Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до Попільнянського районного суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якій вказує, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка останні роки проживала одиноко. Позивач своєчасно звернувся до Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області з заявою про прийняття спадщини, на підставі його заяви була заведена спадкова справа за № 134/2013. За життя мати Позивача мала у власності житловий будинок в [ADDRESS], право власності на який вона в установленому порядку не оформила та не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло. Нотаріальна контора відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить, визнати за ним - [PERSON], [INFO], жителя села Миролюбівка в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та господарські споруди погріб та сарай, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, надав до суду заяву в якій просив справу провести без його участі. Представник Відповідача Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтв про смерть [NUMBER], [PERSON], помер [INFO] та [NUMBER],[PERSON] померла [INFO]. Згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки від 10 квітня 2015 року № 136 виданої Миролюбівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] за життя мала у власності житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Право власності за життя вона не оформила та не зареєструвала в БТІ. В даний час спадкоємцем даного будинку є син померлої, [PERSON]. Інших спадкоємців майна після смерті [PERSON] немає. Після смерті чоловіка, тобто з 1990 року до дня смерті [PERSON] проживала одна. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний)житловий будинок [ADDRESS] станом на 16 травня 2013 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 17575 гривень (сімнадцять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять гривень). Згідно Постанови від 29 квітня 2015 року № 01-16 Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 травня 2013 року № 34050716, спадкову справу № 54510056, спадкодавцем якої є [PERSON] зареєстровано. Відповідно до листа від 27 травня 2013 року № 133/01-16 Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, спадкоємцем майна ( в тому числі житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]) померлої [INFO] [PERSON], 1935 року народження ( останнє місце проживання померлої: село Миролюбівка, Попільнянського району Житомирської області) є її син [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER], який прийняв спадщину після померлої (спадкова справа № 134/2013). Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до частини першої статті182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно до вимог частин другої, четвертої статті 331 цього ж кодексу, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та державної реєстрації. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved