Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 30.05.2015 року в рамках Закону України «Про звернення громадян» звернувся до відповідача через Костянтинівське відділення Дніпропетровського філіалу ПАТ «Укртелеком». Проте, до теперішнього часу відповіді на подану скаргу не отримав. Вважає, що співробітниками відповідача грубо порушено норми ст.20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду звернення. В звязку з чим, просив суд визнати дії співробітників відповідача незаконними та зобовязати надати відповідь на його скаргу. В судове засідання позивач не зявився. В направленій до суду клопотанні просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що подана скарга була розглянута та позивачу направлено відповідь. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, окрім іншого: письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Статтею 20 зазначеного вище Закону встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30.05.2015 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою на дії співробітників відділення ПАТ «Укртелеком». Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповіді на подану скаргу ним не отримано, що є грубим порушенням з боку відповідача норм ст.20 Закону України «Про звернення громадян» щодо терміну розгляду звернення, позивач просив суд визнати дії співробітників відповідача незаконними та зобовязати надати відповідь на його скаргу. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що скарга [PERSON] від 30.05.2015 року подавалась до відповідача через Костянтинівське відділення ПАТ «Укртелеком» та надійшла на адресу відповідача 08.06.2015 року за вх.№3554/0/14-15 (а.с.66). За результатами розгляду скарги позивачу було підготовлено письмову відповідь, яка направлена на його адресу 30.06.2015 року за вих.№12і240/7-Ж-3554 простим поштовим відправленням (а.с.67). Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки. Таким чином, виходячи із фактично встановлених судом обставин під час розгляду справи вбачається, що відповідачем було виконано вимоги Закону України «Про звернення громадян», звернення позивача розглянуто в межах встановлених законом строків, підготовлено письмову відповідь, яку направлено на адресу позивача. З урахуванням зазначеного, оскільки судом не встановлено факту неправомірних дій відповідача щодо розгляду звернення [PERSON], з огляду на підстави та предмет предявленого позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити за необґрунтованістю. Оскільки позивача відповідно до закону звільнено від сплати судового збору та в звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed