overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача про стягнення суми позики за договором від 26.06.2010 року в розмірі 200000 грн. 00 коп., інфляційні в розмірі 117737 грн. 90 коп., 3 відсотки річних в розмірі 7661 грн. 03 коп., проценти в розмірі 58197 грн. 25 коп. Представник позивача, позивач в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що розписка складалася між сторонами, гроші у визначеній сумі передавалися, але строк повернення грошей містить виправлення 2011 рік виправлений на 2014 рік. Просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно уклав 26.06.2010р. договір позики з [PERSON] та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 200000,00 грн. та зобов'язався їх повернути у термін до 31.05.2014р. Відповідач, представник відповідача в судове засідання 22.06.2016 року не з*явилися, доказів того, що відповідач повернув грошову суму за договором позики, суду не надали. Крім того, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобов*язань, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 3% річних від простроченої суми складає 7661,03 грн., інфляційні витрати 117737,90 грн., а проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ 58197,25 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. За таких обставин, суд задовольняє позов в повному обсязі. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3182,40 грн. та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача про стягнення суми позики, з урахуванням її уточнення, - за договором від 17.03.2008 року в розмірі 19875 грн. 00 коп., суму позики за договором від 16.01.2009 року в розмірі 28500 грн. 00 коп., інфляційні в розмірі 19566 грн. 37 коп., 3 відсотки річних в розмірі 8038 грн. 54 коп., проценти від суми позики в розмірі 4054 грн. 88 коп., а всього стягнути 80034 грн. 79 коп. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився. Причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно уклав 17.03.2008р. договір позики з [PERSON] та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 19875,00 грн. та зобов'язався їх повернути у термін до 01.10.2008р., договір позики посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1066. Також, відповідач уклав 16.01.2009р. договір позики з [PERSON] та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 28500 грн. та зобов'язався їх повернути у термін до 30.06.2009р., договір позики посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 60. Відповідач в судове засідання не з*явився, доказів того, що він повернув грошову суму за договорами позики, суду не надав. Крім того, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобов*язань, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 3% річних від простроченої суми складає 8038,54 грн., інфляційні витрати 19566,37 грн., а проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ 4054,88 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. За таких обставин, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідачів про стягнення суми позики - з [PERSON] в розмірі 2100000,00 грн., а з [PERSON] та [PERSON] солідарно - в розмірі 500000,00 грн. Позивач в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з'явилися. Причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно уклав 02.09.2014р. договір позики з [PERSON] та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 2600000,00 грн. та зобов'язався їх повернути у термін до 11.10.2014р., про що була складена відповідна розписка. [PERSON] зобов*язався частково повернути суму заборгованості в розмірі 500000,00 грн. до 01.12.2014 року, про що також була складена розписка. Відповідачі в судове засідання не з*явилися, доказів того, що вони повернули грошову суму за договором позики, суду не надали. За таких обставин, суд задовольняє позов та стягує з відповідачів на користь позивача суму позики - з [PERSON] в розмірі 2100000,00 грн., а з [PERSON] та [PERSON] солідарно - в розмірі 500000,00 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідачів про стягнення суми позики за договором від 03.02.2010 року в розмірі 103640 грн., укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON], яка на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та договір укладався з метою проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно уклала 03.02.2010р. договір позики з позивачем та отримала від останнього грошові кошти у розмірі 32000 грн., що еквівалентно 4000 дол. США з метою проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] та зобов'язалася їх повернути за першою вимогою позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву про визнання позову. За таких обставин, суд задовольняє позов в зазначеній частині та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача суму позики за договором від 03.02.2010 року в розмірі 103640 грн., що станом на 09.02.2016 року еквівалентно 4000 дол. США. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення суми боргу солідарно також з відповідача [PERSON], оскільки представник позивача в порушення ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів того, що грошові кошти, передані за договором відповідачу [PERSON], були витрачені нею в інтересах сім*ї.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сімейні стосунки між ними припинені. Позивач в судове засідання не з*явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України) При цьому, принцип добровільності шлюбу діє не тільки під час реєстрації шлюбу, а є його морально-правовою основою. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 09.08.2008 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ про що зроблено відповідний актовий запис № 453. Як встановлено судом, подружжя спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому, шлюб належить розірванню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив розглядати справу відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України) При цьому, принцип добровільності шлюбу діє не тільки під час реєстрації шлюбу, а є його морально-правовою основою. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 16.05.2003 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано повторно 23.11.2017 року Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про що зроблено відповідний актовий запис № 15. Як встановлено судом, подружжя спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому, шлюб належить розірванню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з*явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України) При цьому, принцип добровільності шлюбу діє не тільки під час реєстрації шлюбу, а є його морально-правовою основою. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 25.06.2014 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного станупо реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області про що зроблено відповідний актовий запис № 40. Як встановлено судом, подружжя спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому, шлюб належить розірванню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до Народицького районного суду Житомирської області з вищевказаним позовом. Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 21.05.2020 справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін. В позові позивач просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, посилаючись на те, що 29.12.2017 між сторонами було укладено шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Шлюб між сторонами носить формальних характер, а тому збереження шлюбу суперечить спільним інтересам сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи та подані докази суд встановив. Сторони зареєстрували шлюб 29.12.2017 у Житомирському міському ВДРАЦС ГТУЮ Житомирської області, актовий запис № 2609. Дітей від шлюбу сторони не мають. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, оскільки вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. При відкритті провадження у справі, питання щодо сплати судового збору за реквізитами Шевченківського районного суду м. Києва не вирішувалось, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, мотивуючи такі вимоги тим, що [INFO] року помер батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки, яку він заповів за заповітом сину [PERSON] Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки помилково не зазначені відомості про другу частину земельної ділянки, а саме її кадастровий номер, тому позивач змушений звернутися до суду, так як не може оформити спадщину у нотаріуса. Під час судового розгляду позивач позовні вимоги підтримала по мотивам, зазначеним в позові, прохав позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача проти позову не заперечував, пояснивши що спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята. Вислухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Письмовими доказами встановлено наступне: [PERSON] помер [INFO] року (а.с.8), йому належала земельна ділянка площею 7, 24 га, що складається з двох частин - площею 6,01 га та 1,23 га на землях Степненської сільської ради Нижньосірогозького району, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.16), та підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.17-22), відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], яка народився [INFO] його батьком зазначений [PERSON] (а.с.7), відповідно до заповіту [PERSON], заповів [PERSON] [INFO] належну йому земельну ділянку площею 7, 24 га розташовану за адресою Степненська сільська рада Нижньосірогозького району Херсонської області(а.с.14), відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22.12.2016 року, було встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] року є батьком [PERSON] [INFO]. (а.с.10). Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1225, 1269 ч.1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вказані обставини та те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 1216, 1225, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визнати його батьківство щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що остання є його рідною дочкою, оскільки він співмешкав з її матір'ю [PERSON] в квітні - серпні 2002 року, а потім їх відносини припинилися до 2013 року. В жовтні 2013 року [PERSON] повідомила йому що він є батьком її доньки [PERSON], актовий запис про народження доньки був вчинений до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу між нею та [PERSON], тому відповідач і був вказаний батьком дитини. Оскільки він визнав батьківство щодо [PERSON], зараз мешкає однією сім'єю разом з нею та її матір'ю, прохає встановити своє батьківство щодо вказаної дитини. У судовому засіданні при розгляді справи відповідачем було визнано факт батьківства позивача щодо [PERSON], [INFO], він був зазначений як батько цієї дитини при реєстрації її народження лише тому що з дня реєстрації розірвання шлюбу між ним та [PERSON](матір'ю дитини) - 15.08.2002 року, не сплив строк 10 місяців від дня припинення шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Допитана свідок [PERSON] пояснила що дійсно батьком її неповнолітньої доньки [PERSON] є позивач, оскільки шлюб з відповідачем вона розірвала 15.08.2002 року та тривалий час ще до 2002 року вони разом не проживали. Натомість вона протягом квітня - серпня 2002 року спів мешкала з позивачем. Після припинення стосунків з яким , не повідомила йому що вагітна від нього. В 2013 році вона відновила стосунки з позивачем та в жовтні 2013 року повідомила йому, що [PERSON] - його рідна донька. Зараз вона з донькою та [PERSON] мешкають однією сім'єю. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є відповідач [PERSON]. (а.с.9). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], шлюб розірвано 15 серпня 2002 року. (а.с.7). Відповідно до ст. 124 ч.1 СК України, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою, вважається, що батьком дитини є чоловік її матері у повторному шлюбі. Відповідно до ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи такі вимоги тим, що 13 жовтня 2015 року помер його брат [PERSON], після смерті, якого відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки розміром 11,53 та 11,5255 гектари на території Нижньосірогозької селищної Ради Херсонської області. Після смерті брата позивач не звернувся до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини в звязку з початком прогресування хронічних захворювань. Після покращення стану здоровя звернувся до Нижньосірогозької нотаріальної контори, де йому пояснили, що потрібно поновити пропущений строк для прийняття спадщини, тому позивач звернувся до суду. Представник відповідача під час розгляду справи позовні вимоги визнав, не заперечував проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, пояснив, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята. Позивач під час судового розгляду позовні вимоги підтримав, прохав надати йому додатковий\~ строк в один місяць для прийняття спадщини після смерті його брата [PERSON], своєчасно не прийняв спадщину, оскільки\~тривалий час\~хворів. Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснив що знає добре [PERSON] і він дійсно тривалий час хворіє. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 13 жовтня 2015 року.(а.с.6). Відповідно Державного акту про право власності на земельну ділянку від 3 березня 2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 11,53 га на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.7). Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 11,5255 га, розташовану на території Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області (а.с.8). Відповідно довідки Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області, [PERSON], який помер 13 жовтня 2015 року, на момент смерті проживав [INFO] (а.с.9). Відповідно до\~ довідки Нижньосірогозької ЦРЛ, що [PERSON] [INFO], перебував на лікуванні в лікаря невропатолога з 08.02.2016 року. (а.с.10). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, вивчивши матеріали справи, суд визнає хворобу позивача як причину пропущення строку для прийняття спадщини поважною, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved