Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду 07.04.2015 року із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в його обґрунтування зазначив, що з 22.12.2010 року по теперішній час він працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «МІК». З січня 2014 року йому не виплачується заробітна плата, заборгованість по якій станом на 01.04.2015 року складає 16 117,27 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК». Позивач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити про що надав відповідну заяву (а.с.12). Представник відповідача Руденко А.П., в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, вказував, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.13,14). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що 22.12.2010 року [PERSON] згідно наказу № 356к від 22.12.2010 року був прийнята на роботу до Товарства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду водія автотранспортних засобів, з окладом згідно штатного розпису (а.с. 3). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки ТОВ «МІК» про заборгованість станом на 01.04.2015 року складає 16 117,27 грн., з яких: за січень 2014 року - 261,38 грн., за березень 2014 року - 311,71 грн.; за квітень 2014 року - 291,03 грн., за травень 2014 року - 310,36 грн., за червень 2014 року - 310,36 грн., за липень 2014 року - 310,36 грн., за січень 2015 року - 4715,34 грн., за лютий 2015 року - 4796,28 грн., за березень 2015 року - 4810,45 грн. (а.с.4). Розмір та факт наявності заборгованості по заробітній платі сторонами не оспорюється, що видно із наданих до суду заяв (а.с.12,13). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату його праці, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 16 117,27 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач був звільнений від сплати судового збору. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved