Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000015163925 від 27.07.2007року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням умов зобовязань за кредитним договором станом на 12.07.2015року утворилася заборгованість у сумі 91491,28грн. Оскільки рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області сума заборгованості за кредитом вже стягнута, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача суму донарахованих відсотів у звязку з невиконанням зобовязань у сумі 44060,96грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно письмової заявип росить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до письмових заперечень позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнають, оскільки позивач повторно звернувся до суду з тими самими позовними вимогами, за якими вже є рішення суду, просять зменшити суму неустойки. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000015163925 від 27.07.2007р. [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого на платіжну карту VISA PLATINUM кредитного ліміту зі сплатою за користування кредитом в розмірі 1,9% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11). Зазначені обставини також були встановлені рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22.08.2012року, що набрало законної сили, та у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» клієнту [PERSON] (картрахунок 4627055007149122 від 27.07.2007), що міститься на а.с. 10, кредитний ліміт змінювався. Заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2012року зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за вищезазначеним кредитом у сумі 47430,32грн., яка складається з 25000грн. заборгованість за кредитом, 22430,32грн. заборгованість за процентами (а.с.5-6). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що після постановлення рішення суду від 22.08.2012року боржником [PERSON] жодних платежів не здійснювалося , у звязку з чим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» продовжив нарахування відсотків у розмірі 44060,96 (а.с. 7-9). Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок абореального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Отже, суд не приймає до уваги заперечення відповідача та приходить до висновку, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню сума донарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved