Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що\~відповідно до укладеного 02.08.2013 р. договору про надання споживчого кредиту [NUMBER] між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем\~, Банк надав позичальнику кредитні кошти, а позичальник отримав його на умовах, що викладені в п. 1.1. Кредитного договору. 22.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/2014 за умовами якого Банк передав, а Фактор прийняв право вимоги до Позичальника, що випливають із умов Кредитного договору. Позивач, посилаючись на те, що він виконав всі договірні зобовязання, однак позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконував, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 23831,36 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти з викликом останньої до суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання», що суд розцінює як ухилення відповідача від отримання судової повістки. За таких обставин суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом достовірно встановлено, що 02.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], за умовами якого кредитор [PERSON] надає Позичальнику, а позичальник отримує кредитні кошти в сумі 23831,36 гривень та у відповідності до п. 1.2.1 кредитного договору останній зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом , інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови Договору ( а.с.4-9). Пунктом 1.4.1 Кредитного договору визначено, що Позичальник зобовязаний повністю повернути [PERSON] суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені Договором не пізніше 02.08.2015 р. Згідно п. 1.4.2 Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу в розмірі, визначених в Графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.4. проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Пунктом 1.4.5 договору визначено, зо за обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої визначений в Графіку платежів. Згідно вимог п. 1.4.7 договору графік платежів є Додатком № 1 та невідємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії та пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів зазначається в Графіку платежів та визначається за формулою ануїтетних платежів з урахуванням фактичної кількості календарних днів у році. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права попереднього кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи ( боржника). Зі змісту договору факторингу № 22/12/14/1-1, укладеного 22.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі Клієнт)та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» ( надалі Фактор) встановлено, що Клієнт передав, а Фактор прийняв право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.13-16). З огляду витягу з Акту приймання-передачі з реєстру боржників від 22.12.2014 р. до Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р. кредитний договір № [NUMBER] від 02.08.2013 р. входить в перелік кредитного портфелю заборгованості (а.с.17). Відповідно до п. 1.5.4 кредитного договору в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. Пунктом 1.5.5. кредитного договору визначено, що якщо Банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати отримання Вимоги. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов даного Договору, вимога [PERSON] втрачає чинність. Повідомленням, адресованим відповідачу, від 05.01.2015 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомив боржника про розмір заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 02.08.2013 року, необхідність її погашення та наслідки невиконання вимог грошового зобовязання (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов'язання не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 17.09.2015 р. виникла заборгованість в сумі 30789 грн. 94 коп., з яких - 23831,36 грн. залишок заборгованості за кредитом; 3,33 грн. відсотки за користування кредитом; 6955,25 грн. комісія за РО (а.с.12). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт невиконання відповідачем грошового зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 02.08.2013 р., розмір заборгованості відповідача підтверджено матеріалами справи, тому допущена грошова заборгованість в розмірі 30789,94 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1218 грн.(а.с.3). На підставі наведеного,

Outcome: approved