Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 06.11.1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №13. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між ним та відповідачкою втрачено почуття любові, що призвело до припинення подружніх стосунків. Протягом останніх двох років вони проживають окремо, а їх шлюб носить формальний характер. Позивач переконаний, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 11.11.2021 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 09.11.2021 року до суду надійшла заява відповідачки про визнання позову, розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, сторони по справі зареєстрували шлюб, про що 06.11.1988 року складено відповідний актовий запис за №13. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки,встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він та відповідачка фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, категоричність рішення позивача розірвати шлюб, визнання позову відповідачкою, та відсутність у сторін бажання вчиняти дії для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Судом не вирішується питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат, оскільки при зверненні до суду останній просив судові витрати залишити за ним. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved