Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1994 року № 418 у власності Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» знаходиться квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але протягом тривалого часу, з 01.01.2014 року, фактично в ній не проживають, місце їх перебування позивачу не відоме. Відповідачі квартирою не користуються, не цікавляться, особистих речей в ній не мають, сплату квартирної плати та оплату комунальних послуг не здійснюють тривалий час. На підставі викладеного, просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування спірним жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися за місцем реєстрації за сприянням житлової організації ПП «Альнс-ГІС» та КСН «Жемчужний». Проте, в звязку з тим, що відповідачі не проживають за адресою реєстрації, повістки вручені не були. Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідачів із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (Відповідачі), що підтверджується копією особового рахунку. Згідно довідки ПАТ «Азовстальбуд» від 29.03.2016 року, підтверджено, що станом на 30 березня 2016 року, квартира [ADDRESS] належить на праві колективної власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу за № 418 від 29.04.1994 року, який посвідчено нотаріально 13.05.1994 року за реєстраційний номер 1-1654. Даний факт підтверджено довідкою Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 29.03.2016 року та дублікатом реєстраційного посвідчення за № 542 від 01.04.1997 року. З пояснень представника позивача, викладених у позовній заяві вбачається, що відповідачі з 2014 року у квартирі не проживають, жодного разу до неї не з'являлися. Наявним у справі актом, складеним головою КСН «Жемчужний» 30.03.2016 року, у присутності сусідів [PERSON] кв.26; [PERSON] кв.24, [PERSON] кв.38, підтверджено факт не проживання відповідачів в спірній квартирі з 01.01.2014 року. Згідно довідки ПП «Альянс-ГІС», заборгованість по квартирній оплаті за квартиру [ADDRESS] 7269,62 гривні. Згідно зі ст. ст.\~71,\~72 ЖК України\~у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідачі - визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved