Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 22.02.2012 року відповідно до укладеного договору № КІСWR206920019 [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Відповідно до укладеного договору б/н від 22.02.2012 року [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. 07.12.2013 року [PERSON] помер, спадкоємицею є відповідач по справі [PERSON]. 21.04.2015 року [PERSON] було направлено лист претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 10974,92 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та 1378 грн. 00 коп. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, представник позивача, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Крім того, представник позивача, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, а тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № КІСWR206920019 від 22 лютого 2012 року, [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 4919,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору в розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до укладеного договору б/н від 22 лютого 2012 року, [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 1000,00 грн. з подальшим збільшенням кредиту та зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору в розмірі 30 % на рік. Свої зобов»язання за вказаними договорами [PERSON] не виконав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до умов договору № КІСWR206920019 від 22 лютого 2012 року, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання споживчого кредиту, та тарифів банку. Відповідно до п. 1.3.1.6 умов та правил надання споживчого кредиту, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах сум, встановлених договором. Відповідно до п. 1.3.2.3 умов та правил надання споживчого кредиту, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.4.2.2.2 умов та правил надання споживчого кредиту, позичальник зобов»язується погашати кредит в порядку і строки, згідно заяви. Відповідно до п. 2.4.2.2.3 умов та правил надання споживчого кредиту, позичальник зобов»язується сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з заявою та п. 2.4.3.1 даних умов та тарифів. Повну оплату відсотків за користування кредитом здійснювати не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до умов договору № б/н від 22 лютого 2012 року, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, та тарифів банку. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид вказаний в памятці клієнта про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору являється дата отримання карти, вказана в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.2.6 умов та правил надання банківських послуг, карта може бути використана держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення готівкових грошових засобів в банківських установах та через банкомат, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором. З використанням карти клієнт отримує можливість здійснювати операції через видалені канали обслуговування. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 умов та правил надання банківських послуг, по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), по зверненню клієнта в банк, згідно діючим тарифам. Перевипуск карти на новий термін здійснюється банком при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах сум, встановлених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»зується, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплата винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 умов та правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.12 умов та правил надання банківських послуг, процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. 07 грудня 2013 року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ОК № 297749 від 09 грудня 2013 року. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм закону у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону, позивачем 24 серпня 2014 року була направлена претензія кредитора до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена за належністю до Узинської міської державної нотаріальної контори. Позивачем було отримано відповідь з Узинської міської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємицею померлого [PERSON] є [PERSON]. За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 21 квітня 2015 року до спадкоємиці, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги за вказаними договорами, але ніяких дій не було виконано з боку боржника. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК Україїни, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, до відповідача [PERSON] перейшли зобов»язання по виконанню умов вищевказаних договорів після померлого [PERSON]. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № K1CWR206920019 від 22.02.2012 року становить - 6847,14 грн., яка складається з наступного: 3793,15 грн. - заборгованість за кредитом; 3,45 грн. - заборгованість за відсотками; 1180,56 грн. - заборгованість з комісії; 1869,98 грн. - заборгованість з пені. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 22.02.2012 року становить 4127,78 грн., яка складається з наступного: 2614,57 грн. - заборгованість за кредитом; 974,95 грн. - заборгованість за відсотками; 538,26 грн. - заборгованість з комісії. Зазначене підтверджується розрахунками заборгованості, доданими до позовної заяви. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача загальну заборгованості за договорами в розмірі 10974 грн. 92 коп.. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., та 400 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved