Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.1997 року, їй належить на праві власності житловий будинок №26 по вул. Манжури у м.Дніпро. На теперішній час у вказаному будинку проживають та зареєстровані дочка позивачки [PERSON], онук позивачки [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], онучка [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON] Крім вказаних осіб, також у вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є колишнім співмешканцем [PERSON], проте останній в будинку з часу його реєстрації та по сьогоднішній день, ніколи не проживав. Позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком №26 по вул. Манжури у м.Дніпро. 25.05.2018 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження. Відповідачі до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не надавали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], житловий будинок №26 по вул.манжури у м. Дніпрі належить позивачеві на праві власності. У вказаному будинку проживають та зареєстровані дочка позивачки [PERSON], онук позивачки [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], онучка [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї. Виданою квартальним комітетом №16 Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 14.05.2018 року та довідкою , виданою квартальним комітетом №15 Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 04.05.2018 року. Відповідач є колишнім співмешканцем [PERSON] та не є членом сімї позивача. Відповідач [PERSON] у спірному будинку зареєстрований з 04.10.2004 року, але фактично з моменту реєстрації не проживає, особистих речей не має, будинком, як житловою площею, не цікавиться, не приймає участі у його утриманні, комунальні послуги не сплачує. Даний факт підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 06.05.2018 року. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом. В силу ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України зобовязаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача [PERSON] у спірному будинку більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідач не цікавиться будинком, як житлом, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні будинку, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №26 по вул. Манжури у м. Дніпрі та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved