Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог, з урахування уточнень, посилається на те, що внаслідок незаконних дій державного виконавця позивачу спричинені матеріальні збитки та моральна шкода, яка підлягає стягненню за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з державного бюджету України. Тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 801\~062,76 грн. та моральну шкоду у розмірі 447\~280,00 грн. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Державної казначейської служби позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, суду надав письмові заперечення проти позову. Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, суду надав письмові заперечення проти позову. Третя особа державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] та представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. У звязку з наданням сторонами заяв, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-301/807/2007 на суму 25378 доларів\~\~США зі сплатою 10,49 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 24.11.2014 року. З метою забезпечення вказаного кредитного договору 23.11.2007 року укладено договір застави № PCL-301487/2007, за умовами якого позивач надав в заставу банку автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов №VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер АЕ 1500АР, який належить йому на праві власності, заставною вартістю 142 400 грн. 26.12.2013 року ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, за заявою ПАТ «ОТП Банк», внесено запис № 14096958 про заставу автомобіля марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер АЕ 1500АР та накладення заборони на його відчуження. 29.07.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] (новий кредитор) укладено посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2880 договір про відступлення права вимоги за договором застави\~\~№ PCL-301487/2007 від 23.11.2007 року. В той же день, приватний нотаріус [PERSON] внесла до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про заміну обтяжувача за договором застави № PCL-301487/2007 від 23.11.2007 року з ПАТ «ОТП Банк» на [PERSON] 16.08.2014 року приватний нотаріус [PERSON] вчинив виконавчий напис № 186, яким звернув стягнення на предмет застави, а саме на належне позивачу автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер АЕ 1500АР на користь [PERSON] за борг у розмірі 24751,38 грн. 18.08.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ на підставі заяви [PERSON] відкрив виконавче провадження ВП № 44445160 з примусового виконання виконавчого напису № 186 від 16.08.2014 року про звернення стягнення на автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер АЕ 1500АР, що належить на праві власності [PERSON] Крім того, 18.08.2014 року державним виконавцем Куземченко А.С. прийнято постанову, якою накладено арешт на автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер [NUMBER] та оголошення заборони на його відчуження. 19.08.2014 року державним виконавцем Куземченко А.С. винесено постанову ВП 44445160 про розшук майна боржника. 17.09.2014 року у відповідності до [PERSON] опису й арешту майна автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер [NUMBER] вилучено у позивача та переданий на відповідальне зберігання стягувачу [PERSON] 24.10.2014 року виконавче провадження ВП № 44445160 зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закон України «Про виконавче провадження». 11.03.2015 року заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/17434/14-ц (провадження № 2/200/3956/2014), яке набрало законної сили 24.03.2015 року, виконавчий напис № 186 від 16.08.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] визнано таким, що не підлягає виконанню. 03.06.2015 року позивач звернувся до начальника Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] із заявою про виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2015 року та повернення йому арештованого автомобіля марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер [NUMBER]. 05.06.2015 року постановою № 44445160 державним виконавець [PERSON] поновив виконавче провадження з підстав встановлених ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». 18.06.2015 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] винесено постанову ВП № 44445160 про розшук належного на праві власності позивачу автомобіля марки Hyundai модель Tucson, 2007 року випуску, тип легковий, кузов № VIN-Y6LJN81VP8L008709, колір сіро-блакитний, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, цього ж дня постановою ВП №\~\~44445160 від 18.06.2015 року, затвердженою начальником Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON], відповідач зупинив виконавче провадження до розгляду справи по суті. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2015 року у справі №804/16122/14, залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, визнанні протиправними дії державного виконавця Куземченко А.С. з відкриття виконавчого провадження №44445160; звернення стягнення у виконавчому проваджені №44445160 на автомобіль марки Hyundai Tucson, реєстраційний номер [NUMBER]; визнані протиправними та скасовані постанови №44445160 від 18.08.2014 року про відкриття виконавчого провадження, ВП №44445160 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; ВП №44445160 від 19.08.2014 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №44445160; визнані протиправними дії державного виконавця Куземченко А.С. щодо складання акту б/н опису й арешту майна від 17.09.2014 року. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року у справі №804/3753/15, яку залишено без змін судом апеляційної та касаційної інстанцій, визнані протиправними дії державного виконавця Куземченка А.С. щодо заміни відповідального зберігача арештованого автомобіля Hyundai Tucson, реєстраційний номер [NUMBER] з представника ТОВ «Династія-Дніпро» [PERSON] на стягувача [PERSON], постанова ВП №44445160 від 22.09.2014 року про заміну відповідального зберігача скасована. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 року у справі №804/7899/15, яку залишено без змін судом апеляційної та касаційної інстанцій, визнані та скасовані постанови державного виконавця Куземченка А.С., ВП №44445160 про розшук майна боржника та заборону його відчуження від 18.06.2015 року та ВП №44445160 про зупинення виконавчого провадження від 18.06.2015 року; Бабушкінський ВДВС зобовязано закінчити ВП №44445160 та передати позивачу за актом приймання передачі автомобіль Hyundai Tucson, реєстраційний номер [NUMBER]. На примусове виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 року, 28.04.2016 року видано виконавчий лист №804/7899/15, на підставі якого відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.07.2016 року відкрив виконавче провадження №51610187, надавши боржнику Шевченківському ВДВС, самостійно виконати вимоги виконавчого документу в строк до 20.07.2016 року. Постановою ВП №51610187 від 18.07.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області повернув позивачеві виконавчий лист без виконання, з підстав відсутності у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу. Отже, враховуючи вищенаведене, через протиправні дії державного виконавця, як посадової особи Шевченківського ВДВС, позивач втратив можливість використовувати власний автомобіль, був позбавлений права власності на нього, чим останньому було спричинено матеріальну шкоду. За змістом п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14, при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень\~ст. 11 Закону N 202/98-ВР,\~ст. 86 Закону N 606-XIV\~і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України. Згідно зі\~статтею 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З цих підстав, суд вважає, що позивачу було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 801\~062,76 грн., згідно розрахунку, описаного у позовній заяві та вказану суму слід стягнути з державного бюджету України на користь позивача. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана\~фізичній\~або\~юридичній особі\~неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана\~фізичній\~або\~юридичній особі\~незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або\~органу місцевого самоврядування\~при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст.1174 ЦК України, \~шкода, завдана\~фізичній\~або\~юридичній особі\~незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~посадової\~або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або\~органу місцевого самоврядування\~при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частиною 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особами під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер\~правовідносин\~сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, судом встановлено, що з вини державного виконавця Куземченко А.С., який є посадовою особою Шевченківського ВДВС, позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилася у погіршенні стану здоровя через постійні стреси та психічні переживання через втрачений автомобіль та безліч судових процесів. Тому суд вважає, що з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок Державного бюджету України слід стягнути 447\~280,00 грн. моральної шкоди на користь позивача. На підставі\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь держави судовий збір в розмірі 12 483 грн. 43 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved