Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11\~949,82 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03.12.2017 р. в м. Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу (надалі т/з) «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON] та автомобіля [NUMBER], в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження Відповідно до Постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху . З огляду на те, що потерпілому [PERSON] страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в розмірі 11\~949, 82 гривень, а відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, позивач вважає, що він має право регресної вимоги до [PERSON] , а тому вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні було встановлено, що 27.05.2017 р. між АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АК/4179955 , предметом якого є захист майнових інтересів, пов'язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу , зазначеного в Полісі . 03.12.2017 р. в м. Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER], в результаті зіткнення транспортні засоби зазнали пошкодження. Дана ДТП відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм забезпеченого автомобіля «Мерседес» д/н [NUMBER] - [PERSON], вина підтверджується Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2018. р., по справі № 333/7308/17. Також, в судовому порядку було доведено, що [PERSON] відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується Постановою Комунарського районного суд м. Запоріжжя від 12.03.2018 року по справі № 333/7307/17, якою відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] та відмови останньої від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не потребують доказування, оскільки встановлені постановами суду по справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі отриманих документів, згідно Аварійного сертифікату № 3197 з оцінки транспортного засобу, Договору про врегулювання страхового випадку, АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» було виконано майнове зобов'язання та перераховано потерпілій особі [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 11 949, 82 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2018 року. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пп. 38.1.1. «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Крім того, відповідно до пп. 38.1.1 «в» п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). В судовому засіданні підтверджено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2018 року у справі 333/7307/17 встановлено, що [PERSON] , в порушення правил дорожнього\~руху після дорожньо-транспортної пригоди за її участю відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вищевказані обставини свідчать про те, що у страховика виникло право пред»явити регресний позов до суду для стягнення збитків з відповідача. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення закріплені й в ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Добровільно [PERSON] не відшкодовує позивачу спричинені збитки. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 11\~949,82 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved