Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за надані послуги теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 47289,11 грн., зазначивши, що послуги надавались за адресою: квартира [ADDRESS] , відповідно до встановлених тарифів. Відповідач є наймачем вказаної квартири, проживає у ній. Договір між сторонами не укладався. Позивачем надавались послуги теплопостачання, а відповідач не оплачувала надані послуги в період з 01.10.2014 по 01.05.2019 в результаті чого утворилась заборгованість - 37452,48 грн. За період з 01.12.2014 по 01.05.2019 нараховано індекс інфляції в сумі 7829,78 грн. та 3% річних у сумі 2006,85 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач була повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З матеріалів справи встановлено, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с.10). Відповідач є наймачем та проживає в кв. [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописку) (а.с.5). Договір між сторонами не укладався, тому правовідносини між ними регулюються ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Позивачем надавалися послуги з теплопостачання до квартири, належної відповідачу, а відповідач такі послуги прийняв та не відмовлявся від їх отримання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , свідчить, що відповідач надані послуги не оплачувала (а.с.6-7), хоча має такий обов`язок виходячи із зазначеного вище. Сума боргу склала 37452,48 грн. У зв`язку з наявністю заборгованості, позивачем розраховано інфляційні втрати у розмірі 7829,78 грн. та 3% річних у розмірі 2006,85 грн. (а.с. 8,9), що відповідає положенням статті 625 ЦК України. Врахувавши зазначене вище, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилася. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, в порядку ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір - 1921 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст.ст. 509 ЦК України, ст.ст.16,19,20,32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» , ст.ст.66-70 ЖК України,

Outcome: approved