Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 15.03.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №10. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки з відповідачкою припинено у травні 2016 року, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Їх шлюб став носити формальний характер. Позивач переконаний, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможним та суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить не надавати строк для примирення та розірвати шлюб, розгляд справи проводити у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, сторони по справі зареєстрували шлюб, про що 15.03.2012 року складено відповідний актовий запис за №10. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він та відповідачка фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, категоричність рішення позивача розірвати шлюб, визнання позову відповідачкою, та відсутність у сторін бажання вчиняти дії для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, поверненню позивачу з державного бюджету підлягають 420,40 гривень судового збору. Решта 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом, що становить 420,40 гривень, підлягаю стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved