Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.07.2010 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина : житловий будинок під № 28 по вул.Білецького в с.Чмирівка Білоцерківського району ; земельна ділянка площею 3,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Фурсівської сільської ради ; земельна ділянка площею 0, 2500 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, та земельна ділянка площею 0,1235 га, призначена для ведення особистого селянського господарства , обидві розташовані в с. Чмирівка Білоцерківського району, вул.. Білецького, 28 . Позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за правом представлення. Позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті тітки і 06 квітня 2011 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 28 по вул.Білецького в с. Чмирівка Білоцерківського району та земельну ділянку площею 3,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Фурсівської сільської ради. Однак, приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 24.04.2015 р. відмовила [PERSON] в оформленні спадщини на вищевказані земельні ділянки, посилаючись на відсутність реєстрації державних актів на право власності на ці земельні ділянки в управлінні Держземагенства у Білоцерківському районі. Позивач [PERSON] просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0, 2500 га, кадастровий номер 3220488302:03:010:0025, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с.Чмирівка Білоцерківського району, вул. Білецького, 28, та земельну ділянку площею 0,1235 га, кадастровий номер 3220488302:03:010:0026 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Чмирівка Білоцерківського району, вул. Білецького, 28, після смерті його тітки [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 24 липня 2010 року померла [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 8\\2010 р., заведеної після її смерті приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що племінник [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за правом представлення. Позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON]. Встановлено, що 06 квітня 2011 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 28 по вул.Білецького в с. Чмирівка Білоцерківського району та земельну ділянку площею 3,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Фурсівської сільської ради. Суд встановив, що приватний нотаріус [PERSON] постановою від 24.04.2015 р. відмовила [PERSON] в оформленні спадщини на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1235 га , що знаходяться за адресою с. Чмирівка , вул.Білецького, 28, посилаючись на те, що державні акти на право власності померлої [PERSON] на ці земельні ділянки належним чином не зареєстровані. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові \\ сестрі, братові спадкодавця\\, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги за правом представлення після смерті 24.07.2010 р. тітки [PERSON], сестри його батька [PERSON], який помер 04.01.2005 р. , на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким , що прийняв спадщину на підставі ст.1270 ЦК України. По справі встановлено, що земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220488302:03:010:0025, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та земельна ділянка площею 0,1235 га , кадастровий номер 3220488302:03:010:0026, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Чмирівка Білоцерківського району, вул. Білецького, 28, були набуті [PERSON] у власність в порядку приватизації на підставі рішення Фурсівської сільської ради від 20.10.2009 р. В матеріалах цивільної справи маються державні акти на право приватної власності на вказані земельні ділянки серія ЯК № 885810 та серія ЯК № 885811 , видані на ім»я [PERSON], завірені гербовою печаткою Фурсівської сільської ради та Управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі , підписані сільським головою Фурсівської сільської ради [PERSON] та начальником Управління земельних ресурсів у Білоцерківському районі [PERSON] На цих державних актах відсутній номер їх реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. По справі встановлено, що вищевказані земельні ділянки були зареєстровані на ім»я [PERSON] у Центрі державного земельного кадастру з присвоєнням їм кадастрового номеру. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст.1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обовязковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину , то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після померлої тітки [PERSON] , оскільки інший порядок для набуття позивачем права власності на дане нерухоме майно законодавством не визначений.

Outcome: approved