Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду в з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2017 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір №16-к, відповідно до умов якого позивач на умовах платності, строковості надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кошти у встановлений договором строк та сплатити відсотки за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 22.05.2018 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 22314, 92 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5419, 90 грн., борг по сплаті за користування кредитом - 7680, 08 грн., штраф, відповідно до п. 6 додаткової угоди - 7680, 08 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 49/. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином /а.с. 45, 51/, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 26 червня 2017 року між сторонами було укладено договір №16-К, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти /а.с.20-22/. Відповідно до п. 5.1.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний, повернути кредит в повному обсязі та нараховану плату за користуванням кредиту в порядки та строки, визначені відповідною додатковою угодою /а.с.20/. Відповідно до п. 5.1.2 договору, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку, які кредитодавець має право нарахувати внаслідок прострочення позичальником сплати обов`язкових платежів, у порядку та строки, визначені відповідною додатковою угодою про надання кредиту /а.с.20/. 26.07.2017 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту №16-К /а.с.23/ Відповідно до п. 1 додаткової угоди, позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000 грн. /а.с. 23/. Відповідно до п. 2 додаткової угоди, кредит надається строком на 56 днів /а.с.23/. Відповідно до п. 6 додаткової угоди, у разі прострочення позичальником строків сплати обов`язкових платежів, визначених п. 5 даної угоди, кредитодавець може нараховувати штраф на суму прострочених загальних платежів у розмірі 1,23 процентів за кожний календарний день прострочення, включаючи день погашення, виходячи з наявної суми прострочених загальних платежів на початок календарного дня /а.с.23/. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 22.05.2018 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 22314, 92 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5419, 90 грн., борг по сплаті за користування кредитом - 7680, 08 грн., штраф, відповідно до п. 6 додаткової угоди - 7680, 08 грн. /а.с. 5-10/. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 239 грн. 00 коп. та 3% річних в сумі 912 грн. 13 коп. /а.с. 10-11/. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved