Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї виданої ОСМД «Берег-5» в належній їй квартирі окрім неї значиться зареєстрованим [PERSON] , який є її сином та який не проживає у спірній квартирі понад один рік. Оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, на протязі кількох років працює та перебуває в іншому місті, а вона змушена самотужки сплачувати комунальні послуги. У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , такими, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2019року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, відповідно до якого, відповідач позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності №1576 від 26.01.1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] по Ѕ частині на кожного. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав за номером 35033642 від 02.08.2012 року за [PERSON] також зареєстровано 1/2 частину квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування ВРТ 315978 від 31.07.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Годованим О.В. за р. №990. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 03.04.2017 року., виданої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованими [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про не проживання особи від 05.11.2018року встановлено та підтверджено сусідами, що [ADDRESS] відповідач [PERSON] фактично з 01.01.2016 року у вищевказаній квартирі не проживає. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того до суду через канцелярію суду надійшла заява відповідача про визнання позову. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved