Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який неодноразово уточнював, останній раз остаточно уточнив 13.05.2014 року, та просить суд: визнати квартиру [ADDRESS] - спадковим майном після померлої [INFO] [PERSON]; та визнати за [PERSON], [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно - двокімнатну квартиру №58, загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, розташовану на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON]. Представник відповідача - Територіальної громади, в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав суду клопотання, в якому зазначив , що відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.03.2011 року №259 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» представляти інтереси Криворізької міської ради та її виконавчого комітету у справах щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування делеговано районним радам та їх виконавчим комітетам, тому представляти інтереси відповідача в цій справі буде виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради /а.с.56,т.1/. Представник виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, який представляє інтереси відповідача у справі, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав суду письмове клопотання, та просить розглянути справу без участі їх представника, проти заявлених позовних вимог не заперечує /а.с.135.т.2/. Треті особи: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, кожний надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують / а.с.78.79,т.1; а.с.4-5,47,126,т.2/. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] уточнені позовні вимоги від 13.05.2014 року в судовому засіданні підтримала повністю, та суду пояснила, що [INFO] померла [PERSON], яка була дружиною позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла і спірна квартира [ADDRESS]. Ця квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який був укладений та зареєстрований Українською товарною біржею, реєстраційний №005978 від 06.03.1998 року. Згідно умов зазначеного договору, померла [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка складалась з 2-х кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 48,7 кв.м. і розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Вищезазначений об'єкт нерухомості належав продавцям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №1255-а від 10 грудня 1996 року, виданого органом приватизації Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом. [PERSON] придбала спірну квартиру за 1602,00 грн., які [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] Отже сторони домовилися стосовно всіх істотних умов договору та виконали їх, а отже договір купівлі продажу нерухомості є виконаним. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» даний договір купівлі-продажу нерухомості нотаріально не посвідчувався. 06.03.1998 року [PERSON] зареєструвала спірну нерухомість на власне ім'я в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Крім того, рішенням постійно діючого третейського суду при Українській товарній біржі від 13.07.2006 по справі №0090/6 визнано право власності на спірну квартиру за [PERSON] Після ухвалення даного рішення [PERSON] зареєструвала право власності на спірну квартиру в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 01.09.2006 року реєстраційний № 15904639, номер запису 7426 в книзі: ІЗПВШ-330. Після смерті дружини [PERSON] позивач прийняв спадщину в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений законом строк надав приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Слід зазначити , що на інші об'єкти спадкового майна позивачем отримані свідоцтва про право власності на спадкове майно. 10.09.2013 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений об'єкт нерухомості, позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], проте остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спірну квартиру, посилаючись на те, що відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спірну квартиру, так як угода купівлі-продажу не посвідчена нотаріусом, а рішення третейського суду від 13.07.2006 року винесено за межами компетенції третейських судів. Таким чином, через неналежне оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті дружини, у зв'язку з чим він вимушений звертатися до суду з даним позовом. Представник позивача зазначила, що померла [PERSON] на час укладення нею договору купівлі - продажу спірної квартири не знала про порушення нею порядку, щодо обов'язковості нотаріального посвідчення даного договору. А дізнавшись про порушення порядку нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири, у липні 2006 року, [PERSON] звернулась до третейського суду з позовною заявою про визнання за нею прав власності на спірну квартиру і отримала відповідне рішення, яким її позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Таким чином померла [PERSON] була впевнена в тому, що правовстановлюючий документ на спірну квартиру оформлений належним чином. Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач, як чоловік померлої [PERSON] - є спадкоємцем за законом першої черги. Крім того у померлої [PERSON] та позивача є три сини: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Станом на 25.04.2014 року вартість спірної квартири становить 135819,00 грн. У зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини з причини неналежного оформлення правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, він вимушений звернутися до суду. Представник позивача просить задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Всі судові витрати віднести за рахунок позивача. Вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дружині позивача [PERSON] - [PERSON] за життя на праві приватної власності належала: 2-х кімнатна квартира №58, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 48,7 кв.м., у будинку [ADDRESS] яка розташована на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку, на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, укладеного на Товарній біржі «Українська» 02.03.1998 року, реєстраційний № 005978, який зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 06.03.1998 року та записаний в реєстрову книгу ІЗПВШ, сторінка 330, запис №7426, що підтверджується реєстраційним посвідченням /а.с.8,т.1/. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.1 зазначеного Договору продавець [PERSON], [PERSON], діюча особисто за себе та за свою неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], на підставі рішення виконкому Інгулецької районної ради №197/7 від 28.11.1997 року, продав, а покупець - [PERSON] придбав об'єкт нерухомості квартиру [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 48,7 кв.м., розташовану на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Відповідно до п.2 Договору, вищезазначений об'єкт нерухомості належав продавцям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №1255-а від 10.12.1996 року, виданого органом приватизації - Інгулецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом та зареєстровано в Криворізькому БТІ в реєстровій книзі за № 13пвш-330-7426. Відповідно до п.3 цього Договору спірну квартиру [PERSON] придбала за 1602,00 грн., які [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] /а.с.7,т.1/. Вищезазначене підтверджує, що сторони домовилися стосовно всіх істотних умов договору та виконали їх. Судом також встановлено, що при укладанні договору купівлі-продажу нерухомості від 02.03.1998 року на Товарній біржі «Українська», сторонами було узгоджено та дотримано всіх умов договору, всі зобов'язання за цим договором сторони виконали, нерухоме майно на час укладання договорів нерухомості було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення цих договорів в нотаріальному порядку не можливо в зв'язку зі смертю однієї із сторін, тому вищезазначені договори вважаються судом дійсними, відповідно до приписів ст.ст. 153, 227, ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, та такими, що підтверджують право власності [PERSON] на придбане нерухоме майно. Вищезазначене підтверджується також і рішенням постійно діючого третейського суду при Українській товарній біржі від 13.07.2006 по справі №0090/6, яким визнано право власності на спірну квартиру за [PERSON], що підтверджується витягом КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 01.09.2006 року номер витягу 11703186, реєстраційний № 15904639, номер запису 7426 в книзі: ІЗПВШ-330 /а.с.11/. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19653034 від 27.03.2014 року квартира [ADDRESS] на праві приватної власності 1/1 належить [PERSON] /а.с.98-99,т.2/. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1965 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5,т.1). Встановлено, що дружина позивача - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть [PERSON] (копія свідоцтва а.с.6,т1). Відповідно до інформації (копії спадкової справи), наданої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], звернувся 12.07.2013 року (а.с.133,т.1). Таким чином, встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до вимог ст. 1269,1270 ЦК України спадщину після померлої дружини [PERSON] прийняв вчасно. Судом встановлено, що до вищезазначеного нотаріуса вчасно, у встановлений законом 6-ти місячний строк, з заявами, але про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулися сини позивача та померлої [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.137,153,154, т.1). Відповідно до ч. 5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Отже, інші спадкоємці за законом, відсутні. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, до нотаріуса також звертався брат [PERSON] - [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, оскільки [PERSON] на його користь склала заповіт на домоволодіння та земельну ділянку в [ADDRESS] від 29.01.1999 року /а.с.235,т.1/, та [PERSON] 08.01.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом /а.с.254.т.1/. Судом також встановлено, що відповідно до копії спадкової справи свідоцтва про право власності за законом на інше спадкове майно видавались приватним нотаріусом [PERSON] на ім'я [PERSON] (а.с.198,199,218,т.1). Свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не видавалось. Також встановлено, що постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 10.09.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], оскільки , за відсутності належним чином оформленого правовстановлюючого документу, щодо належності спадкового майна спадкодавцю, та запропоновано звернутися до суду (а.с.12-14,т.1). Таким чином, у позасудовому порядку питання щодо реалізації права позивача на отримання вищезазначеного спадкового майна вирішити не можливо. Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його дружини [PERSON], оскільки інші спадкоємці першої черги від прийняття спадщини відмовились. Спадкодавець за заповітом [PERSON] визначене заповітом майно отримав, на спадщину за законом права не має. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із права особи звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в разі неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року ринкова вартість спірної квартири - [ADDRESS] на час проведення експертизи становить 135819,00 грн. (а.с.107-111,т.2). Судовий збір сплачений позивачем відповідно до всіх позовних вимог в повному обсязі. За клопотанням представника позивача судові витрати у справі відносяться на позивача.

Outcome: approved