Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевского районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] безпідставно отримані бюджетні кошти у розмірі 632 грн 97 коп. та сплачений судовий збір. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що [PERSON] в період з 29.11.2010 по 02.02.2012 перебував на обліку в Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради як отримувач допомоги по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] та до досягнення дитиною трирічного віку, яка непрацююча особа. Згідно рішення позивача від 29.12.2010 року було призначено допомогу відповідачу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.11.2010 по 02.02.2012 у розмірі 130 гривень щомісячно. Умови призначення і виплати допомоги сім`ям з дітьми регулюються\~Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям із дітьми, затвердженим\~постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 №1751. З листа Індустріального об`єднаного управління ПФУ м.Харкова від 14.09.2018 № 12960/46-08 їм стало відомо, що відповідач з 07.09.2011 по 13.12.2012, тобто у період отримання допомоги, працював в АТ «Харківський підшипниковий завод». Відповідачем не було повідомлено про вищевказані обставини. У зв`язку з неподанням інформації, яка впливає на призначення допомоги, Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, який здійснює нарахування виплат, розраховано переплату бюджетних коштів відповідачу, що складає 632 гривні 97 копійки. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 23.02.2021, 14.04.2021, 11.06.2021, 30.06.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу, яка вказана в позовній заяві, як останнє відоме місце реєстрації відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов таких висновків. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У ході судового розгляду судом встановлено, що\~29 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою про призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Згідно рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 29 грудня 2010 року [PERSON] , [INFO] було призначено державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у період з 29.11.2010 по 02.02.2012 у розмірі 130 гривень щомісячно (а.с.8). Умови призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям із дітьми, затвердженим\~постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 №1751. При подачі заяви відповідач взяв на себе обов`язок повідомити позивача про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, що підтверджується особистим підписом під заявою (а.с.7). Відповідно до п. 18 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям із дітьми, затвердженим\~постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 №1751(який діяв станом на 2006 рік), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Відповідно до п. 23 зазначеного Порядку, якщо непрацююча особа, яка отримує в органах праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати, виплата цієї допомоги припиняється з дня працевлаштування. В заяві про призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідач зазначав про те, що не працює, не навчається, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не є приватним підприємцем, та зобов`язувався повідомити позивача у разі працевлаштування або в інших випадках, що впливають на призначення допомоги. Як вбачається з копії листа Індустріального об`єднаного управління ПФУ м.Харкова від 14.09.2018 № 12960/46-08 [PERSON] у період з 07.09.2011 по 13.12.2012 працював та отримував заробітну плату на АТ «Харківській підшипниковий завод» (а.с. 9). Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям із дітьми, затвердженим\~постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідачем не було повідомлено про вищевказані обставини, що суттєво вплинуло на характер та розмір призначеної допомоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У зв`язку з неподанням інформації, яка впливає на призначення допомоги, відповідач неправомірно отримував допомогу з 07.09.2011 по 02.02.2012; розмір переодержавної суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку становить 632 грн 97 коп. 27.11.2018, 05.04.2019, 12.09.2019 відповідачу були направлені повідомлення з попередженням про необхідність повернення бюджетних коштів в добровільному порядку, однак, відповідач не повернув неправомірно отримані бюджетні кошти. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З врахуванням положень ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~13 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд надавши оцінку зібраним у справі доказам, вбачає, що відповідачем в супереч положенням ч.1\~ст. 81 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог банку в цій частині та на спростування доказів, які були надані позивачем. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неправомірно отримані бюджетні кошти. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Проте відповідачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача\~632 гривні 97 копійки \~безпідставно набутих грошових коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved