Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26 травня 2013 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,7400 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем померлої за законом, вона спадщину прийняла та має перешкоди у оформленні спадкових прав. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Третьою горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області, яка розташована на території, що є непідконтрольною державі Україна. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на належну померлій [PERSON] земельну ділянку площею 5,7400 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 696849, виданим 31 травня 2013 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. На день смерті [PERSON] проживала на території населеного пункту Донбасу, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлено, що померла [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2591 від 13.05.2005 набула право на отримання у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 5,7400 га. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 097213, копію якого додано до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 24 травня 2007 року за № 010734500001. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки є її дочкою. [PERSON] обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-НО № 288267, виданим 10 березня 1979 року відділом ЗАГС Калінінського виконкому міста Горлівка Донецької області та свідоцтвом про одруження серії 1-НО № 244679, виданим 07 серпня 2004 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. 06 вересня 2013 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав. До позовної заяви позивачем додано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 01 березня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON], за змістом якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,7400 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, у звязку з тим, що спадкова справа після померлої 26 травня 2013 року [PERSON] відкрита Третьою горлівською державною нотаріальною конторою Донецької області 06 вересня 2013 року. Згідно наданої копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35048260 від 06 вересня 2013 року спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована 06 вересня 2013 року Третьою горлівською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] Місцем відкриття спадщини згідно правил статті 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. 12 лютого 2015 року будо прийнято спеціальний [PERSON] України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування». Закон доповнив статтю 1221 ЦК України положенням про те, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Такий особливий випадок встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Так, було скасовано правило про привязку оформлення спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця або розташування нерухомості. Місцем відкриття спадщини вважається місце подання першої заяви спадкоємців. Тобто спадкоємці можуть звернутися за власним бажанням до будь-якого нотаріуса на території України із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус на підставі такої заяви заведе спадкову справу, яку, у свою чергу, зареєструє в Спадковому реєстрі. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що спеціальні правила спадкування застосовуються в тому разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця був населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України. Згідно статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця\~ є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів Позивач подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу Третьої горлівської державної нотаріальної контори, розташованої в зоні тимчасово окупованої території України. Правило про те, що тільки нотаріус, який відкрив спадкову справу, має право видавати свідоцтво про спадщину, не змінилося, тому позивач має перешкоди до оформлення спадкових прав. Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. [PERSON] визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до положень статті 9 Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України № 254-19 від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. По Донецькій області це є, в тому числі, Горлівка. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позовні вимоги є доведеними. Оскільки спадкоємець померлої [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відкриттям спадкової справи нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори, розташованої у населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1221, 1296, 1297 Цивільного кодексу України,\~ст.ст. 1, 2, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 1, 4, 6, 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», \~

Outcome: approved