Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 13.03.2018 р. між сторонами було укладено договір № 130318 про спільну діяльність, за умовами якого відповідач зобов`язався на свій ризик, за кошти позивача виконати комплекс робіт по будівництву об`єкту нерухомості, ввести об`єкт в експлуатацію та передати позивачу нежитлове приміщення, попередня вартість 1 м. кв. якого, станом на 13.03.2018 р. по ринковому курсу, складає 550 доларів США. На виконання зобов`язань позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 7 215 945,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, між сторонами було укладено угоду про розірвання договору № 130318 від 13.03.2018 р., відповідно до умов якої відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу суму сплачених коштів в розмірі 7 215 945,00 грн., строком до 01.06.2019 р. В порушення своїх зобов`язань відповідач не повернув грошові кошти. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 7 215 945,00 грн., 3% річних в розмірі 40 330,21 грн., та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 9 605,00 грн. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 13 березня 2018 року між ТОВ ВПФ «Біла Вежа» та [PERSON] було укладено договір № 130318 про спільну діяльність /а.с. 6-8/ з додатками /а.с. 9-12/. Відповідно до п.п. 1.2, 3.1 Договору та Додатків №1, №3, відповідач зобов`язався на свій ризик, за кошти позивача виконати увесь комплекс робіт по будівництву об`єкту нерухомості: нежитлової будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:245:0170, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1010 м.кв., вартістю за 1 м.кв. - 550 доларів США, ввести об`єкт в експлуатацію та передати позивачу нежитлове приміщення. На виконання умов договору позивачем на користь відповідача було сплачено грошові кошти в сумі 7 215 945,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 130618 від 13.06.2018 р., № 160418 від 16.04.2018 р., № 1005 від 10.05.2018 р. /а.с. 13/. Відповідач не виконав передбачених договором зобов`язань. З цих підстав, 06 листопада 2018 року між ТОВ ВПФ «Біла Вежа» та [PERSON] було укладено угоду про розірвання договору № 130318 від 13.03.2018 р. Відповідно до її умов відповідач взяв на себе обов`язок повернути позивачу сплачені ним кошти в розмірі 7 215 945,00 грн., в строк до 01 червня 2019 р., проте кошти не повернув, чим порушив передбачені угодою зобов`язання. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Правилами ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час протрочення, а також три проценти річних (ст.ст. 629, 625 Кодексу). Позивачем обраховано суму відсотків за користування грошовими коштами за період з 02.06.2019 р. по 8.08.2019 р., згідно розрахунку ця сума складає 40 330,21 грн. /а.с. 18/. Відповідач не надав до суду іншого розрахунку або доказів, які б могли спростувати вимоги позивача та підтвердити відсутність заборгованості перед позивачем. А тому, суд, оцінюючи надані позивачем докази, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: сума заборгованості згідно угоди про розірвання договору в розмірі 7 215 945,00 грн. та сума 3 % річних (заявлених позивачем), яка складає 40 330,21 грн. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: 9 605,00 грн. судового збору.

Outcome: approved