У січні 2015 року за ініціативи Позивача [PERSON] взято участь у відкритих торгах на закупівлю послуг з комплексної модернізації вагонів метрополітену типу Е та його модифікації з впровадженням асинхронного тягового приводу. Проте, незважаючи нате, що ПрАТ КЕВРЗ надано найбільш низьку цінову пропозицію, її відхилено. В ході ведення переговорів з японськими постачальниками енергозберігаючого обладнання розглянуто питання можливості застосування таких технологій у ході проведення модернізацій електропоїздів. З даного питання налагоджено відносини з ITOCHU Plantech Inc., а також розглядалась можливість співпраці з ПАТ Крюківський вагонобудівний завод. За ініціативи Позивача було прийнято рішення щодо налагодження господарських відносин з відповідними структурами країн ближнього зарубіжжя (Молдова, Білорусія, Грузія) та направлено відповідні листи-пропозиції (від 20 жовтня 2014 року № 6ТО/1972, від 28 жовтня 2014 року № С-111/426ТО/1974, від 05 листопада 2014 року № С-111/446ТО/1979) щодо співробітництва. Про критичну фінансово-господарську ситуацію Позивачем інформувалися: Міністерство інфраструктури України, яке відповідно до Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року № 581/2011, визначає пріоритетні напрями та здійснює відповідні заходи щодо формування та реалізації державної політики у сфері залізничного транспорту, в тому числі Департамент державної політики в галузі залізничного транспорту, який входить до структури Міністерства інфраструктури України; Державна адміністрація залізничного транспорту Укрзалізниця, яка відповідно до Закону України Про залізничний транспорт є органом управління залізничним транспортом, підпорядкованим центральному органу виконавчої влади в галузі транспорту, здійснює управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної власності, крім того має виключну компетенцію щодо здійснення регулювання виробничо-господарською діяльністю у сфері організації і забезпечення цього процесу залізницями, підприємствами, установами та організаціями; Кабінет [PERSON] України. Вищезазначеним суб'єктам направлено серед інших зокрема наступні листи: лист [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON] № С-111/66 від 26 грудня 2014 до [PERSON] інфраструктури України [PERSON] про катастрофічну ситуацію щодо завантаження виробничих потужностей підприємства замовленнями Укрзалізниці; лист [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON] № С-111/03 від 19 січня 2015 року до [PERSON] інфраструктури України [PERSON] про ситуацію щодо завантаження виробничих потужностей підприємства замовленнями Укрзалізниці в першому кварталі 2015 року та на 2015 рік в цілому; лист [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON] № С-111/11 від 16 лютого 2015 року до [PERSON] інфраструктури України [PERSON] про катастрофічну ситуацію підприємства; лист [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON] № С-111-42 від 21 травня 2015 року до Прем'єр-міністра України [PERSON] з проханням посприяти у вирішенні питання щодо завантаження ПрАТ КЕВРЗ. В зазначених листах Позивачем сповіщалось про об'єктивні причини збитковості підприємства, а також надано пропозиції, щодо покращення показників. Однак, більшість звернень або ігнорувалися або була одержана відповідь щодо неможливості надати допомогу для покращення фінансово-господарської ситуації [PERSON]. Так, листом заступника [PERSON]Кави від 29 січня 2015 року №994/24/10-15 Відповідач повідомив про неможливість вирішення питання завантаження виробничих потужностей [PERSON], зазначивши між іншим, що проектом плану не передбачено виконання капітального ремонту електропоїздів у І кварталі 2015 року. Це при тому, що для беззбиткової діяльності підприємства та збереження технологічного процесу необхідно відправляти в експлуатацію з капітально-відновлювального ремонту щонайменше 15 секцій моторвагонного рухомого складу в квартал, щоб окупити постійні накладні витрати (енергоносії, заробітна плата, витрати на утримання та ремонт основних фондів, амортизаційні відрахування та ін.). Таким чином, Позивачем було здійснено всі можливі заходи щодо реалізації запланованих показників фінансового плану першого кварталу 2015 року. Крім того, звертають увагу, що про критичний стан підприємства Позивач неодноразово інформував на відповідних нарадах, ініційованих Міністерство інфраструктури України. Так, 26 травня 2015 року на нараді стосовно підведення підсумків роботи приватних акціонерних товариств галузі залізничного транспорту за 4 місяці 2015 року, управління корпоративними правами щодо яких здійснює Мінінфраструктури за головуванням заступника [PERSON] [PERSON] Під час зазначеної Наради Позивач в черговий раз доповів про критичний стан підприємства виступив з доповіддю, в якій надав інформацію про поточний стан фінансово-господарської діяльності [PERSON], про проведену роботу щодо виконання фінансового плану [PERSON] та про об'єктивні причини, які призвели до збитковості [PERSON], однією з яких є відсутність замовлень з боку Укрзалізницею. Крім цього, Позивач наголошував на непогодженні Укрзалізницею вартості ремонтів секцій електропоїздів, лінійного обладнання, запасних частин, що призвело до значного ускладнення укладення договорів із залізницями України навіть при наявності виділеного їм ремонтного фонду, оскільки доведена [PERSON] Укрзалізницею вартість ремонтів не відповідає ринковій, і в умовах значного здорожчания товарів, енергоносіїв, валютних коливань, призводить до недоотримання прибутку ПрАТ КЕВРЗ та збитковості в 1 кварталі. З протоколу згаданої наради вбачається, що критична ситуація, а також невиконання планових показників спостерігається практично на усіх підприємствах, управління якими здійснює Відповідач. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечила проти вимог позивача, посилаючись на їх необґрунтованість та просила суд відмовити в задоволенні позову. Надала письмові заперечення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що наказом Міністерства інфраструктури України від 27.11.2014р. №219-О, головою правління ПрАТ Київський електровагоноремонтний завод на умовах контракту на термін з 24 листопада 2014 до 27 листопада 2018 року включно, було призначено [PERSON] і 27 листопада 2014 року з позивачем укладено контракт строком до 27 листопада 2018 року. Однак, наказом від 10.08.2015 р. № 127-О Міністерство інфраструктури України звільнило позивача з роботи з посади голови правління приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод з 11.08.2015 р. відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КзПП України з підстав, передбачених укладеного з ним контракту, з достроковим його розірванням. Пунктом 3 зазначеного наказу передбачено, що у разі тимчасової непрацездатності голови правління приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод [PERSON] датою звільнення вважати перший робочий день, який слідує за останнім днем періоду тимчасової непрацездатності, що не перевищує встановленого законодавством строку. З копій наданих позивачем лікарняних листів судом встановлено, що з 11.08.2015 р. по 08.12.2015 р. останній перебував на лікарняному, а 09.12.2015 р. [PERSON] вийшов на роботу та був звільнений з цієї дати з роботи з посади голови правління ПрАТ КЕВРЗ. При звільненні позивача у відповідності до вимог чинного законодавства ознайомлено з наказами про звільнення: наказом Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 р. № 127-О Про звільнення [PERSON]Я., наказом приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод від 09.12.2015 р. № 926-ос. Підставами звільнення, зазначеними у наведених вище наказах, є підпункти г) та л) пункту 32 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V, службова записка директора Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту [PERSON] від 23.06.2015 р. №45/926-15, погодження голови Київської міської державної адміністрації [PERSON] від 17.07.2015 р. № 001-2381. Так, пунктом 32 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V, укладеного між позивачем та Міністерством інфраструктури України, передбачені підстави для звільнення з посади голови виконавчого органу товариства та розірвання контракту з ініціативи Вищого органу [PERSON] до закінчення терміну його дії. Підпунктами г) і л), що є підставами звільнення та розірвання контракту з позивачем, визначено, що контракт з ініціативи Вищого органу [PERSON] може бути розірваний у разі: г) неподання (несвоєчасного подання) на затвердження Вищому органу [PERSON] річного фінансового плану з поквартальною розбивкою [PERSON] або неякісного його складання, що призвело до його не затвердження у встановлені законодавством строки, або порушення порядку здійснення витрат субєктами господарювання державного сектора економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів відповідно до постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 № 899 та пункту 19 цього контракту; л) невиконання головою виконавчого органу затвердженого фінансового плану. Ч.2 ст. 75 ГК України передбачено, що фінансовий план є основним плановим документом державного комерційного підприємства, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів. Згідно абзацу другого частини другої статті 75 Господарського кодексу України фінансовий план підприємств підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому, органами до сфери управління яких вони належать. Відповідно до п. 4 Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану субєкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 21.06. 2005 р. № 173, який діяв на час затвердження фінансового плану ПрАТ КЕВРЗ на 2015 рік, проект фінансового плану підприємства з пронумерованими, прошнурованими та скріпленими печаткою сторінками у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 у паперовому та електронному вигляді подається органу, уповноваженому управляти державним майном або корпоративними правами держави, до 15\~червня року, що передує плановому. Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що органи, уповноважені управляти державним майном або корпоративними правами держави, у місячний строк здійснюють аналіз проекту фінансового плану підприємства з обовязковим порівнянням його показників з показниками фінансово-господарської діяльності підприємства за два попередні роки, приймають рішення щодо затвердження/погодження фінансового плану або повернення його на доопрацювання та в письмовій формі повідомляють підприємство про прийняте рішення. Позивач стверджує, що фінансовий план ПрАТ КЕВРЗ разом із супровідним листом від 16.06.2014 р. № 56-ЕВ був наданий до Міністерства інфраструктури України за підписом [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ [PERSON], звільненого з посади [PERSON] Правління ПрАТ КЕВРЗ відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22 серпня 2014 року № 157-О, тобто фінансовий план складено та подано на затвердження ще до моменту виникнення трудових відносин з Міністерством інфраструктури України та ПрАТ КЕВРЗ, а отже, питання неподання (несвоєчасного подання) на затвердження Вищому органу товариства річного фінансового плану з поквартальною розбивкою [PERSON] або неякісного його складання, що призвело до його не затвердження у встановлені законодавством строки не може розглядатися як порушення норм чинного законодавства позивачем, оскільки він не був призначений на посаду голови правління ПрАТ КЕВРЗ на момент початку погодження проекту фінансового плану підприємства. Також позивач додатково зазначає, що протягом всього часу розгляду проекту фінансового плану Міністерством інфраструктури не надавалось будь-які письмові зауваження щодо доопрацювання даного документа. Судом встановлено та підтверджується представленими до суду матеріалами, що фінансовий план приватного акціонерного товариства Київський електровагоноремонтний завод затверджено Міністерством інфраструктури України у травні 2015 року. Відповідно до п. 1 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V голова виконавчого органу зобовязується безпосередньо і через адміністрацію приватного акціонерного товариств Київський електровагоноремонтний завод здійснювати поточне управління товариством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження майна товариства. Ч.1 ст. 75 ГК України державне комерційне підприємство зокрема зобовязане складати і виконувати річний та з поквартальною розбивкою фінансовий план на кожен наступний рік. Згідно п. 7 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V голова виконавчого органу забезпечує складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану товариства на кожний наступний рік і подає його для затвердження (або погодження) Вищому органу товариства. Таким чином, судом встановлено, що твердження позивача про неможливість застосування у разі звільнення та дострокового розірвання контракту підпункту г) в частині процедури подання фінансового плану на затвердження Вищому органу, у звязку з тим, що позивача не було призначено на посаду голови правління товариства на момент початку погодження проекту такого плану, є хибним. Крім того, в ході аналізу наявних матеріалів справи, судом встановлено факт неякісної підготовки проекту фінансового плану ПрАТ КЕВРЗ на 2015 рік. З наявних матеріалів вбачається, що проект фінансового плану неодноразово повертався на доопрацювання, проте зауваження до документа позивачем були проігноровані та вчасно не усувалися. Так, зокрема, листом Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту від 25.09.2014 р. № 45/1581-14 направлено вимогу до ПрАТ КЕВРЗ про термінове (до 29.09.2014 р.) надання доопрацьованого проекту фінансового плану на 2015 рік. Також даний проект повертався на доопрацювання з відповідними зауваженнями до нього листом Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту від 17.01.2015 р. № 45/65-15. Стосовно порушення порядку здійснення витрат у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів відповідно до постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 р. № 899 та пункту 19 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V вбачається наступне. Постановою Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 р. № 899 Про порядок здійснення витрат субєктами господарювання державного сектору економіки у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку встановлено, що субєкти господарювання державного сектора економіки (далі - субєкти господарювання) у разі незатвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку можуть здійснювати витрати, які безпосередньо повязані з виробництвом та реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг). При цьому забороняється здійснювати витрати на: - капітальні інвестиції (за винятком випадків, рішення щодо яких прийнято Кабінетом [PERSON] України); - придбання та оренду легкових автомобілів; - маркетингові та інформаційно-консультаційні послуги; - консалтингові послуги; - страхування (крім витрат на загальнообовязкове державне соціальне страхування, обовязкове страхування та страхування відповідно до міжнародних договорів); - представницькі заходи; - виробництво та розповсюдження реклами; - благодійну, спонсорську та іншу допомогу; - відрахування до резерву сумнівних боргів; не можуть здійснювати продаж, списання державного майна; 2)\~зазначені у підпункті 1 цього пункту обмеження діють на період до затвердження (погодження) в установленому порядку річного фінансового плану субєкта господарювання. Судом встановлено, що у першому кварталі 2015 року ПрАТ КЕВРЗ здійснено витрати на суму 331 тис. грн. (без ПДВ), що віднесено до капітальних інвестицій. Рішення Кабінету [PERSON] щодо погодження вчинення таких витрат немає. Позивач, неправильно трактуючи положення постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 р. № 899, стверджує, що такі витрати є обґрунтованими та не суперечать чинному законодавству, оскільки безпосередньо повязані з виробництвом Аналіз змісту згаданої постанови свідчить, що ця постанова в імперативній формі встановлює заборону на такі витрати лише в силу самого факту незатвердження фінансового плану. Наступне схвалення фінансового плану, який передбачає такі витрати, жодним чином не звільняє керівника від відповідальності за здійснення таких витрат в період, коли фінансовий план ще не був затверджений. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач як голова правління [PERSON] за період, коли фінансовий план на 2015 рік затверджено Міністерством ще не було, [PERSON] у першому кварталі 2015 року здійснено витрати на суму 331\~тис. грн., віднесені до капітальних інвестицій. Таким чином, оскільки фінансовий план на 2015 рік було затверджено Міністерством лише у травні 2015 року, тому здійснені [PERSON] витрати на капітальні інвестиції в першому кварталі 2015 року було прямим порушенням заборони, встановленої підпунком 1 п. 1 постанови Кабінету [PERSON] України від 03.10.2012 р. № 899. А отже, позивачем порушено вимоги підпункту г) п. 32 укладеного з ним контракту, що може бути самостійною і достатньою підставою для розірвання із позивачем контракту та звільнення його з посади голови правління ПрАТ КЕВРЗ на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Стосовно підтвердження невиконання позивачем фінансового плану вбачається наступне. Позивач стверджує, що вчиняв всі можливі дії для виконання показників фінансового плану у 2015 році, а саме, про ситуацію на підприємстві інформувалися безпосередньо Міністерство інфраструктури України, Департамент державної політики в галузі залізничного транспорту Міністерства інфраструктури, Державна адміністрація залізничного транспорту Укрзалізниця, Кабінет [PERSON] України, направлялися листи про співробітництво до підприємств залізничного транспорту, іноземних субєктів господарювання. Пунктом 6 контракту від 27.11.2014 р. № 19-V зокрема встановлено, що голова виконавчого органу здійснює управління поточною діяльністю товариства, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову діяльність, забезпечує виконання завдань товариства, передбачених нормативно-правовими актами. [PERSON] виконавчого органу забезпечує виконання затвердженого річного, з поквартальною розбивкою, фінансового плану товариства (п. 9 контракту). [PERSON] виконавчого органу зобовязується забезпечити виконання показників фінансового плану та показників ефективності використання майна і прибутку, майнового стану товариства та показників преміювання згідно з додатком до контракту (п. 10 контракту). У розділі 3 Статуту ПрАТ КЕВРЗ зазначено мету та предмет діяльності товариства, що полягає не лише в отримані прибутку від ремонту електропоїздів, про що стверджує позивач. У відповідності до Статуту та інформації про види діяльності товариства, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ПрАТ КЕВРЗ може провадити зокрема господарську діяльність, що стосується розробки, виготовлення та продажу конструкторсько-технічної документації, капітального будівництва та ремонту обєктів господарського і житлово-побутового призначення, надання послуг з відпочинку, оздоровлення та проведення екскурсій на базах відпочинку товариства та ін. Як вбачається з доказів, наданих Міністерством інфраструктури, за 5 місяців 2015 року при плані отримання 40000 тис. грн. доходу отримано лише 12820 тис. грн., а збиток підприємства склав 6821 тис. грн. [PERSON] запланованих 6 договорів на капітальний ремонт загальною вартістю 120789 тис. грн. укладено лише 1 на суму 27669 тис. грн. Проігноровані неодноразові вказівки Вищого органу стосовно укладення договорів з залізницями на ремонт лінійного обладнання. Має місце зрив графіків випуску з ремонтів обладнання, неякісного виконання ремонтів (за матеріалами протоколу наради з питань контролю за технічним станом моторвагонного рухомого складу та інших виробничих питань ПрАТ КЕВРЗ, затвердженого директором Департаменту державної політики в галузі залізничного транспорту [PERSON] від 15.06.2015 р.). Крім того, в умовах не завантаження виробничих потужностей не взято участь у проведенні закупівлі ДП Укрзалізничпостач запасних частин, про що зазначено у протоколі наради Міністерства інфраструктури. Дослідивши копію звіту керівника підприємства про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, майнового стану підприємства та показників і умов преміювання за перший квартал 2015 року з поясненнями до виконання показників преміювання керівника, вбачається виконання показника чистого доходу від реалізованої продукції 1178 тис. грн. при запланованому 20000 тис. грн.; показник чистого прибутку -4577 тис. грн. при запланованому 18,0 тис. грн. Проаналізувавши надані суду докази виконання фінансового плану позивачем, суд дійшов висновку, що всі посилання позивача на його належне виконання фінансового плану, а також всі посилання позивача щодо збитковості [PERSON] не мають значення і жодним чином не підтверджуються. Адже, як випливає зі змісту позовної заяви, позивач як керівник лише направляв різні листи до відповідних структур, в яких повідомляв про незадовільний стан підприємства. Проте в позовній заяві не зазначено конкретних заходів, які він реально вчинив як керівник для підвищення виробництва та ефективності функціонування підприємства. Таким чином, в силу розподілу обовязку доказування, позивач як зобовязана сторона в трудових правовідносинах не надав суду належні, допустимі і достовірні докази на підтвердження факту належного виконання ним фінансового плану. Сам по собі факт систематичного надіслання позивачем однотипних листів до Міністерства інфраструктури не підтверджує належне виконання фінансового плану, а лише вказує на неспроможність позивача здійснювати поточне управління підприємством. Очевидним є й те, що позивачем було вчинено дії (бездіяльність), що стали підставою для його звільнення та дострокового розірвання контракту (оскільки зворотного ним не доведено) у відповідності до підпункту л) п. 32 контракту щодо невиконання головою виконавчого органу затвердженого фінансового плану. У позовних вимогах позивач також стверджує наступне. Його звільнення погоджено головою Київської міської державної адміністрації [PERSON] листом від 17.07.2015 р. № 001-2381, в той час, як наказ Міністерства інфраструктури України № 127-О виданий 10.08.2015 р., що суперечить вимогам Порядку погодження з [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету [PERSON] України від 09\~жовтня 2013 року № 818, пунктом 10 якого передбачено, що наказ про звільнення повинен бути виданий у дводенний строк у разі погодження [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації пропозиції щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства. Суд з даного питання встановив, що таке твердження не заслуговує на увагу, оскільки зазначений Порядок не встановлює строку дії такого погодження і не визнає таке погодження втратившим чинність у звязку із неприйняттям наказу про звільнення в дводенний строк. Водночас можна зробити висновок, що передбачена цим Порядком процедура є свого роду гарантією захисту інтересів адміністративно-територіальних одиниць, де такі підприємства функціонують. І тому жодним чином не стосується трудових прав та гарантій працівників. Щодо видачі наказу приватним акціонерним товариством Київський електровагоноремонтний завод від 09.12.2015 р. № 926-ос, судом встановлено наступне. Відповідно до Статуту повноваження щодо призначення (звільнення) голови правління товариства покладаються на Вищий орган управління Міністерство інфраструктури України. Пунктом 9.4.13 Статуту зазначено, що [PERSON] Правління [PERSON] призначає (звільняє) шляхом укладання (розірвання) з ним контракту Вищий орган управління [PERSON]. Вивчивши наказ ПрАТ Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року від 09.12.2015 р. № 926-ос, суд приходить до висновку, що він є дублюючим, самостійного значення не має, а його прийняття було зумовлено необхідністю практичної реалізації наказу Міністерства інфраструктури від 10.08.2015 р. № 127-О. Тобто, наказом ПрАТ Київський електровагоноремонтний завод від 09.12.2015 № 926-ос було лише оформлено припинення трудових відносин із позивачем, рішення про яке було по суті ухвалено наказом Міністерства інфраструктури України від 10.08.2015 р. № 127-О. Постановою від 06.11.1992 р. № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів Пленум Верховного Суду України в частині першій звернув увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду належні та допустимі докази, довів суду їх переконливість, а також довів обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 1.1 Статуту приватне акціонерне товариство Київський електровагоноремонтний завод є юридичною особою приватного права (господарським товариством). [PERSON] є господарським товариством і має організаційну форму акціонерного товариства (п. 4.2 Статуту) , а органами управління товариства є Вищий орган товариства, Наглядова рада, Виконавчий орган (Правління), Ревізійна комісія (п. 9.1 Статуту). Вищим органом товариства є держава в особі Міністерства інфраструктури України (п.9.2.2 Статуту) та голову правління товариства призначає (звільняє) шляхом укладання (розірвання) з ним контракту Вищий орган управління [PERSON] (п. 9.4.13 Статуту). А питання повноважень, умови діяльності та матеріального забезпечення [PERSON] правління [PERSON] визначаються у контракті, що укладається між [PERSON] Правління та Вищим органом [PERSON] (п. 9.4.18 Статуту). Також, Постановою Кабінету [PERSON] України від 19 березня 1993 року Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності (з наступними змінами і доповненнями) передбачено, що наймання на роботу керівників підприємств здійснюється профільними міністерствами, іншими органами виконавчої влади, у віданні яких перебувають ці підприємства, з укладенням контракту. Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно з п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Таким чином, при укладенні контракту, законом надано право сторонам установлювати підвищену відповідальність керівника підприємства й додаткові підстави для розірвання трудового договору контракту. Виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено жодної норми права, яка б була порушена в процесі його звільнення, а тому його звільнення проведено з дотриманням норм чинного законодавства, а його вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Наведене стверджується:копією трудової книжки /а.с.19-23, т.1/, копіями листів ПАТ КЕВРЗ /а.с.24-29, т.1/, копією пояснення щодо причин невиконання показників фінансового плану /а.с.31, т.1/, копіями наказів /а.с.32-37, 149, 208, т.1/, копією листа Київської МДА про погодження звільнення [PERSON] /а.с.38, т.1/, копією фінансового плану на 2015 р. /а.с.43-55, т.1/, копіями пояснень до виконання показників преміювання /а.с.56-57, 60, т.1/, копіями звітів про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку /а.с.58-59, 61-62, т.1/, копіями протоколів нарад /а.с.63-75, 185-194, т.1/, копією паспорта /а.с.76-77, т.1/, довідкою Загайпільської сільської ради /а.с.93/, копіями статуту /а.с.99-126, 209-245, т.1/, копією службової записки /а.с.143-144, т.1/, копіями листів Міністерства інфраструктури /а.с.196-205, т.1/, копією витягу з ЄДР /а.с.1-9, т.2/, копією наказу від 27.11.2014р. /а.с.15, т.2/, копією контракту /а.с.16-32, т.2/, копією довідки від 09.03.2016р. /а.с.35, т.2/. На підставі ст. 43 Конституції України, ст.,ст. 3, 4, 24, 36, 232,235 КЗпП України, постанови Кабінету [PERSON] України від 09\~жовтня 2013 року №818, постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів та

Outcome: dismissed