Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові зазначено, що 17 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про намір купівлі-продажу та передачі завдатку, відповідно до якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу нежилого підвального приміщення [ADDRESS] за суму еквівалентному 20 000 доларів США в строк до 22 лютого 2013 року. В якості доказу намірів укласти договір на вищевикладених умовах [PERSON] сплатив [PERSON] 4000 гривень, що еквівалентно 500 доларів США в якості завдатку в рахунок платежів за договором. [PERSON] зазначила в договорі, що вищевказане нерухоме майно належить їй на підставі договору № 78/09 купівлі-продажу об'єкту права комунальної власності від 10.06.2009р. Як з'ясувалося пізніше вищезазначене нерухоме майно було у спільній власності подружжя [PERSON]. Чоловік відповідачки [PERSON] помер у [INFO] Тобто продати зазначене приміщення [PERSON] могла не раніше ніж через 6 місяців після його смерті, тобто приблизно влітку 2013р. Після смерті чоловіка [PERSON], 22.02.2013р. угода не склалася і тоді позивач [PERSON] зрозумів, що укладення договору відкладається на невизначений термін або скасовується, тому вирішив розпорядитися коштами, які бажав витратити на купівлю зазначеного приміщення, в інший спосіб. В липні 2013 р [PERSON] звернулась до [PERSON] з пропозицію укласти договір купівлі-продажу на раніше визначених умовах, але [PERSON] вже не мав необхідності для купівлі зазначеного приміщення. Враховуючи, що строки укладення договору купівлі-продажу були порушені з вини [PERSON], [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою повернути кошти в сумі 4 000 грн., які були сплачені в якості завдатку, але отримав відмову, яка була мотивована значними затратами на оформлення спадщини. В зв'язку з даними обставинами [PERSON] змушений звернутися до суду. Позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аванс в сумі 4 000 грн., сплачений за договором про наміри купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку від 17.01.2013р. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечувала, надала суду письмове заперечення, в якому вказує, що підстав для неукладення договору купівлі-продажу не було, адже саме вона є власником приміщення підвалу [ADDRESS]. Договором передбачалось виконання обов'язків сторонами до 22.02.2013 року і фактом його виконання вважалось підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна визначеного договором. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про намір купівлі-продажу та передачі завдатку, відповідно до даного договору сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу нежилого підвального приміщення [ADDRESS] за суму еквівалентному 20 000 доларів США в строк до 22 лютого 2013 року. (а.с.5) На вищевикладених умовах [PERSON] сплатив [PERSON] 4000 гривень, що еквівалентно 500 доларів США в якості завдатку в рахунок платежів за договором. В договорі зазначено, що вищевказане нерухоме майно належить відповідачці на підставі договору № 78/09 купівлі-продажу об'єкту права комунальної власності від 10.06.2009р. Судом встановлено, що насправді, дане нерухоме майно було у спільній власності подружжя [PERSON], а отже, частина нерухомого майна належала покійному чоловікові відповідачки, що помер [INFO] (свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]). В зв'язку зі смертю чоловіка відповідачки [PERSON] та необхідності часу для прийняття спадщини, між сторонами в раніше обумовлений строк, укладення договору купівлі-продажу не відбулося. Згідно частин 1, 2 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою повернути кошти в сумі 4 000 грн., які були сплачені в якості завдатку, але отримав відмову. Так, згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ч.1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Оскільки укладення договору між сторонами в обумовлений строк не відбулося саме з вини відповідачки, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аванс в сумі 4 000 грн., сплачений за договором про наміри купівлі-продажу нерухомості та передачі завдатку від 17.01.2013р, а також стягнути з відповідачки на корить позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень (витрати на правову допомогу підтверджуються квитанцією від 01.11.2014 року виданою адвокатом [PERSON]). Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved