Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 12/100 ідеальної долі (квартира №5) у буд. 13 по вул. Репіна в м. Лисичанську Луганської обл. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 02 червня 2000 р. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, позов підтримали, справу просили розглядати за їх відсутності, про що представник позивача надав суду письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу; копії свідоцтв про народження; копія договору купівлі-продажу; копія домової книги; копія заповіту; копія свідоцтва про смерть; копія довідки голови вуличного комітету; копія заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом; копія постанови про відмову вчинення нотаріальної дії копія листа №712/02-14 від 01.09.2016 р.; копія листа №512/01-16 від 06.07.2016 р.; копія довідки №84 від 16.06.2016 р.; копія довідки №1128. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2000 р. померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді 12/100 ідеальної долі буд. 13 (квартира №5) по вул. Репіна в м. Лисичанську Луганської обл., що складається з кімнат №5-1, 5-2, 5-3, 5-4, жилою площею 27,8 кв.м., а5-пристройка, а10-ганок (крильцо), Клітня кухня, Л, М, Н, - сараї, УЗ вбиральня, ? №1-4, огорожі, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.1991 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON]. зареєстрованого в реєстрі за №2-666 від 22.02.1991 р. [PERSON] ще при житті залишила заповіт реєстр №1-2319 від 05.05.1991 р. на імя позивача, яким заповіла йому квартиру [ADDRESS] 22.06.2016 р. позивач звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері. 17.11.2016 р. державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову вчинення нотаріальної дії у звязку з неможливістю перевірити чи зверталися спадкоємці з заявою про прийняття спадщини або відмови від спадщини та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом, оскільки архів Лисичанської державної контори за 1969-2000 р. включно було передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, №112а на непідконтрольній українській владі території. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ст. 1261 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved