Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти у розмірі 4\~978\~000,00 гривень, відповідно до боргової розписки від 10 січня 2009 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 10 січня 2009 році між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачам грошові кошти у розмірі 4\~978\~000,00 гривень. На підтвердження укладення відповідної угоди позивачу була надана розписка, відповідно до якої термін повернення коштів за позикою є 01 вересня 2016 року. Станом на 07 жовтня 2016 року грошові кошти позивачу відповідачами повернуті не були, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак від його представників [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 10 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] на імя [PERSON] була надана розписка про отримання ними від [PERSON] грошової суми у розмірі 4\~978\~000,00 гривень, яку вони зобовязувались повернути в повному обсязі до 01 вересня 2016 року (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики. Згідно умов укладеного договору останньою датою повернення вищевказаних коштів є 01 вересня 2016 року. Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі № 6-63-цс 13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже, факт написання відповідачами власноручної розписки, оригінал якої знаходиться у позивача, є підтвердженням отримання відповідачами грошової суми, вказаної в розписці та за умовами ст. 545 ЦК України вказує на відсутність виконання грошового зобовязання відповідачами в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що у визначений договором строк грошові кошти позивачу повернуті так і не були, відповідачі умови договору не виконали, що свідчить про порушення відповідачами взятих на себе зобовязань за договором позики, відповідачі в повному обсязі погоджуються з доводами та вимогами позовної заяви, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача грошових коштів у розмірі 4\~978\~000,00 гривень.

Outcome: approved