Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму боргу, 3% річних та відсотки за користування позикою в розмірі 1\~743 312 грн. 93 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмір 6890 грн. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.12.2013 року він за взаємною згодою передав [PERSON] в борг суму в розмірі 30000$. При фактичному отриманні вказаної суми [PERSON] була надана розписка від 26.12.2013 року. Вказана сума позичалася відповідачеві на строк до 26.06.2014 року, про що вказано в розписці. В зазначений строк відповідач кошти не повернув, позивач неодноразово вимагав повернути борг, однак до теперішнього часу борг не повернутий, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. Так як розмір і порядок одержання відсотків за користування позикою договором не встановлено, тому позивач їх розмір визначив на рівні облікової ставки НБУ та в порядку визначеному законом. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2013 між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 30000$. На підтвердження укладення між сторонами договору позики відповідачем було представлено розписку про отримання нею від позивача грошових коштів у сумі 30000$. Згідно зі\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. (ч.1\~ст.1047 Цивільного кодексу України) Виходячи з положень ч.2\~ст. 1047 Цивільного кодексу України, допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Нормою ч.1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці про отримання грошових коштів від 26.12.2013 року строк виконання зобовязання щодо повернення грошових коштів сторони визначили до 26.06.2014 року, але станом на день подання позовної заяви та розгляді справи, грошові кошти [PERSON] не повернуті, взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконала. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] суму боргу, 3% річних та відсотки за користування позикою в розмірі 1\~743 312 грн. 93 коп. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 6890 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved