Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування вимог зазначив, що 30.01.2013 року приблизно о 16-15 [PERSON], керуючи автомобілем «DAСIA SALENZA», якій належить йому на праві приватної власності, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Митрополитській, біля будинку № 55, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], на праві приватної власності, під його керуванням, та автомобілем «NISSAN», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності, під керуванням останньої, в результаті чого транспортні засоби були пошкоджені. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11.02.2013 року [PERSON] був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Відповідно автотоварознавчого дослідження автомобіля «DAEWOO LANOS» розмір завданої матеріальної шкоди становить 20 832 грн. 35 коп. Відповідач у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував. Крім того позивачем понесені витрати по оплаті послуг, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 400 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ КФСК «Добробут», тому після ДТП 31.01.2013 року позивач звернувся до них з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. До теперішнього часу виплата страхового відшкодування не проведена, дійсна причина невиплати страхового відшкодування до теперішнього часу невідома. Крім матеріальних збитків, відповідачем позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилась у нервовому стресі та душевних стражданнях, які він переніс під час зіткнення автомобілів, пошкодження автомобілю. Відсутність у повсякденному житті автомобіля позбавило позивача та його родину звичайного розкладу дня, що негативно вплинуло на реалізацію його намірів, погіршало нормальні життєві зв'язки. Просить суд стягнути з відповідачів на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 21 283, 35 грн., судові витрати в сумі 220, 40 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В процесі розгляду справи позивач декілька разів уточнював свої позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з ПрАТ НФСК «Добробут» матеріальну шкоду в сумі 20 832, 35 грн., а також пеню за час прострочки виплати страхового відшкодування в сумі 2 856, 56 грн. Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000 грн., витрати пов'язані з проведенням авто товарознавчої експертизи в розмірі 400 грн., а також судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, але з урахуванням наданих ним заперечень. В яких зазначив, що вимоги позивача не визнає у повному обсязі, оскільки на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут». Ліміт за заподіяну майнову шкоду становить - 50 000 грн. Ним виконані всі відповідні вимоги для того, щоб позивач міг отримати страхове відшкодування, і ліміту відшкодування вистачає для того, щоб позивач його отримав в повному обсязі зі страхової компанії. Позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди. Моральна шкода за страховим випадком повинна бути відшкодована, саме страховою компанією у встановленому законом порядку. На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог відносно нього у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «НФСК «Добробут» в судове засідання не з'явився з невідомих суду підстав, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши надані у справі докази приходить до наступного. Встановлено, що 30.01.2013 року о 16-15 у м. Маріуполі, на по вул. Митрополитській, біля будинку № 55 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «DAСIA SALENZA», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «NISSAN», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності, під керуванням останньої. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11.02.2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут», у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до зазначеної страхової компанії з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завдану в результаті ДТП. Відповідно до звіту № 425/13 від 21.02.2013 року про оцінку збитку колісного транспортного засобу від 26.02.2010 року, вартість матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП становить 20 832, 35 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтями 22, 1166 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку встановленому законодавством. З положень статті 34.1 Закону страховик терміново, але не пізніше 3-х робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку таабо до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно ст. 34.2 Закону, якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явились, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Враховуючи те, що на виклики до суду представник ПрАТ «НФСК «Добробут» не з'явився, не надав до суду доказів, які спростовують суму, заявленого позивачем матеріального збитку. Клопотань про призначення експертизи в судовому засіданні позивачем або його представником заявлено не було, тому суд бере до уваги висновок № 425/13 від 21.02.2013 року, в якому встановлено, що сума вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 20 832, 35 грн., яка підлягає стягненню зі страхової компанії. П. 2 ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснити виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна». Зі змісту глави 67 Цивільного Кодексу України і Закону України «Про страхування» випливає, що якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі майну фізичною або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина зазначеної особи, а коли не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п. 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З урахуванням того, що затримка виплати страхового відшкодування відбулася не з вини позивача, а ПрАТ «НФСК «Добробут» в содове засідання не з'явились, доказів, які б підтверджували обґрунтованість затримки виплати страхового відшкодування, тому вимоги в даній частині слід задовольнити. На підставі викладеного суд приходить до висновку, оскільки на момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «НФСК «Добробут», ліміт за заподіяну шкоду становить 50 000 грн., тому сума матеріальної шкоди в розмірі 20 832, 35 грн. підлягає стягненню саме зі страхової компанії. Крім того, з них же на користь позивача підлягає стягненню пеня за час прострочки виплати страхового відшкодування в сумі 2 855, 56 грн., відповідно до розрахунку позивача, з яким погоджується суд. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, у відповідності з лімітами відповідальності страховика, відшкодовує в установленому даним Законом порядку оцінену шкоду, спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного Кодексу України. При цьому, страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9. 3 ст. 9 цього Закону. Згідно роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з змінами), розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON], як власнику транспортного засобу та безпосередньо як водію який потрапив з вини відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортну пригоду завдано моральної шкоди, пов'язаної з душевними стражданнями з приводу пошкодження автомобіля, неможливістю його використовувати певний час, що спричиняло йому певні незручності у житті, але суд, враховує що тяжких наслідків для позивача не настало, тому враховуючи конкретні обставин справи, вважає, що цей розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню до 500 грн. В процесі розгляду справи позивачами суду не надано доказів того, що ними сплачена сума за вартість оцінки пошкодженого автомобілю в розмірі 400 грн., тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп., які також підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial