Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2009 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], 2010 р.н. та доньку [PERSON], 2012 р.н. Практично відразу після народження другої дитини, відповідач почала залишати дітей на чоловіка та виїжджати у невідомому напрямку, спочатку на нетривалі проміжки часу а згодом і на більш довгі. Останнього разу, [PERSON] залишила дітей в серпні 2016 року і з того часу до них не приїздила, жодного разу не телефонувала та не цікавилася їхнім життям. За цей період, мати не турбувалася про виховання, утримання та розвиток своїх дітей, що свідчить про ухилення її від виконання батьківських обов'язків. В зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав на підставі п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позовній заяві та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (через оголошення в пресі). За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31 жовтня 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], сторони є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Актом обстеження умов проживання позивача від 17 серпня 2017 року, складеного комісією Олексіївської сільської ради встановлено, що [PERSON] проживає в будинку своєї матері [PERSON] разом з нею та своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON]. В будинку також зареєстрована дружина [PERSON], яка з 2012 року неодноразово залишала дітей на батька та бабусю, без повідомлення про від'їзд та поважних на те причин. З серпня 2016 року та по теперішній час не провідувала дітей та не проживала в с. Олексіївка Голопристанського району Херсонської області. Місце її проживання не відомо. Відповідно до наданої суду характеристики, [PERSON] постійного місця проживання не має, зареєстрована в с. Олексіївка, однак в даний час місце проживання її не відоме. За період проживання на території сільської ради зарекомендувала себе посередньо. Постійного місця роботи не мала. Про своїх двох неповнолітніх дітей не піклувалась, часто знаходилась в довготривалих від'їздах. Діти знаходились весь час під доглядом бабусі та батька. В вихованні дітей участі не приймає, матеріально їм не допомагає. В судовому засіданні в якості свідків були також допитані [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт відсутності відповідачки на території с. Олексіївка з серпня 2016 року та її повну незацікавленість у вихованні та турботі про своїх малолітніх дітей, оскільки діти постійно знаходяться на повному утриманні свого батька та бабусі, які й здійснюють за ними догляд. Зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що [PERSON] ніякої участі у вихованні, фізичному, духовному та моральному розвитку малолітніх дітей не приймає. Протягом року жодного разу не бачила їх при цьому повністю ігноруючи свої батьківські обов'язки. Розглянувши всі матеріали, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Положеннями ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, заслухавши пояснення позивача та свідків, а також проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності та давши їм об'єктивну оцінку, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved