Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 січня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11282422000, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 123000,00 грн. у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 09 січня 2015 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка була встановлена у розмірі 14,00% річних. Після закінчення цього строку вона підлягала перегляду відповідно до умов договору. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 10 січня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 11282422000/П від 10 січня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань належним чином не виконав, тому станом на 05.06.2009 року заборгованість позивальника за договором складає 83213,58 грн. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 83213,58 грн., а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, проте, причини неявки судом визнанні неповажними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, тому з урахуванням вимог чинного законодавства щодо розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що не погоджується із сумою заборгованості, нарахованої банком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову в частині стягнення заборгованості солідарно і з неї заперечувала, посилаючись на те, що вказаного позивачем договору поруки вона не укладала, його не підписувала. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача до відповідача [PERSON], підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11282422000, відповідно до якого, останній отримав кредит розмірі 123000,00 грн. у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути банку кредит в повному обсязі не пізніше 09 січня 2015 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка була встановлена у розмірі 14,00% річних. Після закінчення цього строку вона підлягала перегляду відповідно до умов договору. Станом на 05.06.2009 року заборгованість позивальника [PERSON] за договором складає 83213,58 грн., з яких: · заборгованості по тілу кредиту в розмірі 77338,35 грн., · заборгованості по процентам в розмірі 5031,86 грн., · пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 843,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно до ч. ст.. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 83213,58 грн. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача [PERSON], оскільки вони не підтверджені суду належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. У той же час суд вважає, що вимоги позивача щодо відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 203 ч.3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 356-15 від 23.03.2015 року, підписи від імені [PERSON] на лицьовій та зворотній сторонах договору поруки № 11282422000/П від 10.01.2008 року в графах «Поручитель» виконані не [PERSON], а іншою особою. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин,якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, вимоги позивача до відповідача [PERSON] є безпідставними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати: з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 832,14 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн.; з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати по сплаті вартості судової почеркознавчої експертизи в розмірі 3552,00 грн.

Outcome: approved