Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2007 року між ним та боржником був укладений кредитний договір 001-18026-220807, згідно з яким боржник отримав кредитну картку «Visa Classic», тарифний пакет «Класичний». Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27.12.2013 року склала 18934 грн. 12 коп., з яких: тіло кредиту - 9549 грн. 94 коп., заборгованість за відсотками - 4757 грн. 30 коп., заборгованість за комісіями - 4626 грн. 88 коп. Тому позивач просить стягнути з нього вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що відповідно до укладеного 22.08.2007 року договору між банком та відповідачем, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав кредит шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з кредитним лімітом - 3000 грн. По цій картці відповідач, починаючи з 14 вересня 2007 року до 08 вересня 2008 року зняв коштів на загальну суму 6390 грн., які поступово погашав і станом на 01 жовтня 2010 року він мав заборгованість по тілу кредиту на суму 52.61 грн. Строк дії картки закінчувався 30.06.2009 року, тому йому була видана інша картка з кінцевим строком дії - 30.04.2013 року. Оскільки відповідач своєчасно проводив розрахунки по наданій йому кредитній лінії, з жовтня 2010 року йому був збільшений ліміт до 10000 грн. З жовтня 2010 року відповідач почав знову користуватись наданими кредитними коштами аж до 25 травня 2011 року, за цей період погашення здійснював хоч і регулярно, але не повністю, і останній платіж здійснив 06.06.2012 року в сумі 1500 грн. Тому станом на 27.12.2013 року заборгованість по кредитному договору склала 18934.12 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача в повному розмірі. Відповідач позов не визнав в повному обсязі та пояснив, що 22.08.2007 рок він дійсно уклав договір з позивачем про надання кредиту у виді відкличної кредитної лінії на суму 30000 грн. з кредитним лімітом 3000 грн. Кредитною карткою користувався до закінчення строку її дії - до 30.06.2009 року, і регулярно здійснював платежі, тому станом на 01.10.2010року мав заборгованість в сумі 52.61 грн., які потім погасив та ще за СМС-повідомленнями, які надходили з банку, виплачував додаткові суми. Після закінчення дії картки він не отримував іншої картки, а тому не міг отримувати додаткові кредитні кошти з жовтня 2010 року. Своєї згоди про збільшення кредитного ліміту він не давав та не був повідомлений банком про збільшення ліміту до 10000 грн. Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 1054 та ст. 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 22.08.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-18026-220807, згідно з яким боржник [PERSON] отримав картковий рахунок [NUMBER] та картку в тарифному пакеті VISA Класичний для здійснення операцій за картковими рахунками шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) грн. з кредитним лімітом 3000 грн. (а.с.5). Вказаний договір підписаний сторонами в установленому порядку. Підписання договору засвідчує факт, що позичальник ознайомлений з Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам та Тарифами на обслуговування платіжних карток Дельта Віза Класік Тарифний пакет «Класичний», що стверджується його підписами ( а.с. 5-8) та не спростовано в судовому засіданні. Згідно з розрахунком позивача, по укладеному договору заборгованість відповідача перед банком станом на 27.12.2013 року складає 18934 грн. 12 коп., яка складається з: тіла кредиту - 9549 грн. 94 коп.; заборгованості за відсотками - 4757 грн. 30 коп., заборгованості за комісіями - 4626 грн. 88 коп. (а.с.12,13). Вищезазначений розрахунок проведений у відповідності до погоджених сторонами умов договору, тарифів на обслуговування платіжних карток Віза Класік Тарифний пакет «Класичний», умов надання кредитної картки та Правил здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам. Рух коштів по рахунку, що належить [PERSON], стверджується випискою по рахунку приватного клієнта від 20.03.2014 року ( а.с. 48-57). Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З викладених вище підстав суд вважає, що позовні вимоги позивача повністю доведені в судовому засіданні. Разом з тим, суд не може погодитись з запереченнями відповідача щодо не отримання нової картки зі строком дії до 30.04.2013 року та неотриманням кредитних коштів на неї за період з 12 жовтня 2010 року до 25.05.2011 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 21.09.2010 року відповідачем написана заява на видачу платіжної картки з номером 4438717051144312 до рахунку 26254901079113 ( а.с. 66), підпис на якій підтвердив в судовому засіданні відповідач. У вказаній заяві зазначено, що заявник отримав платіжну картку та ПІН-код. За цією ж датою відповідачем затверджені вірність копій кожної сторінки паспорта відповідача та його ідентифікаційного номера ( а.с. 67-69). Вищевказана заявка занесена в електронну базу банку з фотографією відповідача та зазначенням ліміту кредитної лінії - 10000 грн. ( а.с. 70-72). Суд також вважає необґрунтованими пояснення відповідача про те, що він вказані документи дійсно підписував і мав намір на збільшення кредитного ліміту, але після їх підписання свої наміри змінив та не укладав договору з банком, оскільки після видачі йому картки 21.09.2010 року він продовжував користуватись кредитними коштами банку та частково погашав заборгованість. Крім того, відповідно до п.4.8 Правил держатель картки зобов'язаний тримати в таємниці свій ПІН-код, не записувати ПІН-код на картці або на інших предметах, що, як правило, зберігаються разом з карткою. Держатель не має права передавати картку в користування третім особам, не повинен розголошувати реквізити картки, що виключає можливість здійснення операцій іншою особою, ніж держателем картки. Доказів, що підтверджували б можливий доступ до карткового рахунку інших осіб відповідачем не надано, в судовому засіданні він цей факт не спростував, в той же час регулярне, щомісячне погашення карткового кредиту відповідачем аж до 06.06.2012 року свідчить про користування даною карткою відповідачем. Відповідно до п.1.3 договору №№ 001-18026-220807 від 22.08.2007 року ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Перенос або зміна ліміту кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього договору. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. При цьому сторонами погоджено, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни розміру кредитного ліміту та строку введення в дію зазначається у щомісячній виписці. Збільшення ліміту кредитної лінії по договору відповідача дало йому можливість в разі необхідності та за його ініціативи користуватись кредитними коштами в розмірі, більшому, ніж первинно визначений. Відповідач міг не користуватись збільшеним кредитним лімітом, але, як видно з розрахунку ціни позову ( а.с. 12-13), він скористувався цією можливістю, знімаючи з карткового рахунку по новій карточці кошти на загальну суму 8280 грн. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а його позовні вимоги - задоволенню. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved