Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з його квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що він є власником цієї квартири, між ним та відповідачами була досягнута усна домовленість щодо проживання відповідачів у його квартирі деякий час, у березні 2014 року він звернувся до відповідачів з проханням виселитись з його квартири, але до теперішнього часу відповідачі не звільнили її, чим чинять йому перешкоди у користуванні та розпорядженні цією квартирою. В судовому засіданні позивач та його представник змінили підставу вимог позивача та остаточно просили усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача, посилаючись на відсутність у неї іншого жилого приміщення, у зв'язку з чим її неможливо виселити з жилого приміщення належного позивачу без надання іншого житла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS] належній позивачу [PERSON] Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з пояснень позивача та його представника, позивачем [PERSON] у березні 2014 року була направлена відповідачам [PERSON] та [PERSON] письмова вимога про добровільне звільнення жилого приміщення належної йому квартири [ADDRESS], яку вони отримали, але до теперішнього часу відповідачі [PERSON] та [PERSON] не звільнили квартиру [ADDRESS] належну позивачу, у зв'язку з чим порушуються права позивача, як власника зазначеної квартири, що підтверджується матеріалами справи та відповідачами не спростовується. За таких обставин, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та в силу ст. 391 ЦК України підлягають задоволенню. При цьому доводи відповідача [PERSON] не приймаються судом до уваги, як такі що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та не дають підстав для відмови у задоволенні вимог позивача. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, усунути перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні належної йому квартири [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з цієї квартири, оскільки підстав для відмови у позові суд не вбачає.

Outcome: approved