Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 22. Відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] суму коштів, яка дорівнює 31\~000 грн., які [PERSON] зобовязана була повернути у строк до 15.02.2018 року, перерахування грошових коштів повинно було здійснюватись щомісячно до 14 числа кожного місяця з виплатою 2\~040 грн. за користування грошових коштів. У випадку несвоєчасної сплати позичальник и повинен відшкодувати позикодавцеві штраф у розмірі 500 грн. Умови договору [PERSON] не виконала, грошові кошти не повернула. Просив суд розірвати договір позики від 11 січня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 31\~000 грн., а також суму щомісячного відшкодування у розмірі 8 160 грн.; та штраф у розмірі 1\~500 грн., а також понесені судові витрати. 26.06.2018 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій просив суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики в розмірі 31000,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суми щомісячного відшкодування у розмірі 51000,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму штрафу у розмірі 12000,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму 3% річних, у розмірі 1004,38 гривень; судові витрати по справі стягнути з відповідача. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник\~ зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~ статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до частини першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки. Так, із матеріалів справи вбачається, що 11.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику у власність суму коштів, що дорівнює 31\~000 грн., а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві вищезазначену суму коштів терміном до 15 лютого 2018 року, з правом продовження терміну позики. Згідно пункту 2 договору позики сторони домовились про те, що кожен місяць користування грошовими коштами позичальник зобовязаний сплачувати позикодавцю відшкодування за користування грошовими коштами, отриманими від позикодавця в розмірі 2 040 грн. за кожен місяць. Відповідно до пункту 3 договору позики остаточне повернення позики має бути не пізніше 15 лютого 2018 року. При цьому виконання зобовязання за договором має бути здійснено: шляхом зарахування цієї суми на рахунок позикодавця № 5168 7555 11855922, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк». Кожного місяця не пізніше 14 числа кожного мясця за наступний місяць, що підтверджується квитанцією; готівкою кожного місяця не пізніше 14 числа кожного мясця за наступний місяць у межах міста Херсона, або за місцем проживання позикодавця або за іншою адресою, вказаною позикодавцем. У випадку несвоєчасної сплати позичальник повинен відшкодувати (сплатити) позикодавцю штраф у розмірі 500 грн. у наступному розрахунковому місяці. Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами укладений письмовий договір позики, який в силу його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошових сум позичальнику, тому невиконання відповідачем грошових зобовязань у встановлені строки, свідчить про порушення ними права позивача, яке підлягає судовому захисту. З огляду\~на викладене\~вище з\~ [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 31\~000, 00 грн. Окрім того, відповідно до умов договору позики з [PERSON] на користь [PERSON]В, підлягають стягненню суми щомісячного відшкодування за весь період дії договору, тобто з 11.01.2016 р. - моменту укладення договору позики, та до 15.02.2018 р. - моменту закінчення дії договору, у розмірі 2040 гривні щомісячного відшкодування х 25 місяців = 51000 гривень, а також суми штрафу, у розмірі 500 гривень х 24 місяці = 12\~000грн. Приписами частини першої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач своєчасно не повернув позикодавцю грошові кошти, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню, при цьому суд вважає, що із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] 3% річних в розмірі 1004, 38 грн. за договором позики від 11.01.2016 року, за період із 15.02.2018 року по 26.06.2018 року, які суд вирахував наступним чином 3% від суми боргу 94 000 грн. ? 130 дні (кількість днів прострочення із 15.02.2018 року по 26.06.2018 року) ? 3/100/365 = 1\~004,38 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 398, 84 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1046 -1050 ЦК України,

Outcome: approved