Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 30.09.2014 між ними та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір факторингу, з подальшими змінами, яким відступлено право вимоги до відповідача за договором №500380346 від 08.06.2013, заборгованість за яким станом на 05.11.2015 становить 27989,45 грн. і складається із заборгованості по кредиту 13528,24 грн., по відсотках 3453,84 грн., по комісії 7157,37 грн., штрафу 3850 грн. Таку заборгованість позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином через оголошення у газеті «Зоря Полтавщини». За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2013 між відповідачем та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №500380346, відповідно до якого позичальнику надано кредит 14160 грн., зі сплатою за користування кредитом 14,99% річних, комісій (винагород), на умовах повернення кредиту щомісячними платежами і сплатою штрафу у випадку прострочення таких платежів (а.с. 4-7). Договір укладено на підставі заяви позичальника (а.с. 8). 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено договір факторингу відповідно якого банк відступив право вимоги позивачу до боржників за кредитними договорами (а.с. 14-16, 17), в тому числі і до [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Досліджені судом матеріали свідчать про неналежне виконання умов договору [PERSON] Позивач надав суду розрахунок заборгованості станом на 05.11.2015, виходячи з якого заборгованість по договору становить 31426,21 грн. і складається із заборгованості по кредиту 13528,24 грн., по відсотках 3453,84 грн., по комісії 7157,37 грн., штрафу 7286,76 грн. (позивач просить стягнути штраф у розмірі 3850 грн.) (а.с. 11). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. За вказаних вище обставин суд приходить до висновку про можливість стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №500380346 від 08.06.2013 в сумі 27989,45 грн. Заборгованість нарахова в межах визначених сторонами умов договору. Виходячи з положень частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача підтверджені документально судові витрати 240 грн. (а.с. 105) та судовий збір 1218 грн. (а.с. 3). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved