Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним посилаючись на ту обставину, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.05.2016 року. У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до Територіального сервісного центру №6541 з заявою про перереєстрацію вказаного транспортного засобу. 12.04.2017 року позивач отримав відповідь від Територіального сервісного центру №6541, де зазначено, що транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , знаходиться під заставою та на нього накладено заборону на відчуження даного транспортного засобу. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.04.2017 року зазначений транспортний засіб знаходиться під заставою та на нього накладено заборону відчужувати, на підставі договору застави автотранспорту від 06.06.2007 року, де обтяжувачем є ЗАТ КБ «Приватбанк», а боржником [PERSON] 12.06.2008 року до реєстру обтяжень рухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено зміни у зв`язку із заміною обтяжувала, яким виступило Юкрейн Авто Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ. 17.11.2011 року до реєстру обтяжень рухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України знову було внесено зміни у зв`язку із заміною обтяжувача, яким виступило ПАТ КБ «Приватбанк». Під час реєстрації даного транспортного засобу на заявника станом на 21.05.2016 року жодних обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не знаходилося. На підставі викладених обставин, позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття з арешту з рухомого майна. 13.07.2017 року позивачем отримано відповідь від Дніпропетровської філії ДП «Національні інформаційні системи», відповідно до якої у знятті арешту з рухомого майна було відмовлено та роз`яснено право звернутися до суду. Враховуючи те, що позивач є добросовісним набувачем транспортного засобу та боржником відповідно до договору застави автотранспортного засобу є інша особа (колишній власник), під час реєстрації транспортного засобу на позивача жодних обтяжень не було, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту. У зв`язку з викладеним, позивач просив зняти арешт з рухомого майна, належному позивачу, а саме транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , накладений Дніпропетровської філією ДП «Національні інформаційні системи» від 02.07.2007 року. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинською В.Е. від 18.07.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 року. Ухвалою суду від 03.04.2019 року прийнято справу до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.09.2019 року позивач надав до суду позовну заяву в новій редакції, в якій просив зняти арешт з рухомого майна, належному позивачу, а саме транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер, який значиться згідно реєстру Регіонального сервісу центру МВС у Херсонській області [NUMBER] ( [NUMBER] ) реєстрація [NUMBER] , накладений Дніпропетровською філією ДП «Національні інформаційні системи» від 02.07.2007 року. Ухвалою суду від 27.09.2019 року замінено відповідача Дніпропетровську філію державного підприємства «Національні інформаційні системи» на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» та залучено відповідачем Регіональний сервіс центру МВС в Херсонській області. Ухвалою суду від 15.10.2020 року виключено з кола відповідачів ПАТ КБ «Приватбанк» та залучено його у якості третьої особи. Представник відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи», надав до суду заперечення, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, що стосується ДП «НАІС». Зазначив, що внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про реєстрацію обтяжень. в тому числі і вилучень з записів з Державного реєстру, здійснюється у повній відповідності до положень нормативно-правових актів, які на момент внесення/вилучення запису регулюють порядок реєстрації обтяжень рухомого майна, а також порядок функціонування Державного реєстру. Такими нормативно-правовими актами є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року Порядок введення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, Інструкція про порядок введення Державного реєстру та заповнення заяв, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року №73/5, а також наказ Міністерства юстиції України «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 07.07.2006 року №57/5, зареєстрованого в Мін`юсті 07.07.2006 року за №802/12676. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1059/5 від 25.06.2015 року «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» тільки з 03.07.2015 року ДП «НАІС» та його регіональні філії визначено реєстратором Державного реєстру. Обтяженням, відповідно до ст.3 Закону, є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Згідно зі ст.4 Закону обтяження поділяються на публічні (виникають на підставі закону або рішення суду) та приватні (забезпечувальні та договірні). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру, що знаходиться в матеріалах справи спірним записом є саме приватне обтяження. Норми Закону та Порядку містять детальний алгоритм вилучення записів з Державного реєстру, дотримання якого є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами правовідносин, оскільки вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі, зокрема, в аспекті вилучення записів з Державного реєстру є похідним від припинення обтяження. Так, відповідно до п.5 Порядку державна реєстрація приватних обтяжень проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Державного реєстру, а також адміністратором Державного реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. Разом з тим, поняття державна реєстрація включає в себе реєстрацію відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження та проводиться шляхом внесення до Державного реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису (п.4 Порядку). Так, пунктом 6 Порядку передбачено, що відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи поданої в електронній формі або, у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі. У разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень нотаріусом або його помічником, відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Державного реєстру на підставі заяви, поданої виключно в паперовій формі. Проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна адміністратором Державного реєстру та його філіями відомості про обтяження рухомого мана вносяться до Державного реєстру на підставі заяви, поданої виключно в електронній формі. З вищевикладеного вбачається, що реєстрація припинення приватного обтяження здійснюється будь-яким нотаріусом або його помічником на підставі заяви, поданої виключно в паперовій формі та адміністратором Державного реєстру на підставі заяви, поданої виключно в електронній формі. Єдиним належним суб`єктом подачі заяви про припинення обтяження є обтяжувач (в даному випадку ЗАТ КБ «Приватбанк»), що подається в паперовій формі будь-якому нотаріусу або його помічнику, які мають доступ до Державного реєстру, та в електронній формі, що подається адміністратору Державного реєстру на підставі укладеного з ним договору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача - Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник третьої особи - АТ «Комерційний Банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.05.2016 року, [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Згідно листа Територіального сервісного центру №6541 від 12.04.2017 року №31/21/41-80 о/п, повідомлено, що транспортний засіб «Mercedes - Benz», номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , знаходиться під заставою та на нього накладено заборону на відчуження даного транспортного засобу. Згідно додатку знаття даної заборони можливе згідно чинного законодавства. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51954874 від 07.04.2017 року спірний транспортний засіб знаходиться під заставою та на нього накладено заборону відчужувати, на підставі договору застави автотранспорту від 06.06.2007 року, де обтяжувачем є ЗАТ КБ «Приватбанк», а боржником [PERSON] 12.06.2008 року до реєстру обтяжень рухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено зміни у зв`язку із заміною обтяжувала, яким виступило Юкрейн Авто Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ. 17.11.2011 року до реєстру обтяжень рухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України знову було внесено зміни у зв`язку із заміною обтяжувала, яким виступило ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно листа ДП «Національні інформаційні системи» від 05.07.2017 року щодо зняття арешту з рухомого майна повідомлено, що внесення до Державного реєстру відомостей про припинення обтяжень рухомого майна може бути здійснено на підставі: належним чином заповненої заяви про реєстрацію змін обтяження рухомого майна встановленої форми, що подається (добровільно або на виконання ухвали суду) особисто обтяжувачем або уповноваженою ним особою, з обов`язковим пред`явленням відповідних документів; ухвали суду, яка набрала законної сили, із зазначенням ідентифікаторів запису (реєстраційний номер та контрольна сума запису) та зобов`язанням обтяжувала подати заяву про реєстрацію змін обтяження рухомого майна встановленої форми до будь-якого реєстратора, у тому числі приватних нотаріусів та державних нотаріальних контор. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 4 ст.577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч.2 ст.586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Визначені норми застосування з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначив правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі №6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі №6-168цс14 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначені підстави реєстрації відомостей про обтяження майна та припинення обтяжень. Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі №573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року у справі №757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року у справі №619/4033/18 (провадження №61-16542св19). З матеріалів справи вбачається, що позивач, як власник вищезазначеного транспортного засобу, не звертався до АТ «КБ «Приватбанк» з заявою про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження на транспортний засіб. Стороною позивача за даною справою не пред`явлено позовних вимог про припинення приватного обтяження на рухоме майно до АТ «КБ «Приватбанк». Відповідно до частин першої, третьої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13 ЦПК України). Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.04.2017 року за №51954874 містить інформацію про реєстрацію приватного обтяження у вигляді застави щодо спірного автомобіля 02.07.2007 року. Оскільки, АТ «КБ «Приватбанк» не здійснювалися будь-які дії спрямовані на реєстрацію припинення обтяження на транспортний засіб, а чинним законодавством передбачено виключне право обтяжувача на реєстрацію припинення такого обтяження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про знаття арешту з транспортного засобу пред`явлені до ДП «НІС» та Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області, задоволенню не підлягають як безпідставні. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed