Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, укладений 25 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №549. Від шлюбу мають дітей - сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , а також усиновлена дитина [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейне життя не склалось, спільне господарство не ведеться. З 01.05.2021 з відповідачем проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю та різні люди за характером. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам, а тому примирення неможливе. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач 28 жовтня 2021 року надала до суду заяву про визнання позовних вимог, прохала не надавати строк для примирення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 25 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №549., що підтверджується свідоцтвом по одруження серія [NUMBER] від 25 листопада 2006 року.. Від шлюбу мають дітей - сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , а також усиновлена дитина [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved