Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про відшкодування шкоди та стягнення штрафних санкцій, мотивуючи тим, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 17.09.2014 року стягнуто з ПАТ «УАСК «АСКА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 8330,95 грн. В силу вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинен прийняти рішення та здійснити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів, з дня отримання заяви про необхідність вчинити такі дії. Позивач вказує, що заява ним була подана до ПАТ «УАСК «АСКА» 16.09.2013 року, однак останній, такої виплати у встановлений законом строк, не здійснив, у зв'язку із чим позивач вважає що його права порушено, і на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України просить суд стягнути з ПАТ «УАСК «АСКА» на його користь 4263,51 грн., з яких: 1911,78 грн. - пеня, 277,32 грн. - 3% річних, 2074,41 грн. -інфляційне збільшення боргу. Крім того, оскільки реальна сума шкоди, завданої автомобілю позивача була оцінена в 11121,48 грн., а за рішенням суду стягнуто страхове відшкодування в сумі 8330,95 грн, позивач вважає, що є підстави вимагати від [PERSON] сплати різниці між сумою шкоди та стягненою сумою у розмірі 2280,85 грн., та витрат пов'язаних із оцінкою вартості пошкодженого майна у розмірі 500,00 грн.. Також, позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів йому було завдано моральної шкоди у вигляді моральних страждань через неможливість використовувати належний йому автомобіль в якості таксі, оскільки автомобіль є єдиним джерелом доходу позивача, а тому просить стягнути у якості відшкодування моральної шкоди на його користь по 5000,00 грн. з кожного із відповідачів. Судові витрати просив покласти на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач письмовою заявою від 25.02.2015 року уточнив розмір позовних вимог та остаточно просив суд стягнути з ПАТ «УАСК «АСКА» на свою користь 4732,06грн, з яких: 2045,99 грн-пеня; 291,70 грн-3% річних; 2394,37 грн. - інфляційні витрати; 2000,00 грн. моральної шкоди; 3000,00 грн -витрат на правову допомогу; з [PERSON] просив стягнути на свою користь в рахунок відшкодування шкоди 2280,85 грн.; та 500,00 грн. - витрат, пов'язаних з оцінкою вартості пошкодженого майна. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надали суду заяву, у якій просили справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «УАСК «АСКА» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду письмові заперечення щодо вимог позову, мотивуючи їх тим, що підстави для нарахування пені у позивача відсутні, оскільки за період часу з 01.07.2014 по 02.12.2014 рр. спір щодо виплати страхового відшкодування перебував на розгляді в суді, а тому нарахування пені є незаконним та крім іншого виходить за межі строку позовної давності; вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, на думку ПАТ «УАСК «АСКА», є також незаконними, оскільки виплата страхового відшкодування не є грошовим зобов'язанням, а у зв'язку із відсутністю між сторонами договору, підстав для їх стягнення не має; щодо вимог про стягнення моральної шкоди, ПАТ «УАСК «АСКА» вважає їх необґрунтованими. У зв'язку із зазначеним просить суд відмовити у задоволенні позову. Просив розгляд справи провести без участі представника ПрАТ «УАСК АСКА» з урахуванням позиції викладеній у запереченнях та додаткових поясненнях. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.(ст. ст.157,158 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у відсутності осіб, що приймають участь у розгляді справи, на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 17.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «УАСК «АСКА», [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на користь [PERSON] з ПАТ УАСК «АСКА» суму страхового відшкодування у розмірі 8330,95 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2826,90 грн. та суму судового збору у розмірі 229,54 грн. З [PERSON] стягнуто в рахунок матеріальної шкоди 510,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 173,10 грн, суму судового збору у розмірі 14,06 грн. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що 12.09.2013 року на перехресті площі Свободи та вулиці 295 Стрілецької дивізії у м. Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів під керуванням [PERSON] та [PERSON], в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні ДТП визнаний [PERSON], який за скоєне ДТП притягнутий до адміністративної відповідальності, цивільно-правова відповідальність якого на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу №АВ/4508326. Судовими рішеннями встановлено, що 16.09.2013 року [PERSON] у встановленому ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку звернувся до ПрАТ «УАСК «АСКА» із вимогою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що сума страхового відшкодування, зазначена у листі, обумовлена вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача ВАЗ 210930-20 д.н. [NUMBER], яка визначена в звіті про оцінку автомобіля №325 від 30.09.2013 року, складеного ДП Українського Експертного Центру «Експерт-Сервіс Авто» в м. Херсоні у розмірі 8840,95 грн. Листом від 23.04.2014 року за № 3883-15/3/03/1 ПАТ «УАСК «АСКА» визнав факт настання страхового випадку та право страхувальника на отримання страхового відшкодування, про що свідчить запропонована ним до сплати сума страхового відшкодування в сумі 8330,95 грн. з урахуванням франшизи в сумі 510,00 грн.(8840,95 грн. - 510,00 грн. франшиза = 8330,95 грн.), які ПАТ «УАСК «АСКА» зобов'язалось перерахувати на вказані потерпілим реквізити. Вказані обставини додатковому доказуванню не підлягають в силу вимог ст. 61 ЦПК України. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. З наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 2005 від 25.12.2014 року на виконання постанови ВДВС Солом'янського РУЮ в м.Херсоні про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «УАСК «АСКА» на користь [PERSON] боргу в сумі 8330,95 грн, ПАТ «УАСК «АСКА» здійснило перерахунок зазначених коштів 25.12.2014 року. Таким чином, з встановлених обставин та в силу вимог ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «УАСК «АСКА» зобов'язана була протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, здійснити його виплату на користь [PERSON] у розмірі 8330,95 грн. Враховуючи, що заява про виплату страхового відшкодування була подана [PERSON] до страхової компанії 16.09.2013 року, остання мала сплатити таке відшкодування не пізніше 18.12.2013 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вчасно вказана сума страхового відшкодування ПАТ «УАСК «АСКА» позивачу виплачена не була. Відповідно до пункту 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, враховуючи, що відповідно до ст.. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик прийняв вмотивоване рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 8330,95 грн., але в передбачені цим законом строки цього відшкодування не здійснив, та зважаючи на визначену у п. 36.5 цього закону відповідальність страховика за прострочення виплати страхового відшкодування, яка полягає у сплаті пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення з ПАТ «УСК «АСКА» на користь позивача пені є законною і обґрунтованою. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з зазначеної норми права, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем позовних вимог до ПАТ «УСК «АСКА» про стягнення з останнього 3% річних та інфляційних витрат в рахунок відповідальності за прострочення виплати страхового відшкодування. Вирішуючи питання, щодо правильності розрахунків розміру заявлених позовних вимог про стягнення з ПАТ «УАС «АСКА» сум за прострочення виплати страхового відшкодування, суд приходить до наступного. З наданого розрахунку вбачається, що до стягнення з ПАТ «УАСК «АСКА» позивачем нараховано пені на загальну суму 2045,99 грн. за період часу з 18.12.2013 по 14.04.2014 р.р. за 118 днів прострочення виконання зобов'язання за ставкою 0,036% в сумі 350,13 грн; за період з 15.2014 по 16.07.2014 р.р. за 93 дні за ставкою 0,052% в сумі 403,31 грн; за період з 17.07.2014 по 12.11.2014 р.р. за 119 днів прострочення за ставкою 0,068% в сумі 679,03 грн; за період з 13.11.2014 по 16.02.2015 р.р. за 96 днів прострочення за ставкою 0,077% в сумі 613,52 грн. Сума 3% річних позивачем обрахована за період з 18.12.2013 по 16.02.2015 р.р. за 426 днів в сумі 291,70 грн; сума інфляційних витрат за цей же період за сукупним індексом інфляції 1,249 в сумі 2394,37 грн. Перевіривши зазначений розрахунок, суд вважає, що період прострочення виплати страхового відшкодування ПАТ «УАСК «АСКА» перед [PERSON] має рахуватись з 19.12.2013 по 25.12.2014 р.р. та становить 372 дні. Відповідно до чого сума пені складає: з 19.12.2013 по 14.04.2014 р.р. за 118 днів прострочення виконання зобов'язання за ставкою 0,036% в сумі 350,13 грн; за період з 15.04.2014 по 16.07.2014 р.р. за 93 дні за ставкою 0,052% в сумі 403,31 грн; за період з 17.07.2014 по 12.11.2014 р.р. за 119 днів прострочення за ставкою 0,068% в сумі 679,03 грн; за період з 13.11.2014 по 25.12.2014 р.р. за 43 днів прострочення за ставкою 0,077% в сумі 274,80 грн., а всього 1707,27 грн. Сума 3% річних за період з 19.12.2013 по 25.12.2014 р.р. складає 255,40 грн., інфляційні втрати за цей же період - 2096,48 грн. Всього до стягнення підлягає сума - 4059,15 грн. З викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ПАТ «УАСК «АСКА» на користь [PERSON] грошових сум у якості відповідальності за несвоєчасну виплати страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню у розмірі 4059,15 грн., з яких: пеня - 1707,27 грн., 3% річних - 255,40 грн., інфляційні втрати - 2096,48 грн. Суд не приймає до уваги доводи ПАТ «УАСК «АСКА» про пропуск строку та незаконність нарахування суми пені, а також про відсутність підстав для застосування до останнього відповідальності за порушення грошового зобов'язання, передбаченої ст. 625 ЦК України, оскільки сума пені позивачем нарахована в межах встановленого ст. 258 ЦК України строку, а зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, у зв'язку із чим таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Вирішуючи питання про стягнення з [PERSON] на користь позивача суми 2280,85 грн. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка становить різницю між оціненою вартістю відновлювального ремонту автомобіля станом на 10.06.2014р. у розмірі 11121,48 грн., та фактично відшкодованою страховиком у сумі 8330,95 грн., та суми 500,00 грн. в рахунок відшкодування вартості оцінки пошкодженого автомобіля, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 998 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності(страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього Кодексу до реальних збитків відносить витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). За встановлених вище судом обставин, матеріалів справи, встановлених обставин у рішенні Суворовського районного суду м.Херсона від 17.09.2014 року, та враховуючи наявність звіту №80 ДП Українського Експертного Центру «Експерт-Сервіс Авто» в м. Херсоні від 10.06.2014 року, який виготовлений вже станом на здійснення відновлювальних робіт, у якому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить [PERSON] становить 11121,80 грн., суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування різниці вартості відновлювальних робіт в сумі 2280,85 грн.(11121,80 грн. - 8330,95грн. - 510,00 грн.(франшиза)=2280,85грн.) та витрат, пов'язаних з оцінкою вартості пошкодженого майна у розмірі 500,00 грн., що підтверджується у свою чергу наявним звітом №80 ДП УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» в м. Херсоні від 10.06.2014 року та платіжною квитанцією №1р11159 від 11.06.2014 року за призначенням про оплату експертизи на рахунок ДП «Експерт-Сервіс Авто», які понесенні позивачем як витрати, що необхідні для відновлення пошкодженої речі. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з «УСКА «АСКА» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 2000,00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болі та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначаться судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що спричинення моральної шкоди ПАТ «УАСК «АСКА» позивачу в ході розгляду справи належними та допустимими доказами не підтверджено, суд вважає такі позовні вимоги недоведеними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, вирішуючи питання про відшкодування позивачу судових витрат, понесених ним на загальну суму 3243,60 грн., з яких 243,60 грн. сума сплаченого судового збору, а 3000,00 грн. документально підтверджені витрати на правову допомогу, суд вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме з ПАТ «УАСК «АСКА» на користь [PERSON] належить до стягнення сума витрат на правову допомогу у розмірі 904,35 грн. та сума судового збору у розмірі 73,43 грн., з [PERSON] на користь [PERSON] належить до стягнення сума витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. та сума судового збору у розмірі 121,80 грн. Вимоги позивача про стягнення витрат понесених ним на правову допомогу лише з відповідача ПАТ «УАСК «АСКА» у розмірі 3000,00 грн. на думку суду є юридично неспроможними, оскільки не відповідають положенням ст.ст. 79,84,88 та п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України.

Outcome: partial