Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № HEWWAE00000128 від 15.08.2007 року у розмірі 34699,45 доларів США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до повідомлення НБУ від 14.06.2013 року складає 277356, 42 грн.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь 10 000 грн.; стягнути з [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~200 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON] судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № HEWWAE00000128 від 15.08.2007 року відповідач [PERSON]отримав кредит у розмірі 21675,05 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2012 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON]свої зобовязання належним чином не виконував, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав заборгованість, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 14.06.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складала 35951,01 доларів США, що стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року заочне рішення від 02 жовтня 2013 року було скасовано. При новому розгляді справи у судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі від 08.07.2015 року, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог застосувавши строк позовної давності та з огляду на шахрайські дії з боку відповідача [PERSON] перевести на нього його борг в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, 15.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» ( правонаступник Публічне акціонерне товариство [PERSON] « ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № HEWWAE00000128, відповідно до якого відповідач [PERSON]отримав кредит у розмірі 21675,05 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2012 року. Для забезпечення виконання кредитного договору 02.02.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № HEWWAE00000128, за умовами якого [PERSON] взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником, як солідарні боржники ( п.4 договору поруки). Відповідно до п.12 Договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Також вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання між ПАТ КБ « ПриватБанк» та відповідачем ПАТ Акцент -Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № HEWWAE00000128 від 15.08.2007року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Як вказав в позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № HEWWAE00000128 від 15.08.2007 року заборгованість за ним станом на 14.06.2013 року склала 35951,01 доларів США, яка \~складається із наступного: 13519,58 доларів США заборгованість за кредитом; \~10443,25 доларів США заборгованість за процентами \~за користування кредитом; 894,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 11093,38 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.610,612). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору ( ч.ч.1,4 ст.631 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень ( ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України). Відповідач [PERSON] у відгуку на позов просив суд застосувати до вимог Банку строк позовної давності, посилаючись на те, що 14.10.2009 року ним було направлено на імя директора ХФ ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлення про відмову від виплат за кредитним договором від 15.08.2007 року № HEWWAE00000128, оскільки поручитель [PERSON] здійснив у відношенні до нього та ПАТ «ПриватБанк» дії, що містять ознаки шахрайства, а саме продав заставний автомобіль. Вважає початком перебігу позовної давності за стягненням заборгованості дату повідомлення ним позивача про відмову від зобовязань за кредитним договором. А тому позовна давність за стягнення заборгованості за кредитним договором №HEWWAE00000128 від 15.08.2007 року спливає 14.10.2012 року, тоді як до суду позивач звернувся 14.06.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові ( ч.4 ст.267 ЦК України). Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається із матеріалів справи кредитний договір №HEWWAE00000128 був укладений 15.08.2007 року з кінцевим терміном повернення 15.08.2012 року. Згідно повідомлення від 14.10.2009 року на імя директора ХФ ПАТ КБ «Приват Банк», відповідач [PERSON] просить прийняти його відмову від виплат за кредитним договором від 15.08.2007 року № HEWWAE00000128 і зобовязати [PERSON] у судовому порядку виконати прийняті ним зобовязання за договором поруки від 02.02.2009 року. Повідомлення отримано ПАТ КБ «Приват Банк» 14.10.2009 року за вх.№12373. Однак, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача [PERSON], про сплив строку позовної давності, у звязку з направленням ним 14.10.2009 року на імя директора Херсонської Філії ПАТ КБ «Приват Банк» повідомлення про відмову від виплат за кредитним договором від 15.08.2007 року № HEWWAE00000128, оскільки така відмова не передбачена умовами кредитного договору. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а як вбачається із кредитного договору № HEWWAE00000128 від 15.08.2007року кінцевим терміном повернення кредиту є 15.08.2012 року, позивач звернувся до суду з позовом 20.06.2013 року, тобто без пропуску строку позовної давності. Також суд не може прийняти до уваги копію повідомлення про відступлення за кредитним договором № HEWWAE00000128 від 15.08.2007року, надане відповідачем [PERSON], згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступив свої права вимоги Компанії «[PERSON] Лоун Файненс №1 пі-ел-сі», та внаслідок такого відступлення компанія отримала всі права вимоги за кредитним договором, так як дане повідомлення є неналежним доказом по справі, оскільки суду не надано належних доказів його укладання. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення боржника від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ « Акцент-Банк» суми в розмірі 10 000 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, із відповідачів [PERSON], [PERSON]підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі по 1 436 грн. 78 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial