Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2008 року було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. На підставі виконавчого листа № 2-1862 від 25.06.2009 року, виданого Подільським районним судом м. Києва з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку. На даний час у нього змінилось сімейне та матеріальне становище. 30.09.2011 року він одружився. В шлюбі народились діти: донька [PERSON], [INFO] та донька, [PERSON], [INFO]. Дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Донька, [PERSON] перебуває на спеціальному лікуванні у дитячому онкологічному відділенні КГКОЦ. Дане лікування платне. Він єдиний годувальник в сім»ї. Просить зменшити розмір аліментів на користь відповідачки на утримання сина, [PERSON] до 1/8 частини з усіх видів його заробітку. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 1/6 частини. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м.Києва від 24.06.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.4-7). З довідки про доходи позивача, виданої 17.02.2016 року, вбачається, що [PERSON] працює в ГУ ДСНС України у м.Києві та його заробіток за листопад 2015 року становить 2 700, 62 грн., за грудень 2015 року становить 9723,63 грн., за січень 2016 року становить 3931,40 грн.. 30.09.2011 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] ( а.с.9). В шлюбі народились діти: донька, [PERSON], [INFO] та донька,[PERSON], [INFO] ( а.с.10-11). Як вбачається з довідок Київського міського клінічного онкологічного центру від 04.12.2015 року та від 15.01.2016 року [PERSON] знаходиться на спецлікуванні з 30.09.2015 року в дитячому онкологічному відділенні КМКОЦ ( а.с.13). Відповідно до довідки 26/8-3 від 29 січня 2016 року дружина позивача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 18.12.2017 року ( а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших випадках передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, долучені до справи докази свідчать про зміну матеріального та сімейного стану позивача з часу прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів, в розмірі 1/4 частини на користь відповідачки. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 червня 2009 року, яким стягнуто із позивача на користь відповідачки на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та про можливе зменшення розміру цих аліментів. Однак, у судовому засіданні відповідачка, частково визнаючи позов, зазначила, що 08 березня 2016 року вона народила сина, [PERSON] та з 25.04.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією наказу № 564-к від 22.04.2016 року про надання [PERSON] соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому, з урахуванням зазначеного та положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку ( доходу) позивача, щомісячно. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено судам, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, слід зазначити, що у випадку зміни сімейного або матеріального становища позивача, відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Враховуючи наведене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial