Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.07.2009 року в м. Києві, на перехресті вул. Володимирська та вул. Прорізна сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «БМВ» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2009 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності, та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за Договором добровільного страхування № А0017952 від 01.12.2008 року транспортний засіб «Мерседес» д/н [NUMBER], який належить Відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» на праві приватної власності. Згідно з умовами вказаного договору, на підставі зібраних документів було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 46 135,74 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5774 від 14.08.2009 року та № 10417 від 17.00.2009 року. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до ВАТ «Страхова компанія «Нова» з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до лімітів відповідальності по полісу ВС/5305546, ВАТ «Страхова компанія «Нова» надало своєму страхувальнику ([PERSON]) страховий захист та сплатило на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 24 990,00 гривень. Таким чином, ПАТ «Страхова група «ТАС» має право вимоги до [PERSON] на різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ВАТ «Страхова компанія «Нова», що загалом складає 21 145,74 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позові та просила про їх задоволення. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що згідно звіту №2570 про вартість матеріального збитку, наданого позивачем, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 25681,26 гривень, в той час позивачем було виплачено 46135,74 гривні на підставі наданого рахунку фактури ФОП [PERSON], в той час як в матеріалах справи відсутні докази (акт виконаних робіт) щодо виконаних робіт по ремонту вищезазначеного автомобіля. Також представник вказує, що в даному випадку вимоги позивача ґрунтуються на суброгації, а не на регресі, а тому за умови недоведеності розмірів матеріальної шкоди в задоволенні позову слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 грудня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. Зі змісту постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 серпня 2009 року вбачається, що 29.07.2009 року приблизно о 09 год. 00 хв. в місті Києві на перехресті вулиць Володимирська - Прорізна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «БМВ» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Вказаною постановою суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу на користь держави в сумі 340 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» за Договором добровільного страхування № А0017952 від 01.12.2008 року транспортний засіб «Мерседес» д/н [NUMBER], який належить Відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» на праві приватної власності. Згідно з умовами договору було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 46 135,74 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5774 від 14.08.2009 року та № 10417 від 17.00.2009 року. Відповідно до лімітів відповідальності по полісу ВС/5305546, ВАТ «Страхова компанія «Нова» надало своєму страхувальнику [PERSON] страховий захист та сплатило на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 24 990,00 гривень. Таким чином, вбачається що існує різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ВАТ «Страхова компанія «Нова», що загалом складає 21 145,74 грн., на підставі чого позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» вважає, що нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON], як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 21 145,74 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В то же час з матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно звіту №2570 про вартість матеріального збитку, наданого позивачем, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 25681,26 гривень, в той час позивачем було виплачено 46135,74 гривні на підставі наданого рахунку фактури ФОП [PERSON], при цьому в матеріалах справи відсутні докази (акт виконаних робіт) щодо виконаних робіт по ремонту вищезазначеного автомобіля. Також як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача ґрунтуються на суброгації, а не на регресі, оскільки регрес це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу, а суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Роз'яснення про застосування вказаних понять наведені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги слід розрізняти поняття регрес та суброгація, оскільки у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання. Враховуючи викладене та вказані роз'яснення, вбачається, що позивачем невірно визначено предмет спірних правовідносин через що він помилково дійшов висновку про перехід до нього права вимоги, а тому за умови недоведеності розмірів матеріальної шкоди в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed