Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 03.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» та відповідачкою було укладено кредитний договір №140903-104406, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 400 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 140 грн. у строк до 16.09.2014 року. 16.09.2014 року відповідачка сплатила відсотки в сумі 140 грн. та пролонгувала договір строком до 30.09.2014 року. В подальшому свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконувала, в зв'язку з чим, станом на 14.03.2018 року має заборгованість в сумі 13150 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 400 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 140 грн., заборгованість за пенею в сумі 12610 грн. На підставі цього, позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 13150 грн. 62 коп. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. та комісії банку в розмірі 17 грн. 62 коп. У поданій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засіданні на неодноразові виклики не з'явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. В зв'язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокре-ма, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.09.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір №140903-104406, відповідно до умов якого відповідачці було видано кредит в сумі 400 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 140 грн., на строк до 16.09.2014 року. Як зазначив позивач, 16.09.2014 року відповідачкою було сплачено проценти в розмірі 140 грн., в зв'язку з чим у відповідності до положень п.2.3 укладеного між сторонами договору останній було відстрочено повернення суми кредиту до 30.09.2014 року. Проте, в подальшому відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала та кредит в сумі 400 грн. та нараховані на час відстрочки проценти в розмірі 140 грн. не повернула. В зв'язку з цим, згідно наданого до позовної заяви розрахунку станом на 14.03.2018 року має заборгованість в сумі 13150 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 400 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 140 грн. та нарахованої у відповідності до п.6.2 договору пені в сумі 12610 грн. Враховуючи зазначені вище обставини, умови договору та положення ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» про стягнення з відповідачки заборгованості по кредитному договору у вигляді тіла кредиту в сумі 400 грн. та відсотків в сумі 140 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідачки пені, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Згідно умов кредитного договору було встановлено обов'язок відповідачки погасити кредит та сплатити відсотки в строк до 30.09.2014 року. Однак, з моменту порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та процентів 30.09.2014 року, з позовом до суду позивач звернувся лише в квітні 2018 року, протягом тривалого часу не вживаючи своєчасно заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку та сприяючи тим самим збільшенню розміру неустойки у вигляді пені. В зв'язку з цим, у відповідності до ч.2 ст.616 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачки, з урахуванням наявної заборгованості за тілом кредиту та процентами, до 1000 грн. Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» слід задовольнити частково та стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 03.09.2014 року, що утворилась станом на 14.03.2018 року, в сумі 1540 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 400 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 140 грн., заборгованість за пенею в сумі 1000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений за подачу позову судовий збір в сумі 1762 грн. В частині стягнення оплаченої комісії банку в розмірі 17 грн. 62 коп. позивачу слід відмовити, оскільки ці витрати не відносяться до судових. На підставі викладеного,

Outcome: partial