Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.01.2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, шлюбні та сімейні відносини припинені в 2017 році. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Примирення з відповідачем він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідач із позовом погодилася. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.01.2016 року відділом державної реєстрації Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 30.01.2016 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 30. З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідачем було надано заяву про визнання позову. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Про розподіл судових витрат питання в позовній заяві не ставиться.

Outcome: approved