Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, він є власником квартири [ADDRESS] . Крім нього співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка померла. В належній позивачу квартирі зареєстрований [PERSON] , але в даній квартирі не проживає і ніколи не проживав. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в його помешканні є перешкодою в реалізації ним прав власника квартири, а тому з відповідним позовом звернувся до суду. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задоволити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задоволити Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 квітня 1996 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцвітва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] ( а.с.8). Згідно довідки квартального комітету №5 «Центр» №101 від 17.05.2021 та довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №1724 від 11.05.2021, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою з часу реєстрації не проживав та не проживає (а.с.9,10). На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований у належній на праві власності позивачу [PERSON] квартирі [ADDRESS] , однак за вищевказаною адресою не проживає і ніколи не проживав, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved