Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси, з позовом у якому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму основного боргу за договором позики у розмірі 2\~885\~055,6 грн., суму відсотків обчислених з розрахунку 3 % річних у розмірі 8836,06 грн., суму відсотків у розмірі 272\~844, 34 грн., суму неустойки у розмірі 947\~646 грн., та судові витрати. У грудні 2015 року позивачем була подана уточнена позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Ювелірний дім «Лукацький» про стягнення суму основного боргу за договором позики у розмірі 2\~885\~055,6 грн., суму відсотків 281680,40 грн., суму неустойки у розмірі 947\~646 грн., визнання дійсним договору застави квартири [ADDRESS] від 19.03.2015 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 03.08.2015 У судовому засіданні представник позивача просив провести судове засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з викладених нижче підстав. Як вказує позивач у своїй позовній заяві, 25.11.2014 року, 18.03.2015 року та 19.03.2015 року він передав відповідачу [PERSON] грошеві кошті на загальну суму 137 000 доларів США Предметом даного позову є цивільно-правові зобов`язання за договором позики, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Дана особливість реальних договорів зазначена в ч.2\~ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідачка у своїх запереченнях вказує, що грошові кошті у позивача не отримувала, розписок не писала. У зв`язку з тим, що відповідачка не визнає факт отримання нею грошових коштів та написання розписок, по справі неодноразово призначались судові почеркознавчі експертизи. Але, справа поверталась до суду, у зв`язку з неможливість проведення експертного дослідження, так як не має оригіналів спірних розписок. На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що на підтвердження укладання договору позики має бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У разі заперечень позичальника щодо укладання договору позики по справі повинна бути призначена відповідна судова експертизи. По даній справі не можливо провести судову почеркознавчу експертизи, у зв`язку з відсутністю оригіналів розписок. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Таким чином, у зв`язку з відсутністю оригіналів розписок, і як наслідок неможливістю проведення судової почеркознавчої експертизи, у суду не має достатньо доказів щодо отримання [PERSON] у позивача зазначених у позовній заяві грошових коштів, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: dismissed