Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з [PERSON] з 13.07.2013 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] . Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що на теперішній час неповнолітня дитина проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомоги на утримання сина , проте в порушення домовленостей, не надавав матеріальну допомогу на її утримання з жовтня 2014 року . Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходу відповідача з жовтня 2014 року до досягнення дитиною трьох років , тобто до 09.05.2015 року, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходу з дня подачі позову до покращення стану здоров»я дитини та її виходу з декретної відпустки. В судове засідання позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини від дня подачі позову до 10.11.2015 року, про що надав суду відповідну заяву, в якій також просив справу розглянути у його відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч.3 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Як вбачається зі свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] , 09 травня 2012 роуку (а.с.4 ) батьком дитини записаний [PERSON] - відповідач по справі, на теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачкою , що сторонами не оспорюється. Згідно довідки № 202 від 05.05.2015 року , [PERSON] , [INFO], перебуває на диспансерному обліку через наявність захворювання , на період з 10.05.2015 року по 10.11.2015 року потребує домашнього догляду (а.с.7) . Відповідач визнав, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно від дня подачі позову до 10.11.2015 року. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини ; стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність у нього інших утриманців, і приходить до висновку, що через встановлення в судовому засіданні наявності у дитини вад фізичного розвитку , з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно до 10.11.2015 року , тобто до часу встановлення необхідності дитини у домашньому догляді. Вирішуючи позовні вимоги щодо часу , з якого слід присуди стягнення аліментів на дружину , суд вважає , що аліменти належить стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 191 СК України саме з часу звернення до суду з вказаним позовом з 27 травня 2015 року, оскільки суду не надано належних доказів того, що [PERSON] вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача саме з жовтня 2014 року. На підставі ст.ст. 84,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial