Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30.09.2016р. з позовом до відповідачки, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 23.01.2015р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. В обґрунтування позову зазначив, що сторони не проживають разом, фактично шлюбні відносини припинені, але оскільки відповідачка відмовляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку він звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив не надавати сторонам строк на примирення. Також просив покласти відшкодування судових витрат на позивача. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що обставини, викладені в позовній заяві визнає повністю, як і визнає позовні вимоги. Просила не надавати сторонам строку на примирення, бо це не матиме ніякого результату, оскільки вони вже більше року не проживають разом. Після розірвання шлюбу просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Також просила не покладати на неї судові витрати, через складний матеріальний стан. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 23.01.2015р. сторони уклали шлюб /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньку Єлизавету, 01.01.2015р.н. /а.с.5/. Протягом останнього року сторони не проживають разом, що призвело до фактичної втрати почуття любові один до одного. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. На момент розгляду справи судом позивачка не перебуває у стані вагітності, а тому перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК) відсутні. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. На теперішній час дитина проживає з відповідачкою. Спору з приводу місця проживання та порядку участі батьків у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини між сторонами також немає. Тож спір між сторонами виник із шлюбних відносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням сторін, це не відповідатиме їх інтересам і не матиме результату, бо вони дійшли остаточного висновку про неможливість спільного проживання та перебування у шлюбних відносинах. Крім того, суд бере до уваги, що з моменту звернення позивача до суду минуло понад півтора місяці, а сторони так і не примирилися між собою. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього, що відповідає принципу диспозитивності. У звязку з тим, що за подання позову судовий збір не сплачувався, то він підлягає стягненню з позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved