Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №DNH4KP74630678 від 19.09.2006 року, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], в сумі 13366,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 559,20 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3534,49 грн., заборгованості з пені за користування кредитом в сумі 8160,12 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500.00 грн., процентної складової штрафу в сумі 612,69 грн., що утворилася станом на 14.01.2016 року, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу за його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, проте заяви про розгляд справи у свою відсутність на адресу суду не подала та про причини своєї неявки суд не повідомляла. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором № DNH4KP74630678 від 19.09.2006 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 988,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 19.09.2007 р. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 14.01.2016 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим розрахунком складає 13366,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 559,20 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3534,49 грн., заборгованості за пенею в сумі 8160,12 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн., процентної складової штрафу в сумі 612,69 грн., що передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Враховуючи зазначене та оскільки відповідач протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення, а зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати.

Outcome: approved