Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 31.08.2006 року померла [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все майно. Спадкоємцем згідно заповіту є позивач. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча фактично спадщину прийняв. В судове засідання позивач не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Козіївської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника відповідача приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31.08.2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Спадкоємцем згідно заповіту після померлого є [PERSON] (а.с.7). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.212, 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З огляду на викладене, суд вбачає передбачені ч.3 ст.1272 ЦК України підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved