Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.11.2016 року між позивач та відповідач уклали кредитний договір б/н шляхом підпису заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов Кредитного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та встановив за погодженням відповідача на вказаний рахунок кредит у сумі 14 000,00 грн. на строк до 09.11.2016, тобто на 5 календарних днів з дня підписання цієї Заяви уповноваженим працівником Банку Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 10 000,00 грн.; після закінчення вказаного у цьому пункті строку, клієнт погоджується на встановлення (збільшення) банком кредиту в межах максимальних параметрів кредитування, вказаних в п.6.3. Умов кредитування цієї Заяви) під 28 % річних строком на 36 місяців із можливістю подовження на той самий строк. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 10.04.2019 р. становить 17477 грн. 13 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0657 філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідач уклали кредитний договір б/н шляхом підпису заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 6.3. умов заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії, встановлені параметри кредитування в розмірі 10 000 грн. з терміном кредитування 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк. Відповідно до п. 6.5 заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках. Відповідно до блоку 3 заяви «Умова про приєднання до Договору» ( пункту 3.4.1) поточний рахунок № [NUMBER] в гривня України на умовах тарифного плату «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Відповідно до п. 5.5 Заяви клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, тарифами, які діють на день підписання цієї заяви про приєднання. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 28 % процентів річних за користування кредитними коштами всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грйс-періоду; і 0,001 % процентів річних за користування кредитними коштами пртягом Грейс-періоду у період у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки (п. 6.5 заяви). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0657 філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.04.2019 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 17477 грн. 13 коп., з яких: 13 999,05 грн. - загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 1930,39 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 21,00 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 91,21 грн. - загальна сума нарахованої пені; 979,93 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 130,84 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 272,69 грн. - розмір 3 процентів річних на суму простроченого кредиту; 52,02 грн. - розмір 3 процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Згідно пунктів 1.17. - 1.19. та 1.21. розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. У разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в порядку, визначеному пунктом 1.24. розділу XXII ДКБО. Розділом VI ДКБО передбачено обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача платежі за розрахунково-касове обслуговування згідно з Тарифами. Підпунктом 1.25. розділу XXII ДКБО обумовлено договірне списання коштів із рахунку відповідача в рахунок виконання останнім узятих на себе зобов`язань за Кредитним договором. Відповідно до умов та згідно підстав, зазначених у пункті 1.28., 1.29. розділу XXII ДКБО, позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов 'язання. Змістом пункту 1.30. розділу XXII ДКБО визначено, що в разі якщо позивач скористається правом, встановленим пунктом 1.28. та/або 1.29., то відповідні внески (платежі) або повернення кредиту може бути здійснено відповідачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання відповідного повідомлення. Якщо порушення буде усунуто протягом визначеного строку, така вимога втрачає чинність. При цьому якщо поштове відправлення неможливо вручити адресату через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання або з інших причин, повідомлення вважається врученим у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. В зв`язку з наявною заборгованістю банк 11.07.2018 року направив вимогу №100.19- 07/64361/57/2018-26/вих., погасити заборгованість за Кредитним договором, яка отримана [PERSON] 24.07.2018 року, що вбачається з копії зворотного поштового повідомлення, що додане до позовної заяви. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєдання є договрі, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, суд не погоджується з позовною вимогою про стягнення з [PERSON] коштів інфляційних втрат та 3 % річних на суму кредиту і на відсотки, оскільки зазначене суперечить законодавству. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Укладеним між сторонами договором передбачені відсотки 28 %, а тому нарахування інших сум на підставі ст. 625 ЦК України є безпідставним. Крім того, суд вважає, що не підлягає до стягнення 21 грн. - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, оскільки, як передбачено в п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, у відповідача залишилася непогашена сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 020 грн. 65 коп., що і підлягає стягненню на користь позивача. Доказів, які б спростовували зазначене суду не надано. Суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги щодо стягнень суми втрати від інфляції, 3 % річних на суму нарахованих і несплачених процентів та суми заборгованості за розрахунково-касове обслуговування. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial