Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2011 року між ним та боржником був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 300 (триста) грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В звязку з тим, що позичальник свої зобовязання по кредитному договору виконав не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 02.01.2017 року становить 14126 грн. 97 коп. та складається з наступного: 485 грн.97 коп. заборгованість за кредитом; 9493грн. 94 коп. заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 2998 грн. 16 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 648 грн. 90 коп. (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати, повязані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача та за погодженням з позивачем приймає заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит [PERSON] у відповідності з укладеним між ними кредитним договором б/н від 08.07.2010 року, згідно з яким отримав кредит у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.11-46). Відповідно до цього кредитного договору, відповідач зобовязувався повністю його повернути в установлений термін та сплатити відсотки і комісію за його користування. З розрахунків позивача (а.с.7,8) вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 02.01.2017 року становить 12571 грн. 44 коп. з яких: 3297 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом; 1831 грн. 35 коп. заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 6368 грн. 09 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 574 грн. 83 коп. (процентна складова). Вказаний розрахунок відповідачем не спростований у відповідності до ст. 60 ЦПК України, а тому не викликає сумніву у суду. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані з розглядом даної справи, в сумі 1600 грн., сплачені позивачем по платіжним дорученням № ВОJ69В192U від 29.03.2017 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved