Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що 13.02.2013р. між ним та відповідачем було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу радіатору охолодження двигуна автомобіля, у відповідності до якої на підставі рахунку-договору від 13.02.2013р. № АМ-2012-003096 ним на користь відповідача здійснено попередню оплату за товар та послуги в сумі 2500 грн. Однак товар ним отриманий не був, незважаючи на те, що працівники ТОВ «Азовмотор» запевнили його, що товар він зможе отримати найближчим часом, але, як виявилося, товару на складі не було. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати зобов'язання щодо передачі йому товару, але про поставку товару та можливість його отримання його не попереджали, не надсилали ніяких повідомлень, товар йому переданий не був. Вважає, що діями відповідача були порушені його права, передбачені п.п.3,6 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів». Просить стягнути з відповідача суму основного зобов'язання як повернення попередньої оплати за товар та послуги згідно з рахунком-договором від 13.02.2013р. № АМ-2012-003096 -2500 грн., а також суму процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 55 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та доповнила, що наданий суду представником відповідача рахунок - договір № АМ-2012-003096 від 13.02.2013р. позивач не отримував та з його вимоги не був ознайомлений. Також, зауважила , що оригінал та копія вищевказаного договору є різними в частині порядку оплати товару. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що позивач отримав рахунок- договір № АМ-2012-003096 від 13.02.2013р. та повинен був оплатити передплату за товар у розмірі 2764,20 грн. Оскільки позивач оплатив тільки 2500 грн., строк виконання зобов'язання відповідача по поставці товару не наступив. 11.09.2013р. від позивача надійшла претензія, в якій позивач безпідставно відмовився від виконання рахунку-договору та просив повернути йому передплату. Вони направили позивачу відповідь в якій вказали, що вони вимушені застосувати штрафні санкції в розмірі передплати, яку здійснив позивач. Відносно стягнення процентів за користування грошима позивача просить відмовити, оскільки позовні вимоги не стосуються прострочення виконання грошового зобов'язання. Також, пояснив, що товар, за який позивача зробив передплату, вони придбали 20.02.2013р., що підтверджується видатковою накладною від 20.02.2013р. Вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 13.02.2013р. [PERSON] здійснив попередню оплату на користь відповідача за радіатор охолодження двигуна автомобіля та послуги у сумі 2500 грн. на підставі рахунку-договору від 13.02.2013р. № АМ-2012-003096./а.с.5/ Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Враховуючи передплату, яку здійснив позивач на користь відповідача, суд вважає, що між позивачем та відповідачем було погоджено укладення договору купівлі-продажу радіатора охолодження двигуна автомобіля. 11.09.2013р. позивач надіслав претензію на адресу відповідача в якій він вказав, що товар він не отримав, інформація про товар йому, також , не була, тому просив повернути йому кошти в сумі 2500 грн. /а.с.6/ Відповідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи. В судовому засіданні було встановлено, що вимоги вищевказаної статі відповідачем виконані не було, оскільки будь-яких об'єктивних та безперечних доказів на підтвердження того, що позивачу надавалася інформація про товар до його придбання суду не надано. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що позивач був ознайомлений з вимогами рахунку-договору № АМ-2012-003096 від 13.02.2013р., оскільки з наданого суду його оригіналу вбачається відсутність підпису позивача. Також, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження пояснення представника відповідача про те, що товар, за який здійснив передплату позивач, знаходився у відповідача в момент передплати, а відомостей про те, що позивач був повідомлений про надходження товару до відповідача та про можливість отримати товар, суду не надано. Видаткова накладна від 20.02.2013р. свідчить лише про те, що відповідач оплатив товар. Таким чином, відповідно до вимог ст. 693 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача 2500 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів за користування грошовими коштами слід відмовити, оскільки вони підлягають стягненню у разі прострочення грошового зобов'язання, якими не є зобов'язання між позивачем та відповідачем. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial