Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 18.03.2020 року приватним нотаріусом Голяченко М.В. прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме посвідченні (видачі) йому [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом - квартиру [ADDRESS] . Через введені в м.Києві карантинні заходи, вказане рішення нотаріуса отримав лише в червні 2020 року, про що складена розписка та міститься в матеріалах спадкової справи. Звернутися до нотаріуса змушений був по причині оформлення спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка 09.08.1990 році надана в користування батьку - [PERSON] [INFO] та мамі - [PERSON] [INFO] та в подальшому приватизована (свідоцтво про власність на житло від 05.08.1993 року). Одразу після її приватизації, та отримання правовстановлюючих документів, його батько [PERSON] , 20.11.1993 року розпорядився належною на праві спільної сумісної власності Ѕ частиною квартири, склавши на його ім`я заповіт від 20.10.1993 року, у зв`язку з чим вважав себе повноправним власником належної батьку частини квартири. [INFO] померла мама - [PERSON] , у зв`язку з чим батько оформив належну мамі Ѕ частину квартири на своє ім`я, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 15.08.2006 року. За життя між ним та батьками не виникало жодних протиріч щодо спадкування, в тому числі належної мамі частини в квартирі, оскільки був єдиним сином. Останнім часом разом проживав з батьком, здійснював за ним догляд, оплачував комунальні платежі. [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька втратив орієнтацію в просторі та не міг тверезо оцінювати життя. Як на час смерті батька так і на даний час проживає в даній квартирі, оплачує комунальні послуги, а тому вважає, що 1/2 частину квартири фактично прийняв за заповітом, а іншу Ѕ частину за законом, оскільки являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Викладені обставини вважає такими, що прямо вплинули на пропущення шестимісячного строку для написання заяви про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та за законом, після померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , тривалістю 2 місяці з дня набрання рішення суду законної сили. Ухвалою від 27.10.2020 р. по справі відкрито загальне провадження та витребувано копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити, з обставин викладених в заяві. Суду пояснював, що після смерті батька у нього була паніка, не розумів як йому дальше жити. Також не зразу зміг знайти документи на квартиру і не зразу знайшов заповіт. Просив суд врахувати те, що проживав з батьком та здійснював за ним догляд , сплачував комунальні послуги та при відсутності інших спадкоємців, вважав, що спадщина і так належить йому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав суду відзив на позов в якому просив суд прийняти рішення відповідно до діючого законодавства на підставі поданих позивачем доказів. Третя особа також до суду не з`явилася направила суду копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] та заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача та третьої особи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] 20.11.1993 року розпорядився належною на праві спільної сумісної власності 1/2 частиною квартири, склавши на ім`я сина [PERSON] заповіт. Іншу 1/2 частину квартири [PERSON] отримав у спадок після смерті дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 15.08.2006 року. 18.03.2020 року за № 57/02-31 приватним нотаріусом Голяченко М.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач всупереч приписам статті 1269 ЦК України вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Одночасно нотаріус роз`яснив право визначене ст.1272 ЦК України звернутися із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Як убачається з копії спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем, за законом на 1/2 частину майна, як син і на іншу 1/2 частину - за заповітом. Інших спадкоємців не має. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач проживав разом з батьком в кв. [ADDRESS] , здійснював за ним догляд, оскільки [PERSON] , [INFO] потребував сторонньої допомоги, ніс витрати по утриманню та догляду квартири, і є єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом, а тому суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька. Разом з тим, позивачем обрано спосіб захисту права шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи психологічний стан позивача після втрати близької рідної людини, а саме - батька, за яким він здійснював тривалий час догляд, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved