Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , мотивуючи тим, що 20.11.2003 року померла його дружина [PERSON],, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі і на земельну частку \\ пай\\ розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах , яка розташована в межах Острійківської сільської ради, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку \\ пай\\ серії КВ № 0061889. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], її батько [PERSON] відмовився від спадщини на користь доньки. Але державний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі неповнолітній [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що спадкодавець [PERSON] за життя не здійснила державної реєстрації своїх прав на дану земельну ділянку. А тому позивач , як законний представник своєї неповнолітньої доньки, просив суд визнати за [PERSON] право власності на земельну частку \\ пай\\ розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 20.11.2013 р. Позивач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надано листа, в якому вказано на те, що Острійківська сільська рада не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі їхнього представника. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 20 листопада 2013 року померла [PERSON]. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що заповіту померла не залишила, спадкоємцями першої черги за законом є її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь неповнолітньої [PERSON] Судом встановлено, що 30 липня 2014 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори [PERSON] були видані на ім»я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом : на квартиру № 34 по вул.Павліченка, бул.20-б, в м.Біла Церква ; на 1\\2 частину квартири № 94 по вул.Ярослава Мудрого, буд.64\\2, в м.Біла Церква, та грошові вклади в АТ « Ощадбанк». Вищевказані свідоцтва були зареєстровані в реєстрі відповідно за № 1-1112, 1-1114, 1-1116. Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 30.07.2014 р. [PERSON]було відмовленоу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку\\пай\\ в розмірі 4,08 га в умових кадастрових гектарах ,що розташована в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району, з тих підстав, що сертифікат на право на земельну частку\\ пай\\ серії КВ № 0061889 не було зареєстровано спадкодавцем у відповідних органах, що передбачено ст..182 ЦК України. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] на день смерті матері проживала з нею за адресою [ADDRESS]. А тому вона вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.07.2014 року спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку \\ пай\\ розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Острійківської сільської ради, оскільки поданий заявником сертифікат на право на земельну частку\\ пай\\ серії КВ № 0061889 не було зареєстровано спадкодавцем у відповідних органах, що передбачено ст..182 ЦК України. З довідки Острійківської сільської ради № 346 від 29.09.2014 р. встановлено, що при розпаюванні земель колективної власності ТОВ « Острійківське» земельну частку\\ пай\\ під № 068 отримала [PERSON], після її смерті земельна ділянка перейшла у спадщину її сину [PERSON], а після його смерті дочці [PERSON] В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2004 р., згідно якого за [PERSON] визнано право на земельну частку \\ пай\\ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Острійківське» Острійківської сільської ради розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] івановича, який помер 21 травня 2004 р. Згідно довідки Управління Держземагенства у Білоцерківському районі від 25.06.2014 р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку \\ пай\\ по КСП « Острійківське» рахується сертифікат серія КВ № 0061889 за померлим [PERSON], зареєстрований за № 31. На підставі свідоцтва про право на спадщину на [PERSON] сертифікат на земельну частку \\ пай\\ не виготовлявся та відповідні зміни в книгу реєстрації сертифікатів не вносилися. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст..126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Як встановлено судом, померла [PERSON] набула право на спадщину за законом на земельну частку \\ пай\\ розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], однак, за життя сертифікат на земельну частку\\ пай\\ вона не зареєструвала у державному реєстрі, тобто, спадкодавець [PERSON] не набула права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємиця не має можливості оформити спадщину на земельну частку \\ пай\\. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано вище, неповнолітня спадкоємиця позбавлена на даний час можливості оформити право на спадщину на земельну частку \\ пай\\ із-за відсутності правовстановлюючого документа, оскільки спадкодавець за життя не встигла здійснити державну реєстрацію своїх прав на земельну частку \\ пай\\. Переоформлення сертифікату за земельну частку \\ пай\\ і його реєстрація при спадкуванні права на нерухоме майно, відповідно до вимог ст.1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обовязковою процедурою для набуття права на цю земельну частку \\ пай\\. До переоформлення сертифікату на земельну частку \\ пай\\ і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, померла [PERSON] мала певні майнові права на це нерухоме майно, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі його неповнолітній дочці свідоцтва про право на спадщину, то суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на земельну частку \\ пай\\ розміром 4,08 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Острійківської сільської ради Білоцерківського району, оскільки інший порядок для набуття спадкоємицею права на вказане нерухоме майно законодавством не визначений.

Outcome: approved