Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідача грошові кошти за борговою розпискою від 16 травня 2019 року, власноруч написаною [PERSON] на умовах повернення до вересня 2019 року. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 1750 доларів США, 27,62 доларів США сума 3% річних від суми боргу за період з 01.09.2019 року по 10.03.2020 року та судові витрати у розмірі 840,00 гривень сплаченого судового збору та 7000,00 гривень витрати на правничу допомогу. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, оскільки згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач не проживає, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України - http://ns.hs.court.gov.ua/sud2115/, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки її зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідомі), про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргову розписку чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 16.05.2019 року відповідач [PERSON] 1981 року народження, взяв в борг у позивача [PERSON] - 1750 $ доларів США.ю на строк до вересня 2019 року (а.с.39). Доказів повернення [PERSON] грошових коштів [PERSON] матеріали справи не містять. Розрахунки сум, що підлягають стягненню з відповідача, останнім під час розгляду справи не спростовані, відзив відповідачем не надавався. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача борг за договором позики від 16.05.2019 року в розмірі 1750 доларів США, які зазначені в борговій розписці, оскільки в разі укладення договору позики в іноземній валюті стягненню підлягають грошові кошти, які були запозичені без зазначення грошового еквівалента, відповідно до ст. 1046 та 553 ЦК України і висновків, викладених в постановах ВП ВС у справах № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року, №373/2054/16-ц від 16.01.2019 року. Також є обґрунтованими вимоги позивача про сплату 3% річних процентів за прострочення виплати. Статтею 625 ч. 2 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних здійснюється за наступною формулою: сума санкції=С х 3 х Д : 365: 100, де С- сума заборгованості 1775 доларів США, Д - кількість днів прострочення: 01.09.2019 року - 10.03.2020 року що дорівнює 192 дня, отже 1750$ х 3 х 192/365/100= 27,62 $. Загальна сума 3% річних від суми боргу за період з 01.09.2019 року по 10.03.2020 року становить 27,62 $ доларі США. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним і з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката стягненню підлягають, оскільки представником позивача надано відповідні докази з визначеним розміром витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по справі - судовий збір в сумі 840,80 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню борг у розмірі 1750 доларів США, 27,62 доларів США сума штрафних санкцій у розмірі 3% річних за період прострочення з 01.09.2019 року по 10.03.2020 року, 840 гривень 80 копійок витрати щодо сплаченого судового збору, 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved