Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № НЕQ0АЕ000098137 від 04.06.2008 року, додатків до нього, ПАТ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачу кредит у розмірі 6811,39 дол. США на термін до 03.06.2013 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені у договорі. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Таким чином, [PERSON], в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання не виконала, в результаті чого, станом на 31.08.2015 року, заборгованість відповідача перед банком становить 25385,67 дол. США., що за курсом 21,18 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2015 року складає 537\~668,56 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та витрати на судовий збір. В судовому засіданні: Представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, надав пояснення, що відповідають викладеному в позові, посилаючись на умови кредитно-заставного договору. Представник відповідача заперечував проти позову, вказав, що 29.01.2010 року Банк незаконно вилучив автомобіль, при цьому відповідач станом на цю дату виплатила заборгованість, що утворилася не з її вини. Предмет застави і до сьогодні не повернуто відповідачу. Зважаючи на вказане відповідач вважає, що, за таких умов, Договір є незаконним, вона фактично не користується кредитом, тому з 05.03.2010 року перестала сплачувати кошти. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, банківської ліцензії, нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», позивач є фінансовою установою. Відповідно до кредитно-заставного договору № НЕQ0АЕ000098137 від 04.06.2008 року (надалі Договір), додатків до нього, банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6811,39 доларів США на придбання автомобіля на строк до 03.06.2013 року, а відповідач взяла на себе зобовязання з погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, згідно графіку погашення кредиту. При цьому, пунктом 14 договору передбачено, що у разі порушення позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Крім того, цим же пунктом передбачена відповідальність позичальника щодо порушень інших зобовязань за договором та розміри штрафів і неустойки за їх невиконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Відповідно до положень п.п. 12.1, 12.2 Договору предмет застави може бути вилучено кредитором в наслідок невиплати позичальником платежів (Дефолт), при цьому факт вилучення автомобіля не звільняє позичальника від виконання умов Договору. Пунктом 17 Договору встановлено строк погашення кредиту 03.06.2013 року. Згідно наданого суду розрахунку заборгованість за Договором у відповідача утворилася з 05.03.2010 року, в результаті порушення з боку відповідача умов Договору в частині оплати щомісячних платежів. Таким чином, [PERSON], в порушення умов Договору, свої зобовязання не виконала, в результаті чого, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 31.08.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 25 385,67 дол. США., що за курсом НБУ складає 537668,56 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом 5466,97 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 1871,15 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом 437,13 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 16390,34 дол. США; штраф (фіксована частина) 11,80 дол. США; штраф (процентна складова) 1208,28 дол. США. Згідно ст.ст. 525-526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в термін передбачений договором, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що \~суду надано достатньо доказів укладення між сторонами кредитно-заставного договору, наявності заборгованості по ньому в результаті порушення його умов відповідачем, \~і з урахуванням того, що \~відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному прядку не сплачена, то заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved