Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 20 липня 2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без №, за умовами якого позичальник отримав кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В позові зазначено, що, у зв'язку з тим, що позичальник порушив умови кредитного договору, за ним станом на 31.07.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 48 806 (сорок вісім тисяч вісімсот шість) грн. 03 коп. За викладених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 48 806 грн. 03 коп., та судові витрати у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку рекомендованим листом, який отримав особисто, 17.11.2016 р. та 07.12.2016 р., клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, та постановити заочне рішення. 09.12.2016 р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справ В даному цивільному провадженні судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 20 липня 2012 року між сторонами укладено договір без №, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 8000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконав зобов'язання за договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.5-8). Станом на 31.07.2016 року позивачем нараховано заборгованість за договором у сумі 48 608 грн. 03 коп., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 7808 грн. 33 коп., - заборгованість за процентами за користування кредитом - 36443 грн. 08 коп., - заборгованість за пенею та комісією - 1754 грн. 33 коп,. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), - 2300 грн. 29 коп. штраф (процентна складова) Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Предметом даного позову являються договірні правовідносини. Згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До цього ж, згідно ст..625 ч.2 ЦК України, передбачено відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведені вимоги законодавства , суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині сплати заборгованості : - 7808 грн. 33 коп. заборгованість по кредиту, - 36443 грн. 08 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), - 2300 грн. 29 коп. штраф (процентна складова) Разом із тим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у іншій частині позовних вимог за наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Але, згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Розпорядження Кабінету міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Гірське, Луганської області відноситься до переліку таких населених пунктів. Відповідач матеріалів справи та копії паспорту відповідач зареєстрований у [ADDRESS]. З розрахунку суми заборгованості станом на 31.07.2016р. вбачається, що пеня в сумі 1645 грн.33 грн. та комісія боржнику нараховані після 14.04.2014 року. Таким чином, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване в зоні АТО, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми пені та штрафу, в сумі 1645 грн.33 грн. А так сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача буде складати 48 806 грн. 03 коп. - 1 654 грн. 33 коп. = 47151 грн. 70 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1378 грн. 00 коп. По справі винести заочне рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial