Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 29.08.2016 року близько 16-15 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , та рухаючись по автодорозі ПСО м.Києва в напрямку м.Харків, здійснив зіткнення із їдучим попереду в попутному напрямку мотоциклом «YAMAHA», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за №12016110100001769 від 30.08.2016 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , на момент пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Скайд» згідно полісу №АЕ7002676. Оскільки ПАТ «СК «Скайд» втратило право укладати договори ОСЦПВ в зв`язку з втратою статусу асоціального члена МТСБУ, МТСБУ прийняло рішення здійснювати за зобов`язаннями ПАТ «СК «Скайд» в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ. [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, однак виплата здійснена не була. На придбання ліків позивачем було потрачено 20 101,97 грн. Розмір страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності становить 2271,51 грн. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди мінімальний розмір заробітної плати становив 1450,00 грн. Оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності, то йому належить відшкодування за стійку втрату працездатності в розмірі 26100,00 грн. (1450,00 х 18 = 26100,00). Розмір моральної шкоди становить 5% від суми страхової виплати за шкоду завдану здоров`ю становить 2423,67 грн. Таким чином, у відповідності з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ПАТ «СК «Скайд», як х страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , підлягає стягненню на користь позивача відшкодування: 20101,97 грн - витрат на лікування; 2271,51 грн - тимчасової втрати працездатності; 26100,00 грн - стійкої втрати працездатності; 2423,67 грн - моральної шкоди. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування, пов`язане з понесеними витратами на лікування в розмірі 20101,97 грн; страхове відшкодування, пов`язане з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 2271,51 грн; страхове відшкодування, пов`язане з стійкою втратою працездатності в розмірі 26100,00 грн; страхове відшкодування, пов`язане з заподіяною моральною шкодою в розмірі 2423,67 грн. та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18.05.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити в повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, згідно яких просив розглядати справу за відсутності представника МТСБУ. Зазначив, що вирок (постанова) суду, що набрали законної сили, якими б було визнано того чи іншого водія, винного в ДТП, відсутні. Позивачем не надано документального підтвердження факту відмови ПрАТ «СК «Скайд» у відшкодуванні потерпілому спричиненої в результаті ДТП матеріальної шкоди, а також визнання страховика банкрутом. Розгляд МТСБУ питання про проведення регламентованої виплати за зобов`язаннями ПрАТ «СК «Скайд» за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може бути здійснений за наявності у МТСБУ підтвердження: наявності судового рішення, що набрало законної сили, яким встановлено особу, винну у ДТП; визнання Господарським судом ПрАТ «СК «Скайд» банкрутом; вимога особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, включена до затвердженого судом реєстру кредиторів; особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, не здійснено виплату, що підтверджується ліквідаційним балансом, затвердженим Господарським судом. МТСБУ не є страховиком, не реалізує страхові продукти, не отримує з цього прибутку, та не є стороною в договорі страхування. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 29.08.2016 року близько 16-15 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , та рухаючись по автодорозі ПСО м.Києва в напрямку м.Харків, здійснив зіткнення із їдучим попереду в попутному напрямку мотоциклом «YAMAHA», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла [PERSON] та пасажир мотоцикла [PERSON] отримали тілесні ушкодження. За даним фактом відкрито кримінальне провадження за №12016110100001769 від 30.08.2016 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , на момент пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Скайд» згідно полісу №АЕ7002676. 18.04.2019 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом Бориспільського ВП ГУНП в Київській області №21551 від 23.12.2019 року повідомлено, що в Бориспільському ВП ГУНП в Київській області за фактом ДТП, яка мала місце 29.08.2016 року на автодорозі ПСО м.Київ на території Бориспільського району відкрито кримінальне провадження за №12016110100001769 від 30.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні №12016110100001769 триває. Надати завірену копію висновку судово-медичної експертизи відносно [PERSON] та інших документів не надається можливим, оскільки матеріали кримінального провадження 29.08.2018 року направленні до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та до цього часу не повернулися. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав тілесні ушкодження під час ДТП та відповідно закону має право на відшкодування шкоди з винної особи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «СК «Скайд» та відповідно останній відповідає за завдану ним шкоду в межах суми ліміту. Проте, вина цієї особи повинна бути доведена та встановлена. З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тобто, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проте, вина цієї особи повинна бути встановлена. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст.38 вказаного Закону та ст.1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Натомість, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року. Таким чином, у разі доведення в кримінальному провадженні, що ДТП сталася з вини [PERSON] , ПАТ «СК «Скайд», після виплати [PERSON] страхового відшкодування, набуде право зворотньої вимоги до завдавача шкоди. Тому встановлення винної особи у зазначеному ДТП є обов`язковою. Така процедура передбачена Законом та її необхідно дотримуватися. Крім того, у матеріалах справи відсутнє рішення страхової компанії щодо здійснення виплати або відмови у її здійсненні. Оскільки кримінальне розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП, в результаті якого [PERSON] отримала тілесні ушкодження ще триває, та винну особу у скоєному ДТП не встановлено, тому звернення позивача до суду з позовом до страховика про стягнення страхового відшкодування є передчасними. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed