Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку ст.4 ЦПК України. Позов мотивує тим, що вироком Турківського районного суду Львівської області від 16.11.2017 року у справі №458/972/17 за ст.246 КК України, який 16.12.2017 року набрав законної сили, встановлено, що [PERSON], 02.10.2017 року в кварталі №17 виділу №30 обходу №3 Яблунського лісництва державного підприємства «Боринське лісове господарство», територія якого відноситься до природно-заповідного фонду є регіональним ландшафтним парком «Надсянський» та розташована на території Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою 13 сироростучих дерев породи «Ялиця», загальною кубомасою 4,24 м.куб., чим завдав державі шкоду в розмірі 17726 грн. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не відшкодував завдані збитки. Розрахунок суми, що підлягає стягненню повністю відповідає вказаній у вироку суду шкоді,тобто 17726 грн. У судове засідання з розгляду справи по суті позивач - заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури [PERSON] не з'явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до закону. 18.04.2018 року начальник Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання з розгляду справи по суті відповідач [PERSON] не з'явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до закону. Конверт із судовою повісткою повернуто у суд без вручення адресату з відміткою поштового відділення, що адресат відмовився від його одержання. Ухвалою про відкриття провадження від 21.03.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам\~ст.279 ЦПК України. Відповідачу [PERSON] був наданий строк 15 днів, з дня отримання ним ухвали суду про відкриття провадження, на подачу відзиву на позовну заяву. Конверт із судовою повісткою повернуто у суд без вручення адресату-відповідачу з відміткою поштового відділення, що адресат відмовився від його одержання. З метою забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву, справа розглянута у строк понад 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження. Відповідачем не надано відзиву на позов у встановлений законом строк та суду не надано доказів про пропущення строку для надання відзиву з поважних причин. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих суду. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та задоволення позову. Судом встановлено, що позивач заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Турківського районного суду Львівської області від 16.11.2017 року у справі №458/972/17 за ст.246 КК України, який 16.12.2017 року набрав законної сили, встановлено, що 02.10.2017 року [PERSON] в кварталі №17 виділу №30 обходу №3 Яблунського лісництва державного підприємства «Боринське лісове господарство», територія якого відноситься до природно-заповідного фонду є регіональним ландшафтним парком «Надсянський» та розташована на території Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою 13 сироростучих дерев породи «Ялиця», загальною кубомасою 4,24 м.куб., чим завдав державі шкоду в розмірі 17726 грн. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не відшкодував завдані збитки. Розрахунок суми, що підлягає стягненню повністю відповідає вказаній у вироку суду шкоді, тобто 17726 грн. Нормами ч.3 ст.128 КПК України на прокурора покладено обовязок предявляти цивільний позов в інтересах держави про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не предявила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Положеннями ч.ч.1. 2 п.1 ст.105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч.3 ст.29, ч.1 ст.691 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно. Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Відповідно до листа УДКСУ у Турківському районі від 18.01.2016 №38 грошові стягнення за шкоду, заподіяну вчиненими на території Верхньояблунської сільської ради порушеннями вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у повному обсязі на розподільчий рахунок Верхньояблунської сільської ради (№33118331700673), відкритий в УДКСУ у Турківському районі. Даний позов заявлений Самбірською місцевою прокуратурою Львівської області в інтересах Верхньояблунської сільської ради, оскільки лісопорушення вчинено на її території та вказані платежі зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок сільської ради, а тому несвоєчасна сплата їх відповідачем може призвести до ненадходжень до місцевого бюджету. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved