Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до кредитного договору №б/н від 31.05.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При цьому щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 05.09.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 49669,77 грн., яка складається з: 19105,13грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13078,31грн. - заборгованість за простроченням тілом кредиту; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13794,91грн. - нарахована пеня за прострочення зобов`язань; 850,00грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф ( фіксована частина), 2341,42грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 49669,77грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнає, посилаючись на те, що відповідач не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Позивачем не доведено той факт, що сторони перебували у договірних відносинах, Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року. Просить застосувати строк позовної давності, оскільки заявлені позивачем вимоги про стягнення грошових коштів, виданих банком до 05.09.2016р., перебувають за межами трирічного строку позовної давності. Так, з вирахувавши із загальної суми виданих коштів, суму яка була видана банком до 05.09.2016р., та враховуючи загальну суму коштів, яка була списана банком у рахунок боргу, борг відповідача у вигляді позитивної різниці між фактично отриманими і повернутими коштами у вигляді позитивної різниці між фактично отриманими і повернутими коштами відсутній. Протягом всього часу позивачем здійснювалась повернення отриманих коштів, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 15.11.2011 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що відповідач підписавши заяву про приєднання до Умов та прав надання банківських послуг, була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, тобто вбачається що відповідачем частково сплачувалась заборгованість. Щодо строку позовної давності вказав, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже строк перевипущеної картки до останнього дня 12.2021року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.09.2019р. - до спливу строку позовної давності. Враховуючи викладене у відповіді на відзив просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18.11.2019 року від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив в яких просив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити повністю. 16.12.2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали заяву в якій просили справу розглянути без їх участі, відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та застосувати строки позовної давності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», де підписала заяву б/н від 31.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 14000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивачем перераховані кошти обумовлені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 05.09.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 49669,77 грн., яка складається з: 19105,13грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13078,31грн. - заборгованість за простроченням тілом кредиту; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13794,91грн. - нарахована пеня за прострочення зобов`язань; 850,00грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф ( фіксована частина), 2341,42грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 31.05.2011 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, ні довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису [PERSON] . Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту, суд враховує наступне. Відповідачем за період з 31.05.2011 року по 05.09.2019 року, згідно наданого розрахунку позивача, сплачено кошти в рахунок погашення : 94306,46грн.- заборгованості за тілом кредиту; 2105,14грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 150грн. заборгованості по пені, а всього 98561,60грн. Сума заборгованості за тілом кредиту не перевищує суму внесених відповідачем коштів в рахунок повернення кредитних коштів, а тому заборгованість по тілу кредиту не підлягає стягненню, оскільки відповідачем повернута сума фактично отриманих коштів. В частині стягнення з [PERSON] нарахованої заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені за прострочене зобов`язання, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафу (фіксована складова) 500 грн., штрафу (процентна складова) 2341,42грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Заява відповідача про застосування строку позовної давності не приймається судом до уваги, оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку із його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed