Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 червня 2015 року померла його мати - [PERSON], якій за життя належало 2/3 частки квартири № 77 в буд. 39- Б по вул. Бабушкіна в м. Шостка: 1/3 частку якої вона набула у власність шляхом приватизації, а іншу 1/3 успадкувала після смерті своєї доньки - [PERSON], яка померла 13.07.1995 року. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності у відповідному Державному реєстраційному органі на підставі свідоцтва про право власності на житло, що суперечить п.п.4.14, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері, але оформити прийняття спадщини не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності спадкодавця на спірну частку квартири в реєстраційному органі, тому він був змушений звернутися до суду, прохав встановити факт належності за життя по 1/3 частки квартири сестрі та матері, а також 1/3 частки квартири - йому; встановити факт володіння та належності за життя 2/3 часток квартири померлій [PERSON] та визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири у порядку спадкування за законом після [PERSON], а всього на 1/1 квартири. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, прохала позов задовольнити. Представник виконкому Шосткинської міської ради, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, у вирішені справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.08.1993 року, виданого житлово-комунальним відділом заводу «Імпульс», квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8) Свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян підтверджується, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12,13) З свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] померла 13 липня 1995 року, а [PERSON] 19 червня 2015 року. (а.с. 14, 15) Довідками, виданими ЖКВ заводу «Імпульс», підтверджується, що у вказаній квартирі були зареєстровані з 02.04.1984 року та проживали по день своєї смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 17) На даний час в квартирі ніхто не зареєстрований та не проживає. (а.с. 21) Згідно відповіді приватного нотаріуса [PERSON] від 23.03.2016 року після померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась, після [PERSON], яка померла 19.06.2015 року, була заведена спадкова справа на підставі заяви [PERSON], яка надійшла 07.07.2015 року. (а.с. 20) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований у відповідному Державному реєстраційному органі. (а.с. 19) Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Виходячи із положень ст.ст. 356, 372 ЦК України власність двох і більше осіб є спільною власністю, при цьому вважається, що частки є рівними, особи мають право визначити ці частки у власності, або звернутись із таким позовом до суду. Таким чином, частки [PERSON], [PERSON] у праві власності на квартиру становили по 1/3, і частка позивача становить 1/3. Наведеним підтверджується, що [PERSON] за життя належало 2/3 частки квартири: 1/3 частка була набута в порядку приватизації, а інша 1/3 шляхом спадкування після смерті доньки (в силу положень ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] М.) Згідно ст. 1226 ЦК України частка у спільній сумісній власності успадковується на загальних підставах, тобто по закону чи заповіту. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк, а отже є таким, що спадщину прийняв. (ч. 1 ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України) Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, можна визначити, що частки, які належали [PERSON] та [PERSON] за життя, становили по 1/3, та [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], і за життя їй належало 2/3 частки квартири, а отже позивачу належить в порядку спадкування за законом після смерті матері 2/3 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 на праві власності в порядку приватизації.

Outcome: approved