Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за надані послуги теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 13700,91 грн., зазначивши, що послуги надавались за адресою: квартира [ADDRESS], власником якої є відповідач, відповідно до встановлених тарифів, на підставі укладеного між сторонами договору від 24.07.2013; позивачем надавались послуги з централізованого теплопостачання, а відповідач не оплачував належним чином надані послуги в результаті чого в період з 01.12.2014 по 01.01.2019 утворилась заборгованість 10594,64 грн. За період з 01.02.2015 по 01.01.2019 нараховано індекс інфляції в сумі 2469,18 грн. та 3% річних у сумі 637,09 грн. Загальна сума боргу становить 13700,91 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав просив суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що не сплачувала через нестачу коштів, позов визнала частково, визнала лише основну суму боргу, не визнає 3% річних та борг з урахуванням індексу інфляції. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обовязки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обовязок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З матеріалів справи встановлено, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с. 17) 24.07.2013 року між підприємством та [PERSON] укладено договір надання послуг теплопостачання за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідачка , являється власником зазначеної квартири (а.с. 6,8). [PERSON] відомо про наявність заборгованості станом на 01.08.2013 у сумі 901 грн.23 коп. про що зазначено у договорі. Пунктом 1 договору Полтавське обласне КВПТГ «Полтаватеплоенерго» зобовязалося надавати споживачеві (наймач, власник квартири) та членам його сімї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з теплопостачання, а споживач зобовязався своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах договору (а.с. 16). Згідно п. 7.2 договору споживач зобовязався своєчасно, у встановлений Договором термін, оплачувати надані послуги. Відповідальність сторін визначено у п.8 зазначеного вище Договору. Зокрема у п.8.1.3 За прострочення виконання грошового зобовязання споживач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання по споживачу [PERSON] свідчить, що позивач виконував умови договору, а відповідач надані послуги не оплачувала (а.с.11-12), хоча має такий обовязок виходячи із зазначеного вище. З розрахунку встановлено, що з 01.12.2014 по 01.01.2019 утворилась заборгованість 10594,64 грн. У звязку з наявністю заборгованості, позивачем розраховано інфляційні втрати та 3% річних (а.с. 13-14,15), що відповідає положенням статті 625 ЦК України. Врахувавши зазначене вище, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилася. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, в порядку ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір 1921 грн. На підставі викладеного, відповідно ст.ст.509,526 ЦК України,

Outcome: approved