Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Обухівтранс», в якому, з неодноразовим уточненням позовних вимог в судовому засіданні остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь 9000,40 грн. доплати за роботу в нічний час за період з 22.05.2015 року по 04.05.2017 року, та стягнути з відповідача на його користь 12071,82 грн. вихідної допомоги при звільненні. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 22.05.2015 року по 04.05.2017 року працював у ТОВ «Обухівтранс» на посаді контролера з перевірки транспортних засобів. Тривалість його зміни тривала 11 годин, в тому числі 7 годин роботи в нічний час. Позивач вказує на те, що його робота в нічний час не оплачувалася у підвищеному розмірі, внаслідок чого загальна сума недоплати за роботу в нічний час з 22.05.2015 року по 04.05.2017 року становить 9000,40 грн. Також, позивач вказує на те, що при звільненні йому не доплачено відповідачем вихідну допомогу в розмірі не менше трьох середньомісячних зарплат. Порушення відповідачем норм ст. 108 КЗпП України значно зменшило розмір середньоденної заробітної плати в розрахунковому періоді травень 2015 року - квітень 2017 року для призначення допомоги по безробіттю, а також матиме негативний вплив на нарахування пенсії в 2018 році. 04.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування йому заробітної плати за роботу в нічний час, і з заявою про звільнення за ст. 38 ч. 3 КЗпП України. Однак, на заяву про нарахування заробітної плати за роботу в нічний час позивач так і не отримав відповіді, та не провів належного з ним розрахунку з врахуванням ст. 44 КЗпП. Тому, позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушених прав відповідачем. Позивач в судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на їх на необгрунтованість та безпідставність, та надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що розрахунки надані позивачем грунтуються на припущеннях, оскільки в день звільнення позивача а саме 04.05.2017 року з ним було проведено повний розрахунок та видано йому трудову книжку. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 21.05.2015 року по 04.05.2017 року працював у ТОВ «Обухівтранс» на посаді контролера з технічного стану транспортних засобів та за сумісництвом працював охоронником, з окладом 2210 грн.00 коп. з доплатою за сумісництво 578 грн. 00 коп., що підтверджується копією трудової книжки, наказом про прийняття на роботу, довідкою ТОВ «Обухівтранс» від 18.08.2017 року. 04.05.2017 року позивач звернувся до ТОВ «Обухівтранс» з заявою, в якій просив провести нарахування заробітної плати за роботу в нічні години з 22.05.2015 року по 04.05.2017 року, що підтверджується копією заяви. Також, 04.05.2017 року позивач звернувся до ТОВ «Обухівтранс» з заявою, в якій просив звільнити його з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В даній заяві позивач також просив провести повний розрахунок, що підтверджується копією заяви. 04.05.2017 року ТОВ «Обухівтранс» припинило трудові відносини з [PERSON], що підтверджується копією наказу № 00000000011-000265 про припинення трудового договору (контракту), в якому причина звільнення зазначена ст. 38 КЗпП України. 02.06.2017 року ТОВ «Обухівтранс» надав позивачу відповідь листом № 119, якою повідомив, що згідно до вимог ст. 47 КЗпП в день звільнення, 04.05.2017 року, позивачу було видано належно оформлену трудову книжку і проведено розрахунок у строки. Також, додатково повідомив, що підстав для здійснення позивачу додаткових виплат (проведення перерахунків) не вбачається. Відповідно до довідки ТОВ «Обухівтранс» № 168 від 25.07.2017 року, [PERSON] було звільнено з посади контролера з технічного стану транспортних засобів 04.05.2017 року. При звільненні ТОВ «Обухівтранс» повністю провело з [PERSON] розрахунок і не має перед ним заборгованість по заробітній платі. Відповідно до копії довідки ТОВ «Обухівтранс» № 187 від 18.08.2017 року, [PERSON] був прийнятий в ТОВ «Обухівтранс» 21.05.2015 року на посаду контролера з технічного стану транспортних засобів з окладом 2210,00 грн. та з доплатою за сумісництво охоронника в сумі 578,00 грн., згідно діючого на той час штатного розкладу. В послідуючому згідно змін до штатного розкладу від 01.01.2015 року оклад був змінений на 2260,00 грн. з доплатою за сумісництво охоронника в сумі 578,00 грн., штатний розклад на 01.01.2016 року посадовий оклад контролера з технічного стану транспортних засобів був змінений на 2610,00 грн. з доплатою за сумісництво охоронника в сумі 670,00 грн., штатний розклад на 01.01.2017 року посадовий оклад контролера з технічного стану транспортних засобів був змінений на 2870,00 грн. з доплатою за сумісництво охоронника в сумі 735,00 грн. Як вбачається з колективного договору укладеного ТОВ «Обухівтранс» та представником трудового колективу, в ньому зокрема сторони визначили режим роботи, тривалість робочого часу, та оплату праці. А саме відповідно до п.5.1,5.2, зазначається, що відповідно до чинного законодавства України тривалість робочого часу працівників власника складає 40 годин на тиждень. У власника встановлюється такий режим роботи, який зобов'язуються виконувати всі працівники: початок роботи - 08.00 годин, закінчення роботи -17,00 годин, в п'ятницю з 08.00 початок роботи а закінчення в 15.45 годин, перерва для відпочинку з 12.00 годин до 12.45 годин, вихідні дні - субота та неділя. Відповідно до п.3.7 вказується, що власник встановлює своїм працівникам доплату до заробітної плати за: суміщення посад - у розмірі до 50% посадового окладу за основною роботою з використанням на цю мету до 100% посадового окладу відсутнього працівника; виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника у зв'язку з хворобою в розмірі 75% посадового окладу за основною роботою з використанням на цю мету до 100% посадового окладу відсутнього працівника, робота у св'яткові, неробочі та вихідні дні може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Згідно табелів обліку використання робочого часу, розрахункових листків, вбачається, що позивач за період з 21.05.2015 року по 04.05.2017 року, отримував заробітну плату відповідно відпрацьованого часу згідно табелів обліку використаного робочого часу. Відповідно до ст.108 КЗпП України, робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Статтями 50, 54 КЗпП України передбачено, що нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті. При роботі в нічний час встановлена тривалість роботи (зміни) скорочується на одну годину. Це правило не поширюється на працівників, для яких уже передбачено скорочення робочого часу (пункт 2 частини першої і частина третя статті 51 КЗпПУ). Тривалість нічної роботи зрівнюється з денною в тих випадках, коли це необхідно за умовами виробництва, зокрема у безперервних виробництвах, а також на змінних роботах при шестиденному робочому тижні з одним вихідним днем. Відповідно до п.19 Постанови ПВС України N13 від 24.12.99р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про доплату за роботу в нічний час судам належить виходити з положень статей 54, 108 КЗпП і враховувати, що нічним вважається час із 10-ї години вечора до 6-ї години ранку і робота в такий час має оплачуватись роботодавцем у підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою, регіональною угодами або колективним договором, але в будь-якому разі не нижче від 20 відсотків тарифної ставки (окладу) працівника за кожну годину. Оплата в зазначеному розмірі провадиться незалежно від того, скільки годин робочого часу припадає на нічний час. Відповідно до копії посадової інструкції № 3/4 для контролера з технічного стану транспортних засобів, затвердженої наказом директора ТОВ «Обухівтранс» від 23.10.2012 року № 71-В, в посадові обов'язки позивача на даній посаді не входила робота в нічний час, враховуючи графік роботи позивача, табель обліку робочого часу, відомості про нарахування позивачу оплати за роботу, та беручи те що позивач за сумісництвом працював охоронником, то суд зазначає про те, що позивач був прийнятий в ТОВ «Обухівтранс» спеціально на роботу у денний час, тривалість робочого часу у денний час не перевищувала тривалість роботи, який встановлений для денної роботи, тому підстави для доплати в підвищеному розмірі позивачу за роботу охоронника в нічний час, на яку він посилається за сумісництвом, відсутні. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що нарахування, виплата заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні проводились у повному обсязі згідно відпрацьованого часу, на підставі відомостей. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, які належали [PERSON] були проведені у день звільнення. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі; кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Позивачем в судовому засіданні не доведено та не надано доказів, на підтвердження того, що колективним договором передбачено, що робота у нічний час оплачується відповідно до ст.108 КЗпП України, оскільки колективним договором це не передбачено, генеральну чи галузеву угоду позивачем для перевірки таких обставин надано не було. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом не встановлено обставин, які б порушували права позивача, тому у задоволенні вимог позивача слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed