Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] , власником іншої Ѕ частини квартири є [PERSON] . За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку брат його дружини - [PERSON] , який з 2016 року за даною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, та де наданий час перебуває відповідач не відомо. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує його права позивача як власника, він змушений сплачувати за нього комунальні послуги. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.03.2019року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив до суду від відповідача не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири за №18235 від 14.11.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М., та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №1992335 від 14.11.2013 року, є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Інша Ѕ частина квартири належить на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу [PERSON] . Відповідно до довідки №100 від 26.07.2018 року виданої Виконкомом Корабельної районної у м. Херсоні ради , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться позивач - [PERSON] , його син - [PERSON] , 1986 р.н. та [PERSON] (брат дружини позивача) який з 2016 року не проживає, що також підтверджується актом виданим Виконкомом Корабельної районної у м. Херсоні ради та наявним у матеріалах даної справи. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved