Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі заяви відповідача від 6 липня 2011 року б/н йому ПАТ КБ «Приватбанк» (на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 3 травня 2020 року його заборгованість склала 17830,97 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 17830,97 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. Однак до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що на підставі заяви, поданої відповідачем 6 липня 2011 року, ПАТ КБ «Приватбанк» /на даний час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»/ надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки /а.с.19-55/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 3 травня 2020 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 17830,97 грн. та складається з: 6295,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2262,40 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 7948,26 - пеня, 1325,28 - штрафи /а.с.7-14/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 16505,69 грн., що складається з: 6295,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2262,40 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 7948,26 - пеня, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на зазначене, так як штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, з відповідачки стягнуто на користь позивача суму пені у загальному розмірі 7948,26 грн., то в частині позову щодо стягнення з відповідачки на користь позивача суми штрафу, що становить згідно розрахунку останнього 1325,28 грн., суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102 грн.

Outcome: partial