Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що згідно до рішення Чигиринського районного суду від 14.05.2014 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Станом на грудень 2018 року сума щомісячних аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини, становить 1013,50 грн. і заборгованості по аліментах він не має. Разом з тим, в результаті нещасного випадку він втратив праву руку і, згідно до довідки з акту огляду МСЕК, являється інвалідом 3 групи безтерміново. Через вказану інвалідність він не може влаштуватися на роботу та отримувати сталий прибуток. Єдиним доходом, який він отримує на даний час, є державна допомога інваліду 3 групи. З урахуванням суми відрахованих аліментів, він отримував станом на грудень 2018 року 748 грн., що підтверджується відповідною довідкою, окрім того, додатково сплачуючи по аліментному зобовязанню ще 260 грн. Таким чином, у нього залишається на прожиток сума 488,50 грн., яка не забезпечує його елементарних життєвих потреб, внаслідок чого він опинився у тяжкому матеріальному становищі. За таких обставин просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частки на 1/8 частку усіх видів заробітку. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що він отримує соціальну допомогу в розмірі 1500 гривень і після сплати аліментів залишається на прожиття 480 гривень, а йому ще необхідно сплачувати комунальні послуги. Відповідачка позов не визнала та пояснила суду, що вона не згідна на зменшення розміру аліментів, оскільки відповідач раніше взагалі не сплачував аліменти і не бере участі в житті дитини і лише три останніх місяці він почав платити по 750 гривень, яких не вистачає для належного забезпечення сина всім необхідним. А тому в задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно до рішення Чигиринського районного суду від 14.05.2014 року, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2014 року до досягнення ним повноліття. Нормами ст. 141 СК України\~визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А у відповідності до ч. 1\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст., ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як зазначалося вище, відповідно до ст., ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що узгоджується з правовим висновком, висловленим Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК від 25.05.2016 року, позивач з 23.05.2016 являється інвалідом 3 групи безтерміново у звязку із захворюванням, повязаним з ураженням опорно-рухового апарату. Відповідно до висновку про умови праці йому протипоказана важка фізична праця та робота з участю правої руки. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № 233/15-22 від 11.01.2019 року, виконаного головним державним виконавцем Чигиринського районного відділу ДВС, позивач сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина, починаючи з 22.04.2014 року, при цьому сума щомісячного платежу, яка підлягає стягненню з позивача, становить 1013,50 грн. А відповідно до довідки № 1760/04-05 від 17.12.2018 року, виданої Чигиринським управлінням соціального захисту населення Чигиринської РДА, позивач перебуває на обліку в даному управлінні та отримував щомісячну державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи у липні-вересні 2018 року в сумі 1452, 00 грн. щомісячно, у жовтні-листопаді 2018 року в сумі 726,00 грн. щомісячно, а в грудні 2018 року 746,50 грн. з вирахуванням суми аліментів. Отже, після ухвалення Чигиринським районним\~судом 14.05.2014\~року рішення про стягнення з позивача аліментів, матеріальний стан останнього змінився, оскільки він отримав інвалідність та являється частково непрацездатним, а єдиним джерелом його доходу є державна соціальна допомога по інвалідності. Виходячи з цього, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з однієї чверті на 1/8 частку від його заробітку (доходу) слід задовольнити, враховуючи, що дійсно після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відбулися зміни як в стані здоровя позивача, так і в його матеріальному стані. На підставі викладеного та,

Outcome: approved