Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 15.12.2006 року працював юрисконсультом в ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]», однак 02.10.2016 року звільнився за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу від 28.09.2016 року № 419-к, яким також була передбачена вихідна допомога. Відповідачем позивачу у звязку із його звільненням нараховано, але не сплачено 11\~900,59 грн. вихідної допомоги при звільненні та 191,92 грн. компенсація, нарахована у лютому 2018 року за несвоєчасно виплачену заробітну плату. У звязку з тим, що відповідач нарахував, але не сплатив йому заробітну плату при звільненні, просив суд стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу при звільненні та компенсацію, нараховану у лютому 2018 року за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 12 092,51 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2016 року по 02.10.2018 року включно у розмірі 93\~797,11 грн. без урахування суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, а також стягнути судовий збір у розмірі 1058,91 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.\~Заяви про\~розгляд справи\~за її\~відсутність від\~відповідача не\~надходило. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення. 18.12.2018\~року згідно\~ч.\~1\~ст.\~281\~ЦПК України\~постановлено ухвалу\~про заочний\~розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорту (а.с.5-6). Сторони перебували з 15.12.2006 року по 02.10.2016 року у трудових відносинах, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON], заповненої 28.11.2006 року, серія АА № 731476 (а.с.4). Відповідно до довідки від 28.09.2018 року № 190, виданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]», заборгованість по компенсаційним виплатам [PERSON], яка не входять в фонд оплати праці становить 12\~092,51 грн.(а.с.8). Згідно довідки, наданої ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]» від 28.09.2018 року № 189, заробітна плата [PERSON] за останні два місяці, а саме вересень та серпень 2016 року, становить 4\~927,83 грн. (а.с.9). Відповідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. За таких обставин, враховуючи не проведення розрахунку відповідача з позивачем в день звільнення останнього 02.10.2016 року, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача вихідної допомоги при звільненні та компенсації, нарахованої у лютому 2018 року за несвоєчасно виплачену заробітну плату у розмірі 12\~092,51 грн. (без утримання податків й інших обовязкових платежів), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку на час затримки розрахунку у розмірі 93\~797,11 грн., суд приходить до наступного. Як вже було встановлено судом, при звільненні з [PERSON] не було проведено остаточного розрахунку, як це передбачено ч. 1 ст. 116 КЗпП України. На час вирішення справи остаточний розрахунок ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]» з позивачем не проведений. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. У пункті 5 зазначеного Порядку вказано, що нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. У пункті 8 Порядку зазначено, що\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно з наданою позивачем довідкою № 189 від 28.09.2018 року, яку видано ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]», його середньоденний заробіток складає 223,99 грн. Період затримки розрахунку з дня наступного за днем звільнення до дня вимоги заявника: з 03.10.2016 року по 02.10.2018 року 502 робочі дні (з 03 по 31 жовтня 2016 року 20 днів, листопад 2016 року 22 дні, грудень 2016 року 22 дні, січень 2017 року 22 дні, лютий 2017 року 20 днів, березень 2017 року 22 дні, квітень 2017 року 20 днів, травень 2017 року 20 днів, червень 2017 року 20 днів, липень 2017 21 день, серпень 2017 року - 22 дні, вересень 2017 року 21 день, жовтень 2017 року 21 день, листопад 2017 року 22 дні, грудень 2017 року 20 днів, січень 2018 року 21 день, лютий 2018 року 20 днів, березень 2018 року 21 день, квітень 2018 року 19 днів, травень 2018 року 21 день, червень 2018 року 20 днів, липень 2018 року 22 дні, серпень 2018 року 22 дні, вересень 2018 року 20 днів, жовтень 2018 року 2 дні). Розмір середнього заробітку позивача за час затримки повного розрахунку складає 112\~442, 98 гривень (223,99 гривень Х 502 дні = 112\~442,98 гривень). У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про працю» від 24.12.2009 року № 13 розяснено, що при визначені розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи.\~Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.01.2012 року по справі № 6-54цс11, яка є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень. Так позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2016 року по 02.10.2018 року включно у розмірі 93\~797,11 грн. (без урахування обовязкових платежів), що в свою чергу, згідно розрахунків позивача, складає 116\~518, 15 гривень (без утримання податків й інших обовязкових платежів). Однак слід зазначити, що суду не відомі поважні підстави за яких позивач не звертався до суду з вказаним позовом в період з жовтня 2016 року, тобто після звільнення, по жовтень 2018 року, а звернувся тільки 04.10.2018 року, тобто через два роки після виникнення права на таке звернення, а тому суд задовольняє вимоги позивача про середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не по день ухвалення рішення, а за два роки, згідно позовних вимог позивача Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 112\~442,98 гривень (без утримання податків й інших обовязкових платежів). Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта імені [PERSON]» на користь [PERSON] вихідну допомогу при звільненні та компенсацію, нараховану у лютому 2018 року за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 12 092,51 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2016 року по 02.10.2018 року включно у розмірі 112\~442,98 грн. (без утримання податків й інших обовязкових платежів). На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1058,91 грн. у звязку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: partial