Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 22.02.2010 року за договором купівлі-продажу з ПАТ «Українська автомобільна корпорація» в особі начальника відділу продажу автомобілів Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо» [PERSON] придбав автомобіль вартістю 65286 грн., який отримав від продавця 23.02.2010 року за актом прийняття-передачі. 27.05.2010 року під час руху автомобіля під його керуванням сталося загорання в моторному відсіку автомобіля. Маючи великий водійський досвід, він зміг уникнути дорожньо-транспортної пригоди, зупинити автомобіль та автомобільним вогнегасником загасити загорання. Але вогнем було пошкоджено деталі автомобіля, лакофарбове покриття кузова та елементи салону. Тілесних ушкоджень він не отримав, але ситуація була екстремальною та переживання дуже сильними. В подальшому були і є моральні страждання. На протязі пяти років він не може користуватись власним автомобілем з вини відповідачів. Пошкоджений автомобіль було доставлено до продавця - Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо», автомобіль за актом було прийнято в ремонт. Проте, у визначений законом 14-денний строк автомобіль відремонтовано не було та аналогічного автомобіля не надано. Автомобіль є в наявності, але йому відмовляють в його поверненні до сплати коштів за збереження. З урахуванням зазначеного, посилаючись в обґрунтування правових підстав предявленого позову на норми Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦК України позивач просив суд витребувати автомобіль ЗАЗ SENS D4LСS500 з незаконного утримання Дочірнім підприємством «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо» та зобовязати вказаного відповідача передати автомобіль позивачу, а також стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 15000 грн. Під час розгляду справи позивач, в звязку з поверненням йому автомобіля, відмовився від заявлених позовних вимог про витребування автомобіля та зобовязання передати його позивачу. В звязку з цим, ухвалою суду від 18.08.2016 року провадження по справі в цій частині було закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України. В частині заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, уточнивши при цьому, що просять стягнути заявлену моральну шкоду в сумі 15000 грн. з відповідачів в солідарному порядку. Представник відповідача - Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо», в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем було виконано свої зобовязання щодо гарантійного обслуговування, відремонтовано автомобіль та позивачу надано можливість безперешкодно його отримати. Жодних перешкод в отриманні та користуванні автомобілем позивачу не чинилось та доказів цьому, а також заподіяння моральної шкоди позивачем не надано. Також посилалась на пропуск позивачем строку позовної давності та просила застосувати останній. Представник іншого відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» в призначене на 18.08.2016 року судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 22.02.2010 року за договором купівлі-продажу з ПАТ «Українська автомобільна корпорація» в особі начальника відділу продажу автомобілів Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо» [PERSON] позивач придбав автомобіль ЗАЗ вартістю 65286 грн. 27.04.2010 року під час руху вказаного автомобіля під керуванням позивача сталося загорання в моторному відсіку автомобіля. Тієї ж доби за заявою позивача та відповідно до акту №27/04 від 27.04.2010 року автомобіль було передано для гарантійного ремонту продавцю в особі Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо». Посилаючись на те, що у визначений Законом України «Про захист прав споживачів» 14-денний строк автомобіль відремонтовано не було, йому на момент звернення до суду з позовом не повернуто, позивач просив суд стягнути з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду внаслідок вказаних неправомірних дій відповідача, а також внаслідок стресу та душевних хвилювань, які він зазнав під час загорання автомобіля та його пошкодження. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Як вбачається з заяви позивача від 27.04.2015 року, після загорання автомобіля останній звернувся до продавця в особі Дочірнього підприємства «[PERSON] Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Будинок радіо» щодо проведення діагностики та гарантійного ремонту автомобіля. В заяві визначено, що в разі відсутності на СТО необхідних запчастин строк проведення робіт з гарантійного ремонту продовжується на строк необхідний для отримання відповідних запчастин на СТО виконавця та додаткового погодження не потребує. Згідно акту №27/04 від 27.04.2010 року автомобіль було передано позивачем та прийнято відповідачем для проведення гарантійного ремонту. Листом відповідача від 18.05.2011 року позивача було повідомлено про закінчення гарантійного ремонту та можливість отримання належного останньому транспортного засобу. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний лист було отримано позивачем 30.05.2011 року. Таким чином судом встановлено, що після пошкодження транспортного засобу внаслідок загорання позивач звернувся до відповідача саме з приводу проведення гарантійного ремонту. Строк проведення останнього було погоджено сторонами в залежності від наявності запасних частин та строку, необхідного для їх отримання. Свої зобовязання щодо гарантійного ремонту відповідачем виконано та позивача повідомлено письмово про закінчення ремонту та можливість отримання відремонтованого транспортного засобу. В звязку з цим, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо недотримання відповідачем строків проведення гарантійного ремонту та не надання аналогічного автомобіля, оскільки строк проведення ремонту було погоджено сторонами, а доказів того, що позивач у відповідності до ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» звертався до відповідача з приводу заміни товару чи надання іншого автомобіля в користування на час ремонту, позивачем у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України суду не надано. Також позивачем не надано доказів щодо звернення до відповідача з приводу повернення йому транспортного засобу та неправомірності дій відповідача щодо відмови в такому поверненні. В той час, як з наданого стороною відповідача листа від 18.05.2011 року вбачається, що позивача було повідомлено про закінчення гарантійного ремонту та можливість отримання належного останньому транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Посилаючись в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди на заподіяння останньої внаслідок екстремальної ситуації через загорання автомобіля, сильні душевні переживання під час події, позивач не навів доказів тому, що вказана подія мала місце через недоліки (дефекти) придбаного автомобіля, а не внаслідок їх виникнення під час подальшої експлуатації позивачем придбаного транспортного засобу. Крім того, суд враховує, що вказані обставини мали місце 27.04.2010 року. В той час, як з позовом до суду про відшкодування моральної шкоди позивач звернувся лише 04.03.2016 року, тобто з пропуском встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Посилання позивача на те, що він раніше звертався з відповідним позовом до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська не є свідченням дотримання позивачем строків позовної давності чи поважності причин пропуску останнього, з огляду на положення ч.2 ст.264 та ч.1 ст.265 ЦК України, оскільки відповідний позов згідно пояснень позивача подавався в червні 2012 року та був залишений без розгляду в листопаді 2012 року. Таким чином, враховуючи пропуск позивачем встановленого строку для звернення до суду з позовом, заяву представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні заявленого [PERSON] позову згідно ч.4 ст.267 ЦК України. Разом з тим, враховуючи, що під час розгляду справи позивачем не надано належних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, протиправності дій чи бездіяльності відповідачів, причинного звязку між цими діями чи бездіяльністю та наслідками у вигляді заподіяння моральної шкоди, в задоволенні позову слід відмовити саме з вказаних підстав. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивача було звільнено від сплати судового збору та відмову в задоволенні його позову, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed