Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір дарування житлового будинку № 19 по вул. Садова в с. Горобіївка Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56.4 кв.м. житловою площею 15.2 кв.м., земельної ділянки, площею 0.2500 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224081501:00:010:0001 та земельної ділянки, площею 0.2495 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. .Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224081501:00:010:0002, укладеного 21 вересня 2017 року, між позивачем та відповідачем, та визнати за позивачем право власності на відповідне нерухоме майно, мотивувавши це тим, що належним чином оформити у нотаріуса вищевказаний правочин сторони не може через ту обставину, що відповідач має лише копії правовстановлюючих документів на вказане майно, та не може надати оригінал, а тому в законному порядку нотаріально посвідчити даний правочин та оформити право власності на відповідне нерухоме майно позивачем, неможливо. Нотаріально посвідчити договір позивач з відповідачем домовились після повного зібрання необхідних документів. Однак пізніше відповідачка відмовилася від оформлення документів у звязку із зайнятістю. За даним договором [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок № 19 по вул. Садова в с. Горобіївка Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56.4 кв.м. житловою площею 15.2 кв.м., земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224081501:00:010:0001 та земельну ділянку, площею 0.2495 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224081501:00:010:0002, передала правовстановлюючі документи на них, а [PERSON] у свою чергу прийняв майно, про що 21.09.2017 року було складено акт. Позивач, посилаючись на те, що сторони не мають змоги оформити договір дарування житлового будинку належним чином у нотаріуса, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 19 по вул. Садова в с. Горобіївка Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56.4 кв.м. житловою площею 15.2 кв.м., земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224081501:00:010:0001 та земельну ділянку, площею 0.2495 га, яка розташована в с.Горобіївка вул.Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224081501:00:010:0002, рішенням суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] також в попереднє судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування житлового будинку № 19 по вул. Садова в с. Горобіївка Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56.4 кв.м. житловою площею 15.2 кв.м., земельної ділянки, площею 0.2500 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224081501:00:010:0001 та земельної ділянки, площею 0.2495 га, яка розташована в с. Горобіївка вул. Садова, 19 Сквирського району Київської області, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224081501:00:010:0002, які належать відповідачці на підставі Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2013 року та Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10.08.2013 року, 26.10.2013 року. Відповідачка визнає позивача власником житлового будинку, про що свідчить її заява про визнання позову. При укладанні договору між сторонами нами погоджено всі істотні умови передачі нерухомості у власність позивача, оформлення договору у нотаріальній конторі. Під час укладання договору житловий будинок у спору, під заставою, арештом та будь-якою іншою забороною не перебував. Вказані обставини встановлені матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір укладений, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов. Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ст.334 ЦК України перехід права власності на майно до набувача за договором відбувається у момент передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи відпорушень і протиправних посягань. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Стаття 41 Конституції України зазначає,що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що виходячи із вищевказаного, маються, достатні підстави для визнання за [PERSON] право власності на вищевказане нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved