Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що [PERSON] на земельної ділянці за адресою: [ADDRESS] збудував житловий будинок, господарські будівлі та споруди. Але при житті зареєструвати своє право власності на вказаний житловий будинок не встиг. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 93. Після його смерті відкрилася спадщина на рухоме і нерухоме майно, до якої входить: будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, який виготовлений 02.07.2019 р. по [ADDRESS] побудовано: житловий будинок зазначений літерою «А», та наступні господарські будівлі та споруди: прибудова літера «а», літня кухня літера «Б», сараї літери «В,Е,Ж,З», душ літера «К», вбиральня літера «Л», теплиці літери «М,Н», погріб літера «пг», ворота № 1, паркан № 2, хвіртка № 3, свердловина № 4. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому спадщина відкрилася за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.01.1954 року, виданого Великознам`янської сільської радою Кам`янсько-Дніпровського району. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується, довідкою з сільської ради та її діями, а саме вона продовжували проживати у цьому будинку, користувалися їм та земельною ділянкою при будинку. Свої спадкові права на спадщину нотаріально не оформила, право власності на будинок не зареєструвала. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Великознам`янської сільської ради за № 7 від 16.07.1996 року передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,36 га. яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на рухоме і нерухоме майно, до якої входить: житловий будинок та земельна ділянка яки розташовані за адресою: [ADDRESS] . Заповіту при житті [PERSON] не складала. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] які прийняли спадщину є її донька [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.12.2018 року яке видане Кам`янсько-Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину не має. Її рідни сестри [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Вона успадкувала після смерті [PERSON] наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, відповідно технічного паспорта від 02.07.2019 року, та земельну ділянку розміром 0,36 га. яки розташовані за адресою: [ADDRESS] В 1998 році, після смерті матері, вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до технічного паспорта від 02.07.2019 року, та земельної ділянки розміром 0,36 га. яки розташовані за адресою: [ADDRESS] . Так вона продовжувала користуватись будинком як і раніше, проживала в ньому, обробляла земельну ділянку, сплачувала та сплачує по теперішній час платежі, та інше. Заяву про прийняття спадщини одразу після смерті не подавала, так як вважала, що так як на час смерті спадкодавця проживала спільно з матір`ю, розпоряджалася та користувалася її майном, в зв`язку з чим вважається особою, яка прийняла спадщину. З часом вона звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено що для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй необхідно надати докази, що вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого, крім того відсутні документи яки підтверджують право власності спадкодавців, відносно житлового будинку. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на: житловий будинок зазначений літерою «А», та наступні господарські будівлі та споруди: прибудова літера «а», літня кухня літера «Б», сараї літери «В,Е,Ж,З», душ літера «К», вбиральня літера «Л», теплиці літери «М,Н», погріб літера «пг», ворота № 1, паркан № 2, хвіртка № 3, свердловина № 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку розміром 0,36 га. яка розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до державного акту серії І-ЗП № 000177 який виданий Великознам`янської сільською радою 17.07.1996 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. В судове засідання треті особи [PERSON] , [PERSON] не з`явились, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень не надали. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. [PERSON] на земельної ділянці за адресою: [ADDRESS] збудував житловий будинок, господарські будівлі та споруди. Цій факт підтверджується свідоцтвом про забудову садиби в сільських населених пунктах від 03.06.1964 року, випискою з погосподарської книги від 09.01.2020 року та технічним паспортом на житловий будинок з спорудами від 02.07.2019 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.08.1992 року виданого Великознам`янською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 93. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.01.1954 року, виданого Великознам`янської сільської радою Кам`янсько-Дніпровського району. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується, довідкою з сільської ради та її діями, а саме вона продовжували проживати у цьому будинку, користувалися їм та земельною ділянкою при будинку. Свої спадкові права на спадщину нотаріально не оформила, право власності на будинок не зареєструвала. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Великознам`янської сільської ради за № 7 від 16.07.1996 року передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,36 га. яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом серії І-ЗП № 000177 від 17.07.1996 року який виданий Великознам`янською сільською радою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 18.12.1998 року видане Великознам`янської сільською радою, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 153. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , що прийняла спадщину є її донька [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.08.2018 року, яке видане Кам`янсько-Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.12.2018 року, яке видане Кам`янсько-Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не встановлено. Її рідни сестри [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують, що підтверджується наданими заявами стосовно поданого цивільного позову. [PERSON] після смерті матері, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлої, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, та земельної ділянки розміром 0,36 га., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується її діями, а саме продовжувала користуватись будинком та земельної ділянкою, проживала в ньому, та інше. Цій факт підтверджується реєстрацією місця її проживання та відповідною довідкою з місця проживання, наявністю на руках правовстановлюючих документів. Згідно постанови приватного нотаріуса Хаяркіна В.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю документів які б підтверджували право власності відносно житлового будинку, та встановлення факту прийняття спадщини. Цій факт підтверджується відповідною постановою від 13.12.2019 року. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свободтаЗакону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та він правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. З огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтями 548, 549 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи фактично такий вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Отже, розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved