Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02.05.1997 року помер його батько [PERSON] на імя якого [PERSON] сільською радою Рокитнянського району Київської області був виданий державний акт на право приватної власності на землю, площею 3, 5499 га. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 07.06.2010 року вказану спадщину у вигляді земельної ділянкою визнано відумерлою. 08.08.2013 року [PERSON] сільською радою Рокитнянського району Київської області отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 3,5499 з кадастровим номером 3223782000:03:003:0048, розташованої на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.09.2013 року між [PERSON] сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] сільська рада передала вказаному господарству земельну ділянку загальною площею 3, 5499 кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території [PERSON] сільської ради було видане на підставі проекту землеустрою та рішення Рокитнянського районного суду від 07.06.2010 року про визнання спадщини відумерлою. Договір оренди [PERSON] сільською радою та селянсько-фермерським господарством «Авангард» укладено строком на 10 років і орендна плата складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки. 29.09.2016 року апеляційним судом Київської області скасовано рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07.06.2010 року про визнання спадщини у вигляді земельної ділянки відумерлою та прийняв рішення, яким у заяві прокурору відмовлено. 10.05.2017 року рішенням Рокитнянського районного суду було визнано право власності за позивачем на вказану земельну ділянку, площею 3,5499 га у порядку спадкування після померлого батька [PERSON]. Позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Рокитнянського району, Київської області, третя особа - селянсько-фермерським господарством «Авангард» про витребування земельної ділянки, площею 3,5499 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області. 19.12.2017 року рішенням Рокитнянського районного суду Київської області витребувано у [PERSON] сільської ради Рокитнянського району, Київської області земельну ділянку, площею 3,5499 га, кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, розташовану на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області та повернуто її законному власнику, [PERSON]. Натомість залишається не скасованим Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області, видане 08.08.2013 року, на земельну ділянку, площею 3,5499 га, кадастровий номер 3223782000:03:003:0048, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області. У звязку з тим, що на імя [PERSON] сільської ради Рокитнянського району, Київської області було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, я не маю можливості оформити за собою право власності на землю, право власності якої визнано за мною у порядку спадкування після померлого батька [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача до суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Рокитнянського району Київської області, в судовове засіданні не зявилася, була повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає повністю. Відповідач селянсько-фермерське господарство «Авангард», в судовове засіданні не зявилася, була повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 29.09.2016 року, рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07.06.2010 року, яким визнано відумерлою спадщину [PERSON] а саме земельну ділянку, скасовано, заяву прокурора Рокитнянського району в інтересах [PERSON] сільської ради, заінтересована особа: Управління земельних ресурсів у Рокитнянському районі про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Згідно рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 19.12.2017 року вирішено витребувати у [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області земельну ділянку площею 3.5499 га. кадастровий номер 3223782000:03:003:0048 розташовану на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області та повернути її законному власнику [PERSON]. Згідно державного акту серії РІ № 221719 на право приватної власності на землю виданого [PERSON] сільською радою Рокитнянського району Київської області від 28.03.2001 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.5499 га. Зідно свідоцтва про право власності від 08.08.2013 року на нерухоме майно земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області. Кадастровий номер 3223782000:03:003:0048 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.5499 га, власником даної земельної ділянки є [PERSON] сільська рада Рокитнянського району Київської області. Згідно договору оренди землі № 26/2013 від 10.09.2013 року укладеним між [PERSON] сільською радою Рокитнянського району Київської області та селянсько- фермерським господарством «Авангард» земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради Рокитнянського району Київської області, кадастровий номер 3223782000:03:003:0048 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.5499 га., передана в оренду. Договір укладено на 10 років. Відповідно до ст.. 158 Земельного кодексу України передбачає, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до ч.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначає, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідності до ст.203 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.329 ЦК України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1,3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Зідно ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ч.І ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності ч.1,2 ст.318 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки судом встановлено порушення прав позивача, суд вважає позовні вимоги, щодо визнання недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, та визнання недійсним договору оренди землі № 26/2013 від 10.09.2013 року підлягають задоволенню. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4838718 від 08.08.2013 року задоволенню не підлягає оскільки дана вимого є похідною від задоволених позовних вимог Відповідно до наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, про задоволення позову.

Outcome: partial