Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 03 лютого 2001 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є різність поглядів на сімейне життя та втрату почуття любові одне до одного. Відповідач постійно влаштовувала сварки, не ночувала вдома, не турбувалась про добробут родини. Сторони остаточно припинили шлюбні відносини у серпні 2017 року, однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Спір про розподіл майна буде вирішений в судовому порядку. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. В підготовче засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згодна з позовом про розірвання шлюбу, однак не згодна з викладеними в ньому підставами. Зазначила, що сімейні відносини між сторонами не склались через постійні хронічні розлади здоров'я позивача, в результаті яких він постійно влаштовував сварки в присутності їхніх дітей. Позивач не бажав лікуватись та приймати своєчасно ліки, зловживав алкогольними напоями. Шлюбні відносини між ними були припинені з початку липня 2018 року. Діти повністю знаходяться на її утриманні, позивач добровільно матеріальної допомоги не надає. Судові витрати просить покласти на позивача у зв'язку з її скрутним матеріальним становищем, просить врахувати наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 03 лютого 2001 року між сторонами виконавчим комітетом Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, при цьому суд вважає зазначити строк, з якого дані відносини припинено, а саме з початку липня 2018 року, оскільки наведені відповідачем доводи та надані докази більш узгоджуються з вказаним строком, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Позов про поділ спільного майна подружжя буде пред'явлено окремо. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідачем не ставилось. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв'язку із задоволенням позовних вимог. Інша половина судових витрат в розмірі 352 грн. 40 коп. має бути повернута позивачу з державного бюджету відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved