Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що він є рідним братом [PERSON], померлого 23.06.2017 року. Після смерті брата, він є єдиним спадкоємцем, так як сімї та дітей у нього не було, а батьки померли раніше. За життя [PERSON] належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на вказану квартиру, оскільки свідоцтво про право приватної власності на житло від 10.03.1992 року не містить відповідної відмітки (підпису та печатки) завідуючого відділом комунального господарства виконкому. На підставі вищевикладеного, позивач просить встановити факт належності за життя [PERSON], який помер 23.06.2017 року квартири за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування на вищевказану квартиру, яка до смерті належала [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином надала суду заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності, зазначивши, що при вирішенні позовних вимог покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, згідно зі свідоцтва про смерть серії І-КИ № 745275, актовий запис № 684 (а.с. 7) 23 червня 2017 року помер [PERSON], який був братом позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 139370, актовий запис № 727 (а.с. 6) та свідоцтвом про народження серії ЯК № 317071, актовий запис № 2111 (а.с. 8), в яких батьком та матірю позивача та померлого [PERSON] зазначено одних і тих же осіб: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.1992 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу згідно з рішенням виконавчого комітету районної Ради народних депутатів № 310 від 13.09.1984 (а.с. 12) та довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 159247 від 08.12.2017 (а.с. 13) за життя [PERSON] на праві власності належала квартира в ЖБК «Машинобудівник», що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою ЖБК «Машинобудівник» № 07/01 від 23.01.2019 року (а.с. 67) встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], у будинку, що належить житлово-будівельному кооперативу «Машинобудівник» є власністю члена [PERSON] Згідно зі змісту постанови державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 17.01.2018 року (а.с. 14) вбачається, що в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини звернувся брат померлого [PERSON] [PERSON] Більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Разом з цим, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю підпису та печатки юридичної особи, які його видавали та рекомендовано звернутися до суду. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, -\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008р.\~№ 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~зі статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У другу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають рідні\~брати та\~сестри спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері (ст. 1262 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Оскільки видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, у зв'язку із неналежно оформленим правовстановлюючим документом на квартиру, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права після смерті брата,\~беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved