Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди [PERSON] зі сторони [PERSON] у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON], [INFO]., зобов'язавши [PERSON] не перешкоджати спілкуванню та участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]., надавши право забирати кожну суботу місяця з 10.00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання у неділю о 18.00 годині. Оскільки відповідач перешкоджає йому в побаченнях з дитиною. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що дитина не бажає спілкуватись з батьком. Представник третьої особи: виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні просили позов задовольнити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Закону України «Про охорону дитинства» батьки та особи які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO].,, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 22.09.2009р. відділом РАЦС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні. Шлюб між сторонами розірвано та дитина проживає із матір'ю, що не заперечувалось сторонами. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 10.08.2012р. надано дозвіл позивачу забирати його сина кожну суботу місяця з 10.00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання у неділю о 18.00 годині; попереджено батьків не налаштовувати дитину один проти одного. Сторони на даний час проживають окремо. Їхній син проживає разом з матірю відповідачем, проте, остання чинить позивачу перешкоди в спілкуванні з дитиною. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з особи ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З пояснень сторін вбачається, що відповідачка не дає можливості спілкуватись батьку із сином, тобто між сторонами склались неприязні стосунки. За таких обставин, відповідачка може перешкоджати нормальному батьківському спілкуванню батька з сином, що може негативно впливати на дитину. За таких обставин, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, батька та матері щодо виховання та спілкування з дитиною, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення способу його участі у спілкуванні та вихованні сина підлягають задоволенню.

Outcome: approved