Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою з урахуванням уточнень просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]; внести зміни до актового запису про народження дитини № 597 від 23 серпня 2018 року, виключивши відомості про батька дитини - відповідача у справі, зазначити позивача батьком дитини, змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», по батькові - з «[PERSON]» на «[PERSON]», дату та місце народження дитини залишити без змін. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 30 жовтня 2017 року проживає з [PERSON] як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син. Проте у зв'язку з тим, що [PERSON] з 25 червня 2003 року по 29 грудня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], останній був записаний батьком дитини, адже після розірвання шлюбу останніх не минуло десяти місяців. Однак біологічним батьком дитини є саме він, його дружина з жовтня 2017 року не підтримувала жодних стосунків з відповідачем і з зазначеного часу проживала та проживає з ним як дружина. Сторони до зали судових засідань не прибули. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, також просив розглядати справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву; позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити. Від третьої особи - Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області- надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, із доводами позову погоджується, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просить судове засідання провести за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, викладених ними у заявах, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 червня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрований шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 174. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 29 грудня 2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 29 грудня 2017 року складено відповідний актовий запис № 114. Прізвище [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу залишено без змін. Позивач зазначає, що він та [PERSON] проживають як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 30 жовтня 2017 року. Будь-яких доказів на спростування наведеної обставини суду не надано, відповідач, визнавши позов, із вказаною обставиною погодився. Також встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Реєстрація народження дитини здійснена Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 597 від 23 серпня 2018 року. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до положень ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається також за рішенням суду. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, чим спростував наявність кровного споріднення між ним та дитиною, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та з урахуванням того, що позивач вважає себе батьком дитини, дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Дана норма права кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З доданої до позову квитанції вбачається, що позивачем за подання даного позову був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень. До початку розгляду справи по суті відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% понесеного позивачем судового збору, що становить 352,40 гривень. Решта сплаченого позивачем судового збору (50%), що становить 352,40 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved