Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його батько [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,59 га, розташованої на території Стецівської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479408. 18.09.2011 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки на час смерті постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою сільської ради. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, мати прийняла спадщину після смерті батька у відповідності до вимог чинного законодавства. 09.02.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,04 га, розташованої на території Стецівської сільської ради, належної їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479409, та земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. Під час звернення до Чигиринської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини йому було відмовлено в цьому через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на вказані земельні ділянки його батьків. Факт втрати вказаних державних актів підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просить встановити факт його постійного проживання з померлою 09.02.2013 року [PERSON] та визнати за ним право власності на земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що 18.09.2011 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки в адмінмежах Стецівської сільської ради, яку фактично прийняла його дружина, а мати позивача [PERSON], оскільки вона з ним проживала на день його смерті, але не оформила своє право на спадщину у встановленому законом порядку. 09.02.2013 року вона померла і після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка належала їй, та земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері проживав разом з нею. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, то йому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність оригіналів державних актів на право власності на дані земельні ділянки. У зв`язку з цим просить визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, що залишилися після смерті його матері [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач після смерті батька забрав матір до себе, де вона і проживала до дня своєї смерті. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживала на одній вулиці з батьками позивача і їй відомо, що його мати стала проживати з ним в належному йому будинку зразу ж після смерті свого чоловіка допоки й не померла. Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 292651), 18.09.2011 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,59 га, розташовану в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району. Вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479408, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-23-0.340-109/112-17 від 27.03.2017 року. Спадкоємцем даного спадкового майна була його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження № 904975, яка, як встановлено судом і підтверджується довідкою № 351 від 13.03.2017 року, виданою Стецівською сільською радою Чигиринського району, на день смерті [PERSON] проживала разом з останнім. А, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] не узаконила свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку. Однак, як зазначено в ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про смерть № 292650, 9 лютого 2013 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вище вказану земельну ділянку, яка належала її чоловікові [PERSON], та на земельну ділянку площею 3,04 га, розташовану в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району, яка належала померлій [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 479409, що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-23-0.340-109/112-17 від 27.03.2017 року, спадкоємцем першої черги за законом якої у відповідності до ст.1261 ЦК України є позивач, про що свідчить свідоцтво про його народження № 002064. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено показами свідків [PERSON] і [PERSON], що позивач постійно проживав разом з матірю [PERSON] до дня її смерті. А, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» № 25 від 24.06.2017 року, що вище вказані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 479408 та серії ЯА № 479409 втрачено. У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 31.05.2017 року. Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 540/01-16 від 30.06.2017 року, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 402/01-16 від 30.06.2017 року та приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] № 401/01-16 від 06.07.2017 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 18.09.2011 року [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Крім того судом встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 541/01-16 від 30.06.2017 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої 09.02.2013 року [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved