Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідачів про зняття арешту, обгрунтовуючи вимоги тим, що накладений арешт на нерухоме майно є перешкодою для власника вільно розпоряджатись ним. В судове засідання представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити за наявними матеріалами справи. Від відповідача Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області надійшла заява, в якій зазначено, що згідно даних АСПА на виконанні у відділі протягом 2011-2013р.р. перебували виконавчі провадження де боржником виступав [PERSON], місце проживання якого зазначено: [ADDRESS]. Інформація щодо дати народження боржника, РНОКПП, номер/серія паспорта, місця його проживання - у АСВП відсутня. Виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання. Інші відомості відсутні. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, про зняття арешту з майна, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, права людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що позивачу, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1902 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку, виданим Полтавським районним відділом земельних ресурсів 20.11.2003 р., [NUMBER] та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5306357012017 від 19.09.2017 р. (а.с.9, 15-16). Як встановлено, у жовтні 2017 року позивачу [PERSON] після звернення до приватного нотаріуса Гетало О.М., - стало відомо, що під час вчинення нотаріальної дії у Єдиному державному реєстрі відчуження об'єктів нерухомого майна було знайдено запис за № 11847532 від 15.11.2011р. про арешт всього нерухомого майна [PERSON], підстава обтяження - постанова Придніпровського ВДВС ЧМУЮ про арешт майна та заборона на його відчуження №26980259 від 15.11.2011р., що підтверджується листом приватного нотаріуса Гетало О.М. за № 392 від 06.10.2017р.(а.с.10). Згідно листів Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області за №20007 від 13.10.2017р., №3241/15.3-32 від 02.02.2018р., встановлено, що виходячи із даних АСПА на виконанні у відділі протягом 2011-2013р.р. перебували виконавчі провадження де боржником виступав [PERSON], місце проживання якого зазначено: [ADDRESS]. Інформація щодо дати народження боржника, РНОКПП, номер/серія паспорта, місця його проживання - у АСВП відсутня. Виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання. Інші відомості відсутні (а.с.11, 13). За таких підстав, можливо зробити всиновок про те, що зазначені у листах Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області за № 20007 від 13.10.2017р., №3241/15.3-32 від 02.02.2018р. виконавчі провадження, що перебували на виконанні протягом 2011-2013р.р. відносно боржника [PERSON], були закінченими та після спливу строку їх зберігання - знищені. Згідно положень ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Частиною 2 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Отже, судом встановлено факт того, що органом ДВС при завершенні виконавчих проваджень не було знято арешти з майна, чим порушено вимоги ч.1 та ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», і це стало перешкодою для позивача у вільному розпорядженні своїм нерухомим майном. Також суд вважає встановленим факт того, що накладений арешт на все майно [PERSON] місце проживання якого зазначено: [ADDRESS], постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції № 26980259 від 15.11.2011р. та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 118477532. є безпідставним, так як позивач за даною справою [PERSON], [INFO],: - з 30.01.2004 р. по 22.12.2006 р. був зареєстрований та проживав у м. Черкаси за адресою: [ADDRESS]; - з 05.01.2007 р. по 11.12.2009 р. був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]; - з 15.12.2009р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Враховуючи матеріали справи, судом встановлено достатньо належних доказів того, що органом ДВС при завершенні виконавчого провадження не було виконано вимоги положень ч.1 та ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», а також те, що накладений на все майно [PERSON] є безпідставним, так як на час здійснення виконавчих проваджень 2011-2013р.р. позивач не був зареєстрованим та не проживав за адресою вул. Козацька, 7, кв. 194 м. Черкаси, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі вкладеного,

Outcome: approved