Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та 18.05.2016 року згідно ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області даний позов направлено до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що 05.02.2003 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ALOHG000541041, за яким [PERSON] надано кредит у розмірі 1 100 доларів США 00 центів. Також цього дня між закритим акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк» та позивачем [PERSON] укладено договір поруки. Позивач стверджує, що позичальник не виконував зобовязання перед банком, а тому вона сплатила борг 1 148 доларів США 38 центів, що становить 29 674 грн. 13 коп. за кредитним договором №ALOHG000541041. [PERSON] помер 20.08.2013 року та його спадкоємцем є [PERSON], тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 29 674 грн. 13 коп. У судове засідання позивач та його представник адвокат [PERSON] не зявилися, відповідно до заяви просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 05 лютого 2003 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ALOHG000541041. Предмет цього договору є надання кредиту у розмірі 1 100 доларів США 00 центів. Цього ж дня укладено договір поруки між закритим акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк» та [PERSON], так як остання проживала з [PERSON]. 20.01.2013 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У період з 23.03.2004 року до 26.10.2010 року [PERSON] здійснювала платежі за кредитним договором №ALOHG000541041 від 05.02.2003 року, що становить 1 148 долар США 38 центів та за офіційним курсом складає 29 674 грн. 13 коп. Відповідно ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. За загальним правилом, на боржника за зворотною вимогою покладається обовязок відшкодувати кредитору сплачений ним третій особі (в даному випадку банку) платіж у повному обсязі. Особливість кредитора полягає в тому, що він, перш ніж стати кредитором у регресному зобовязанні, був боржником в іншому зобовязанні (поручитель, іпотекодавець), виконання якого i породило регресне зобовязання. Регресне зобовязання - це зворотна вимога про повернення грошей або майна, виконане однією особою за іншу або з вини останньої третій особі. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобовязанні, у тому числі й ті, які забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, що підтверджують цей зобовязання боржника. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved