Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] та примусово зняти їх з реєстраційного обліку в його будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.11.2016 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 471 від 14.12.2016 року, виданої головою квартального комітету, у даному будинку проживають троє людей, а саме: дружина - [PERSON], відповідачі - [PERSON] та [PERSON]. Однак, відповідачі за вищевказаною адресою не проживають та не з'являються вже з 2011 року, оскільки вони виїхали до Російської Федерації, що підтверджується актами, складеними головою квартального комітету, підписаними сусідами. Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). В свою чергу відповідачі, які не проживають за адресою: [ADDRESS], втратили право на користування даним будинком, внаслідок переходу права власності на будинок від їх матері [PERSON] до [PERSON] та їх відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідачі зареєстровані, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому він змушений звернутись до суду. Крім того, факт реєстрації відповідачів створює для позивача перешкоди в оформленні субсидій, через що йому також доводиться оплачувати надмірні кошти, пов'язані з утриманням будинку. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку [ADDRESS], підтверджений актами Покровської міської ради №472 від 14.12.2016 року та №7 від 04.01.2017 року. Таким чином, суд вважає необхідним визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку в будинку.

Outcome: approved