Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28 лютого 2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 13 853,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 грудня 2020 року він звернувся до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з тим, що не міг скористатися своєю карткою для виплат. У відділенні банку йому стало відомо, що на його рахунок накладено арешт. 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1484. Згідно виконавчого напису на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» пропонується стягнути заборгованість з нього не сплачену в строк за кредитним договором від 02.04.2018 року. Строк за який проводиться стягнення з 03.04.2019 року по 02.07.2019 року. Сума, що підлягає стягненню складає 13 853,24 гривень, з урахуванням: заборгованість за сумою кредиту у розмірі - 9951.93 грн., заборгованість за процентами в розмірі - 2001,31 грн., плата за пропуск мінімальних платежів в розмірі 1050,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано оплату в розмірі 850 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, його фактично було позбавлено можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що в свою чергу свідчить про спірність суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , а отже його місце проживання не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у єдиному реєстрі приватних виконавців України та відповідно виконавчий документ у виконавчому провадженні № 62321347 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Таким чином, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець помилково дійшла висновку, що безготівкові кошти боржника, які перебувають на рахунку банку, є об`єктом права власності. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Через неявку відповідача в судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Л.Л. в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04 грудня 2020 року при зверненні до АТ КБ «Приватбанк» позивачу стало відомо про існування виконавчого напису від 28 лютого 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД», заборгованості в розмірі 13 853,24 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 9951.93 грн., заборгованості за процентами в розмірі - 2001,31 грн., плати за пропуск мінімальних платежів в розмірі 1050,00 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано оплату в розмірі 850 грн., що зареєстрований в реєстрі за № 1484 Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Слід зазначити, що позивачем не була отримана письмова вимога (повідомлення) від Акціонерного товариства «Банк Форвард» та [PERSON] не визнає розмірів нарахованої заборгованості та відсотків, оскільки позбавлений будь-якої інформації з боку відповідача щодо кредитних зобов`язань, а тому він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги Акціонерного товариства «Банк Форвард», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Окрім цього позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . А отже його місце проживання не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, та відповідно виконавчий документ у виконавчому провадженні № 62321347 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, чим порушено вимоги ч.2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження». З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved