Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22 вересня 2008 року між сторонами укладено договір банківського рахунку фізичної особи-резидента № 8299115/01, відповідно до якого банк відкрив позивачці поточний рахунок. Цього ж дня підписано рамкову угоду № SMERS01452, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позивачці транш на суму, що не перевищує 100 000 доларі США строком на 180 місяців. Крім того, в цей же день я з банком уклали кредитний договір, згідно з яким, на виконання рамкової угоди банком було надано позивачці кредит на суму 70 000 доларі США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів в розмірі 20,34 % річних. В забезпечення виконання укладених договорів, 22 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № SМЕR0017823/1 та між Банком і позивачкою було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: трикімнатна квартира на 7-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 грудня 2015 року позивачці стало відомо, що за заявою банку, 11.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на квартиру, що була предметом іпотеки. Позивачка вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено на підставі документів які не свідчать про безспірність заборгованості, оскільки вона не отримувала жодних документів від банку з вимогою про дострокове повернення кредиту та повідомлення про суму заборгованості, а кошти, в рахунок погашення кредитной договору вона частково сплачувала. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Треті особи повідомлялися судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін.. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між сторонами укладено: - договір банківського рахунку фізичної особи-резидента № 8299115/01, відповідно до якого банк відкрив позивачці поточний рахунок; - рамкову угоду № SMERS01452, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позивачці транш на суму, що не перевищує 100 000 доларів США строком на 180 місяців; - кредитний договір, згідно з яким, на виконання рамкової угоди банком було надано позивачці кредит на суму 70 000 доларі США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів в розмірі 20,34 % річних; - договір поруки № SМЕR0017823/1; - договір іпотеки № SMERS01452/1, предметом якого є нерухоме майно: трикімнатна квартира на 7-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 94-97, 99-101, 105, 107). 11.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на квартиру, що була предметом іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням боржником умов Кредитного договору за період з 24.02.2015 року по 08.09.2015 року, що становить суму заборгованості 1064254,25 грн. (а.с. 90). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. З витребуваних матеріалів у приватного нотаріуса встановлено, що представник відповідача 11.10.2015 року, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості з Позивача та на підтвердження безспірність своєї вимоги надано: договір іпотеки № SMERS01452/1, що посвідчений 22.09.2008 року приватним нотаріусом Рукавіциною Н. В., копію договору про надання траншу № SME0017823 від 22.09.2008 року, копію рамкової угоди № SMERS01452 від 22.09.2008 року, копію вимоги про усунення порушень, фіскальний чек та опис вкладення, довідку про ненадходження платежу, розрахунок заборгованості, довідку про розрахунок заборгованості, виписку по особовим рахункам, копію договору купівлі-продажу квартири, копію паспорту позичальника, копію ІНН позичальника, копію довіреності представника банку (а.с. 92-93). Доводи позивача щодо неповідомлення банком про суму заборгованості та вимогу про дострокове повернення кревних коштів спростовується матеріалами справи, зокрема, в матеріалах справи міститься вимога про усунення порушень та добровільне виселення від 31.08.2015 року, надіслане на адресу позивачки за місцем її реєстрації: [ADDRESS] , та на адресу за місцем мешкання: [ADDRESS] , опис вкладення та чек за поштові послуги, реєстр цінних відправлень (а.с. 108-117). Крім того, [PERSON] не заперечує щодо існування заборгованості, вказує, що частково її сплачувала. Будь-яких інших доказів щодо існування спору з приводу наявної заборгованості, порядку її нарахування або безспірності вимог - позивачем не вказано та з матеріалів справи не вбачається. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису Банком були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed