overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Троїцька, 50 селище Усатове Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що йому на підставі договору дарування від 08.12.2004 року належить житловий будинок за вищевказаною адресою. У будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка є його прийомною донькою, але не проживає в ньому з жовтня 2016 року, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, їїособистих речей у будинку немає, у звязку з чим він звернувся з позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, викладених в позовній заяві та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання повторно не зявилася, хоча була повідомлена належним чином, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору дарування від 08.12.2004 року [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Троїцька, 50 в селищі Усатове Біляївського району Одеської області (а.с. 6), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5911773 від 18.12.2004 року (а.с. 7). Відповідно до довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 3368 від 06.11.2017 року в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою: вул. Троїцька, 50 селище Усатове Біляївського району Одеської області зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька дружини [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідач [PERSON] зареєстрована у даному житловому будинку, але не проживає в ньому з 2016 року без поважних причин, її особистих речей у будинку немає. Викладене підтверджується актом про не проживання від 01.11.2017 року, складеним депутатом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку з 2016 року без поважних причин, вона має бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не зявився але на адресу надіслав заяву в якій на позовних вимогах наполягав та просив слухати справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Треті особи до судового засідання не зявилася але на адресу суду надіслали заяви в яких проти позовних вимог не заперечують та просять слухати справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, на балансі Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області знаходиться багатоквартирний житловий будинок за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Шахтарська, 42. В квартирі № 9 вказаного будинку зареєстровані наступні громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно довідки Дачненської сільської ради № 838 від 07.04.2016 року. Зазначені громадяни займають вищевказану квартиру на підставі посвідчення №9 на право зайняття службової житлової площі виданого Виконавчим комітетом Дачненської сільської ради депутатів трудящих від 18.05.1990 року. В даний час [PERSON] повідомила про те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS], тривалий час не проживає, обовязки по утриманню та ремонту даної квартири не несе, особисті речі його в квартирі відсутні. Зазначені факти не проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі підтверджується актами обстеження вищевказаного житла від 31.07.2014 року та від 31.03.2016 року. Жодних заяв від [PERSON] щодо подовження терміну збереження за ним житлового приміщення до Дачненської сільської ради не надходило. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов Дачненської сільської ради законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачів по справі такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Тираспільська, буд. 42. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №493 від 03.03.1987р, [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Тираспільська, буд. 42, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18139894 від 18.03.2008 року. В даному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в ньому не проживають з 2013 року, та [PERSON] який не проживає з 2003 року, так як вибули на інше місце проживання. Особистих речей відповідачів в будинку не має, але залишаються бути зареєстровані. У судове засідання позивач не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив слухати справу без його участі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, хоча були повідомлені про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за №493 від 03.03.1987р, [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Тираспільська, буд. 42. Згідно довідки № 1584 від 16.05.2016 року про склад сімї та реєстрацію, відповідачі прописані в Одеській області, Біляївського району, с. Великий Дальник, вул. Тираспільська, буд. 42. Згідно акту від 18.12.2015 року та 13.05.2016 року житловий будинок по вище вказаному адресу належить [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані, але не проживають в будинку за вище вказаною адресою з 2013 року по теперішній час, також з цією ж адресою зареєстрований [PERSON] який не проживає з 2003 року по теперішній час. Відповідачі не є власниками чи співвласниками нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей в будинку не мають, витрат по оплаті комунальних послуг та утримання житла не здійснюють, теперішнє місце знаходження невідоме. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачів по справі такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Кагарлик, вул. Ворошилова, 8. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 24.12.1984 року житловий будинок належить [PERSON] В даному будинку зареєстровані відповідачі по справі, які в ньому не проживають, так які вибули на інше місце проживання. Особистих речей відповідачів в будинку не має, але вони залишаються зареєстрованими за вказаною адресою. У судове засідання позивач не зявився, але на адресу суду надіслав листа у якому просить слухати справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі до судового засідання не зявилися, хоча були повідомлені про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, за договором купівлі- продажу від 24.12.1984 року житловий будинок за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Кагарлик, вул. Ворошилова, 8, належить [PERSON] Згідно довідки № 269 від 17.08.2015 року про склад сімї та реєстрацію, відповідачі прописані в Одеській області, Біляївського району, с. Кагарлик, вул. Ворошилова, 8. Згідно акту від 30 липня 2015 року, відповідачі по справ зареєстровані за адресою: [INFO], але [PERSON] з 2000 року, [PERSON] з травня 2011 року та онук за даною адресою не мешкають. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню частково. Рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи, відносно якої воно ухвалено, з реєстрації, і не потребує додаткового вирішення цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачів по справі такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Шевченка 80. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19 грудня 1986 року Біляївською міською радою Одеської області, йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Шевченка 80. В даному будинку зареєстровані [PERSON] (колишня дружина) та [PERSON] (син), які в ньому не проживають більше ніж два роки, вибули на інше місце проживання. Особистих речей відповідачів в будинку не має, але залишаються бути зареєстровані. У судове засідання позивач не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив слухати справу без його участі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, були повідомлені про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19 грудня 1986 року Біляївською міською радою Одеської області, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Шевченка 80. Право власності на будинок зареєстроване 27 січня 1987 року Біляївською філією КП «БТІ» ОМР ( книга 22-ж, Р-299 реєстраційний №19972338). Дані обставини підтверджуються довідкою № 158 виданою 12 квітня 2016 року Біляївською філією КП «БТІ» ОМР. Згідно адресних довідок наданих Біляївським РВ ГУДМС в Одеській області від 12.01.2016 року, відповідачі зареєстровані в [INFO]. Згідно акту від 19.11.2016 року складеного депутатам Біляївської міської ради та підписаний сусідами про те що, житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Шевченка 80, належить [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають в будинку за вище вказаною адресою з 2013 року по теперішній час. Відповідачі не є власниками чи співвласниками нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей в будинку не мають, витрат по оплаті комунальних послуг та утримання житла не здійснюють, теперішнє місце знаходження невідоме. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору дарування від 13.12.2012 року йому належить вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. У будинку зареєстрована колишня дружина його батька [PERSON] Шлюб між його батьком та відповідачкою було розірвано за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2012 року. Ще до розірвання шлюбу відповідачка по справі, забрала всі свої речі та переїхала проживати на інше місце проживання, місце її мешкання невідоме, її особистих речей у будинку немає, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню домоволодіння не несе, у зв'язку з чим вона звернулась з позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка до судового засідання повторно не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, а тому враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], згідно договору дарування від 13 грудня 2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 4160 також підтверджується витягом про реєстрацію прав №36754249 від 15.12.2012 року (а.с.8,9). Відповідачка по справі зареєстрована у вказаному житловому будинку, але не проживає у ньому з 2012 року, так як виїхала на інше постійне місце проживання, її особистих речей у будинку немає. Викладене підтверджується актами обстеження житлового будинку від 15 червня 2015 року та 02 липня 2015 року (а.с. 11, 12). Відповідно до довідки Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 02.07.2015 року № 742, будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], також у будинку зареєстрована [PERSON] (а.с. 10). Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 04.12.2012 року (а.с.13). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: с. Котовка Біляївського району Одеської області вул. Новоселів, 2-А. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності від 21 грудня 2008 року йому належить зазначений будинок з надвірними спорудами. У будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], шлюб з якою було розірвано 05 вересня 2006 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. З того часу відповідачка забрала всі свої речі та переїхала проживати на інше місце проживання, місце її мешкання йому невідоме, її особистих речей у будинку немає, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню домоволодіння вона не несе, у звязку з чим він звернувся з позовом до суду. Позивач до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у його відсутність і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання повторно не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, а тому враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Новоселів, 2-А в с. Котовка Біляївського району Одеської області, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 21 грудня 2008 року виконавчим комітетом Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 10). Відповідачка по справі колишня дружина позивача зареєстрована у зазначеному житловому будинку, але не проживає у ньому з 2006 року, так як виїхала на інше постійне місце проживання, місце її мешкання невідоме, її особистих речей у будинку немає. Викладене підтверджується актами про не проживання від 10 червня 2010 року, 15 січня 2016 року, 12 жовтня 2009 року (а.с. 7, 22, 23). Відповідно до довідок Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] зареєстрована у будинку по вул. Новоселів, 2-А в с. Котовка Біляївського району Одеської області, але не проживає у ньому з 2006 року по теперішній час (а.с. 20, 21). З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідачка, яка є колишньою дружиною позивача, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 8), не проживає у будинку понад один рік без поважних причин, вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить виключити з актового запису № 26 від 08 січня 2021 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на момент народження дитини перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі та був записаний батьком [PERSON] , однак ця дитина не має до нього ніякого відношення він не бажає бути записаним її батьком, тому змушений звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала відповідну заяву. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22 грудня 2018 року по 29 вересня 2020 року. У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, відповідач [PERSON] [INFO] народила дитину - [PERSON] . Народження дитини зареєстровано Відділом ДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08 січня 2021 року. Батьком дитини був вказаний позивач [PERSON] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказаним заочним рішенням встановлено, що дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги відсутність у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, на які посилається відповідач, і добровільності їх визнання відповідачем, суд вважає, що зазначені обставини не підлягають доказуванню, а позов - підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд -

Outcome: approved