Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 11.12.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого йому надано кредит в сумі 15 000 євро зі сплатою процентів за користування кредитом згідно умов договору, позичальник зобов'язувався погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконав, станом на 24.09.2014 року сума заборгованості за кредитом з врахуванням заборгованості за тілом кредиту, за відсотками становить 254 022 грн.71 коп. за офіційним курсом НБУ на зазначену дату. 20.05.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги по кредитних договорах, укладених між ВАТ «Кредитпромбанк» та фізичними особами, в т.ч. і з відповідачем [PERSON] А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника ПАТ «Дельта Банк», в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду також не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином згідно приписів ЦПК України через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» за 30.01.2015 року, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою представника позивача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11.12.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 28.3/1140-КМК-06 на строк до 10.12.2008 року, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 15 000 євро на споживчі цілі, а позичальник зобов'язувався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно погашати заборгованість по кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, що стверджується копією цього кредитного договору. Умовами договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються в дні їх сплати відповідно до додаткових угод. Як вбачається з копії кредитного договору, цей договір підписано представником банку та позичальником, що свідчить про те, що позичальник з умовами договору був ознайомлений, повністю погодився з ними при підписанні договору. З матеріалів даної справи також вбачається, що 11.12.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої процентна ставка за кредитом дорівнює 17 % річних. Як встановлено судом, 20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» /продавець/ та ПАТ «Дельта Банк» /покупець/ укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого продавець продає /відступає / покупцю права вимоги продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб за договорами забезпечення. Фактична передача прав вимоги від продавця до покупця оформляється актом приймання -передачі прав вимоги. В Додаток № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги включено відомості про позичальника [PERSON] за кредитним договором № 28.3/1140-КМК-06, що стверджується витягом з цього Додатку. Отже, після підписання акту приймання-передачі згідно умов договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до позичальника [PERSON] на підставі кредитного договору. За ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до приписів ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, відповідно до вищенаведених правових норм та досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, який було укладено 11.12.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З розрахунку заборгованості, який надано позивачем, вбачається, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Так, станом на 24.09.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить: 11 764,93 євро -тіло кредиту, 2855,66 євро -відсотки, всього 14620,59 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку /100 євро : 1737,4313 грн./ складає 254 022 грн.71 коп. За ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів заборгованість саме в гривневому еквіваленті. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості за кредитним договором суд вважає обґрунтованими, оскільки позичальником були порушені умови кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2009 року проведено державну реєстрацію юридичної особи -ПАТ «Дельта Банк» в зв'язку зі зміною найменування, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. А згідно п.1.2 Статуту ПАТ «Дельта Банк» /нова редакція/, банк є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», що слідує із виписки зі Статуту банку. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2540 грн.22 коп. та витрати за публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача в судове засідання в сумі 420 грн. згідно платіжних доручень, всього 2960 грн.22 коп.

Outcome: approved