Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. Просив договір найму (оренди) житла №1882, укладений між позивачем та [PERSON] 13 листопада 2015 року розірвати та визнати [PERSON] такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням в будинку №15, який знаходиться по вул. Горького в м. Гадяч Полтавської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що йому на підставі договору дарування належить житловий будинок №15, який знаходиться по вул.Горького в м.Гадяч Полтавської області. 13.11.2015 року між позивачем та відповідачкою був підписаний договір найму (оренди) житла вищевказаного будинку строком на три роки до 10.10.2018 року. Оскільки, [PERSON] ніде було зареєструватися, вона попросила позивача зареєструвати її у вищевказаному будинку, обіцяючи добровільно знятися з реєстрації. З липня 2016 року і по даний час відповідачка в будинку позивача не проживає, ніяких платежів не здійснює, участі у підтриманні будинку в належному стані не бере. На прохання добровільно знятися з реєстрації не реагує, тому він змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, але за участю його представника. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник відповідачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечував. Представник третьої особи виконавчого комітету Гадяцької міської ради, сектору реєстрації місця проживання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконкому міської ради. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування з встановленням сервітуту від 30.12.2008 року [PERSON] подарував [PERSON] будинок під номером 15 з господарськими будівлями, що знаходиться по вулиці Горького в м.Гадяч Полтавської області. 13.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір найму (оренди) житла, відповідно до якого наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування будинок за адресою м.Гадяч, вул..Горького,15. Даний договір укладений 13.11.2015 року і діє до 10.10.2018 року. Згідно актів комісії від 20.07.2016 року, 29.09.2016 року, 18.01.2017 року 07.04.2017 року на предмет проживання [PERSON] за адресою вул. Горького, 15 в м. Гадяч Полтавської області, виявлено, що остання зареєстрована за даною адресою, але не проживає і особисті речі відсутні (а.с. 12-15). Згідно до довідки, наданої виконкомом Гадяцької міської ради Полтавської області, [PERSON] зареєстрована за вище вказаною адресою одна ( а.с. 11). Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Враховуючи ті обставини, що відповідачка в спірному жилому приміщенні відсутня, оплату за житло не здійснює, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною жилою площею. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття\~з\~реєстрації\~місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~приміщення\~або\~права користування житловим\~приміщенням,\~про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 11 Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання\~реєстрація місця\~проживання\~та\~місця\~перебування\~осіб здійснюється органом реєстрації.\~Центральний\~орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної\~політики\~у\~сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно\~до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування\~осіб\~в\~Україні,\~ зразки\~документів, необхідних для реєстрації \~і\~ зняття\~ з \~реєстрації \~місця \~проживання \~та\~місця перебування. Відповідно до ч. 2\~ст.16 ЦК України\~встановлений такий спосіб захисту прав: припинення правовідношення . При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором. Відповідно до пункту 4.2.2 договору найму (оренди) житла наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення будинку, якщо наймач не вносить плату протягом трьох місяців підряд. Існування реєстрації Відповідача у квартирі Позивача поза межами строку дії оренди приміщення перешкоджає здійснювати свої права власника Позивачу, є порушенням умов договору оренди від 13.11.2015 року. Відповідно до положень\~ст. 810-813 ЦК України\~за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, договір найму житла укладається у письмовій формі, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина, сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи. Відповідно ч. 3\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно\~ст. 820 ЦК України\~розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла, якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Статтею 821 ЦК України\~передбачено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved