Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.07.2010 року між ним та боржником був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з тим, що позичальник свої зобов'язання по кредитному договору виконав не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 07.06.2016 року становить 12586 грн. 62 коп. та складається з наступного: 2356 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 7454 грн. 22 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 1700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 575 грн. 55 коп. (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, так як відбуває покарання в Сумській виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Сумській області № 116, але надіслав до суду лист, в якому пояснив, що заборгованість не погашає, так як з 15.07.2014 року відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Просить зупинити нарахування пені з цього часу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] у відповідності з укладеним між ними кредитним договором б/н від 20.07.2010 року, у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-32). Відповідно до цього кредитного договору, відповідач зобов'язувався повністю його повернути в установлений термін та сплатити відсотки і комісію за його користування. З розрахунків позивача (а.с.5-6) вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 07.06.2016 року становить 12586 грн. 62 коп. з яких: 2356 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 7454 грн. 22 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 1700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф - фіксована частина, 575 грн. 55 коп. - штраф процентна складова . Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. З матеріалів справи вбачається, що неустойка в розмірі 2775 грн. 55 коп.( 1700 + 500 + 575,55 грн.) нарахована за період з 26.03.2014 року. В межах позовної давності розмір неустойки за період з 31.07.2015 року до 21.01.2016 року становить 2175 грн. 55 коп., яка підлягає стягненню з відповідача . З розміром інших позовних вимог суд погоджується, оскільки вони підтверджуються наданими розрахунками позивача ( а.с.5,6) та не спростовується відповідачем. Таким чином, загальна заборгованість по кредиту, що підлягає стягненню з відповідача, становить 16176 грн. 94 коп. з яких: 2356 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 7454 грн. 22 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 2175 грн. 55 коп. - неустойка . На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - частковому задоволенню. Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, в сумі 1378 грн., сплачені позивачем по платіжним дорученням № PROM5BBDRTZ від 15.07.2016 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: partial