Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що згідно заповіту від 29.08.2006 року вона є власником 9/10 частин будинку, інша 1/10 частина будинку належить [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що частина будинок відповідача пустує, в ньому протягом понад 30 років ніхто не проживає та не використовує. [PERSON] з часу залишення будинку жодного разу не приїжджала. Жодних контактів з позивачем не підтримувала та не виходила на зв`язок, місцезнаходження її невідоме. Таким чином, позивач позбавлений можливості у повній мірі реалізувати свої майнові права на будинок. За таких умов спільне володіння та користування будинком є неможливим. Враховуючи вказані обставини, просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/10 частку в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належні їй 1/10 частку вищезазначеного будинку в розмірі ринкової вартості частки та визнати за [PERSON] право власності 1/10 частку в будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , до суду не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Берегівського районного суду від 17.07.2013 року позивачу [PERSON] належить 9/10 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В той час 1/10 частина вищезазначеного будинку, належить на праві приватної власності [PERSON] . Також встановлено, що відповідач [PERSON] не займається утримання майна, що їй належить, оскільки понад 30 років не проживає в ньому, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці. Спільне користування сторонами спірним будинком неможливе, так як остання не проживає у будинку тривалий час та не утримує його взагалі. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:частка є незначною і не може бути виділена в натурі;річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи №6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок є річчю неподільною (стаття 183 ЦК України), в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо. Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах технічного паспорту на будинок. Також обґрунтованими та підтвердженими є посилання позивача, про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим. Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об`єкту нерухомості, згідно експертної оцінки. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить згідно висновку про вартість оцінки майна №100921-04 від 10.09.2021 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Враховуючи все вищевикладене, а також те, що відповідачка [PERSON] не бере ніякої участі в його утриманні, вже понад 30 років не проживає в ньому, а тому право власності останньої на 1/10 частку спірного будинку слід припинити, визнавши в цій частині право власності на будинок за позивачем, стягнувши з останнього на користь відповідачки [PERSON] вартість 1/10 частки вказаного будинку. Оцінивши, надані позивачем докази у сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved