Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на початку січня 2012 року він познайомився з відповідачем [PERSON] і через деякий час вони почали зустрічатися. Вказав, що спочатку придбав їй телефон «Nokia Asha 305» та чохол до нього, а остання повинна була згодом повернути йому вартість телефону в розмірі 1037, грн. Також за свої власні кошти він придбав та встановив в належній відповідачці квартирі за адресою: [ADDRESS] металопластикові вікна та двері на загальну суму 3526 грн., а вона пообіцяла повернути йому кошти. Потім перед новим роком він придбав в кредит телевізор «3D LED SAMSUNG UE-40ES6307UXUA» з кронштейном на загальну суму 11340 грн., та оскільки вони планували зустрічати новий рік разом він тимчасово перевіз телевізор до оселі відповідачки. Зазначив, що на початку квітня 2013 року він прийшов до відповідачки, але остання заявила, що між ними все скінчено і вона не має наміру з ним зустрічатися. На його вимогу повернуті речі, а саме: телефон, телевізор та сплачені ним кошти за металопластикові вікна та двері, відповідач відмовилась повертати вищевказані речі та кошти. Оскільки, встановлені в квартирі відповідача металопластикові вікна та двері неможливо повернути в натурі, вважає за необхідне стягнути їх вартість. Просить зобов'язати відповідача повернути йому в натурі безпідставно отримане майно, а саме: телевізор 3D LED SAMSUNG UE-40ES6307UXUA з кронштейном на загальну суму 11340 грн.; телефон Nokia Asha 305 та чохол до нього на загальну суму 1037 грн., а також стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 3526 грн. в рахунок вартості безпідставно набутого майна у вигляді металопластикових вікон та дверей. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позові просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставлять. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на прямій вказівці на закон, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами. Набуття однією із сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача або подія утворюють правову підставу для набуття майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. В зв'язку з чим, просила відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень статей 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач дійсно 10.09.2012 року придбав в кредит для [PERSON] телефон «Nokia Asha 305» та чохол до нього на загальну суму 1037 грн., що підтверджується актом прийому - передачі № 2858-001470 від 10.09.2012 року (а.с.11) та графіком погашення кредиту (а.с.15). 12.11.2012 року позивач придбав металопластикові вікна та двері на загальну суму 3526 грн., які було встановлено в квартирі, де проживає відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором № 1805 від 12.11.2012 року та розрахунковою квитанцією серії ВААВ № 534860 від 12.11.2012 року (а.с. 8-10). Крім того, 19.12.2012 року [PERSON] придбав в кредит телевізор 3D LED SAMSUNG UE-40ES6307UXUA з кронштейном на загальну суму 11340 грн., який був встановлений у квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS], що підтверджується видатковою накладною № П56-005646 від 19.12.2012 року та графіком погашення кредиту (а.с.12-14), а також матеріалами кримінального провадження № 1201312020001219 від 04.04.2013 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У квітні 2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення належного йому майна, але відповідач майно не повернула, на неодноразові дзвінки позивача з приводу повернення майна не відповідає. Встановлено, що у квітні 2013 року позивач звертався до Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області з приводу неправомірних дій [PERSON] щодо неповернення належного йому майна, і за його зверненням 04.04.2013 року було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201312020001219 від 04.04.2013 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом введення в оману (а.с. 57). Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач добровільно не бажає повернути позивачу його майно, яке зберігає у себе без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 3526 грн. в рахунок вартості безпідставно набутого майна у вигляді металопластикових вікон і дверей та зобов'язати відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно отримане майно, а саме: телевізор 3D LED SAMSUNG UE-40ES6307UXUA з кронштейном на загальну суму 11340 грн.; телефон Nokia Asha 305 та чохол до нього на загальну суму 1037 грн. За наведених обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved