Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб укладений між позивачем та [PERSON], зареєстрований 07 липня 1998 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 07; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітей; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], включно. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Шлюбні відносини з відповідачем позивач підтримувати у подальшому не має наміру, оскільки на теперішній час мешкає окремо, спільне господарство подружжям не ведеться, а тому збереження шлюбу не викликано необхідністю. Стосовно вимоги щодо стягнення аліментів позивачем зазначено, що їх неповнолітні діти: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], перебувають на утриманні позивача. Позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку, а тому відповідач повинен сплачувати кошти на її утримання на час декретної відпустки. В свою чергу, відповідач має обов'язок та можливість утримувати свої дітей та дружину, а тому наявні всі підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивач в судове засідання, призначене на 06 березня 2014 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про отримання повідомлення в матеріалах справи (а.с. 22), до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 23). Відповідач в судове засідання, призначене на 06 березня 2014 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 27), до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 28). Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, а визнання позовних вимог прийняттю, з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1998 року, шлюб зареєстровано Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від липня 1998 року (а.с. 14). У вказаному шлюбі подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10-11). Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя, сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим, спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Таким чином, розірвання шлюбу між сторонами, жодним чином не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, відповідає моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та вимогам ч. 9 ст. 7 СК України. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітей; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], включно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON], є матір'ю - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області актовий запис № 07 (а.с. 10) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 05 (а.с. 11). Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешкають за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою Шелестівської сільської ради Харківської області від 20.12.2013 року № 985 (а.с. 12). Судом встановлено, що позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою УПСЗН Коломацької РДА Харківської області (а.с. 13), тому не має доходу для утримання своїх неповнолітніх дітей, окрім соціальної допомоги; відповідач в свою чергу аліменти на утримання інших утриманців не платить, працює, отримує стабільний доход, що підтверджується довідкою про розмір заробітної плати з ВП «Сумської дистанції електропостачання» ДП «Південна залізниця» від 06.02.2014 року № 9 (а.с. 24), тому має можливість утримувати та сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2. 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов'язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми; стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], включно - підлягають задоволенню. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, покласти на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved