Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № [ADDRESS] Мелітопольського району Запорізької області. На той час з 24.04.2008 року по 24.04.2013 рік позивач по справі [PERSON], відбував покарання в місцях позбавлення волі й не мав змоги звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 15.05.2013 року він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. У травні 2013 року він звернувся до суду з позовом до Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району, Запорізької області. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.06.2013 року його позов було задоволено. 04.07.2013 року нотаріус прийняв від нього заяву про прийняття спадщини на підставі зазначеного рішення суду. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.06.2013 року було оскаржено відповідачем по справі [PERSON] братом батька, позивача по справі, який прийняв спадщину. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04.03.2014 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.06.2013 року скасовано і ухвалене нове рішення. В рішенні апеляційного суду було зазначено, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За цих обставин він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак від них, надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило. До Мелітопольського міськрайонного суду повернувся конверт з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно копії паспорту позивач [PERSON], народився [INFO] року (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [INFO] року помер [PERSON] - батько позивача по справі, (а.с.7). На підтвердження родинних відносин, позивач надав свою копію свідоцтва про народження, (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON], народився [INFO] року, його батьками є батько - [PERSON], мати - [PERSON], (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок № [ADDRESS] Мелітопольського району Запорізької області. З 24.04.2008 року по 24.04.2013 рік, позивач по справі [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі й не мав змоги звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить копія довідки про звільнення Серія [NUMBER], (а.с.9). 15.05.2013 року позивач по справі [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини. У травні 2013 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району, Запорізької області. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.06.2013 року його позов було задоволено. Суд визначив додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини один місяць, про що свідчить копія рішення суду, від 14.06.2013 року. 04.07.2013 року нотаріус прийняв від [PERSON] заяву про прийняття спадщини на підставі зазначеного рішення суду, про що свідчить копія зазначеної заяви, (а.с.14). Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.06.2013 року було оскаржено відповідачем по справі [PERSON] братом померлого [PERSON], який прийняв спадщину, подав заяву нотаріусу 23.07.2008 року, (а.с.13). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04.03.2014 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14.06.2013 року скасовано і ухвалене нове рішення, яким позивачу [PERSON] у задоволенні заявлених вимог відмовлено, (а.с.11). В рішенні апеляційний суд зазначив, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно з п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому як на момент відкриття спадщини, позивач по справі [PERSON] з 24.04.2008 року по 24.04.2013 року відбував покарання в місцях позбавлення волі й не мав змоги звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити [PERSON] додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його рідного батька - [PERSON], який помер [INFO] року, який відраховувати з моменту набрання чинності цим рішенням.

Outcome: approved