Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 26 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір №317/РП/39/2007-840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 171 873,00 доларів США зі сплатою відсотків 12,99 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2032 року. Окрім того в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, і тому станом на 20.03.2013 року за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 наявна заборгованість в сумі 297 154,70 доларів США, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, при цьому судом враховано, що представник останньої - [PERSON], [INFO] року надіслав до суду заперечення та просив відмовити у задоволенні позову( том. 1, а.с. 128-143) . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір №317/РП/39/2007-840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 171 873,00 доларів США зі сплатою відсотків 12,99 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2032 року (том. 1, а.с. 12-16, 23-24). 26 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] умов кредитного договору №317/РП/39/2007-840 від 26.12.2007 року (том. 1, а.с. 17-18, 25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 від 26.12.2007року станом 20.03.2013 року становить 297 154,70 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 283 652,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 267 233,83 гривень, в тому числі заборгованість за кредитом - 169 212,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 352 518,71 гривень, заборгованість по відсотках - 97 252, 22 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 777 337,03 гривень, штраф - 17 187,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 137 378,09 гривень, та пеню в розмірі 107 923,72 гривень . У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за виконання [PERSON] її обов'язків відповідно до наданого їй кредиту, а також те, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Також, судом враховано, що [PERSON] в своїх запереченнях посилається на те, що вона має намір врегулювати спір мирним шляхом, при цьому відповідачі неодноразово зверталися з апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження, які судом апеляційної інстанції вже неодноразово відхилено та відмовлено у відкритті, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2013 року залишено без змін, що свідчить про те, що відповідачі грубо зловживали своїми процесуальними правами, спрямованих на порушення норм чинного законодавства України, чим перешкоджали вирішити справу в межах строку, встановленого ЦПК України. Крім того, суд не знайшов підстав для застосування строків позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved