Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що квартира [ADDRESS], яка перебуває на балансі Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради. Дане житлове приміщення є державним житловим фондом. В квартиру він вселився на підставі ордеру №488 виданого його батьку. Після смерті батька він став наймачем вищезазначеного домоволодіння. 04.06.1983 року він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] в них народилась донька [PERSON] Сімейні відносини з дружиною не склались і в серпні 2004 року вона із дочкою виїхала проживати і інше житлове приміщення та з того часу ніяких відносин між ними не має. 15.02.2005 року рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між ними було розірвано. На теперішній час, окрім нього у вищезазначеному приміщенні зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований без його відома, у відповідності до ст.65 ЖК України та жодного дня в квартирі не проживав. Таким чином, оскільки відповідачі в квартирі не проживають, мають інше постійне місце проживання, він не має можливості сплачувати комунальні послуги, що нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих в квартирі осіб, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та зобов'язати Кіровський РВ у м.Дніпропетровську Управління ДМС України в Дніпропетровській області зняти останніх з реєстрації в квартирі. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином через засоби масової інформації Від представника третьої особи - Кіровського РВ у м.Дніпропетровську Управління ДМС України в Дніпропетровській області, надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського районного» в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру №488 від 27.04.1962 року, виданого [PERSON] на склад сім'ї з чотирьох осіб, позивач вселився в квартиру [ADDRESS]. На теперішній час в спірній квартирі, окрім позивача, зареєстровано його колишню дружину [PERSON], їх донька [PERSON] та малолітня дитина останньої [PERSON] Як зазначив позивач в своєму позові, після припинення шлюбних відносин в серпні 2004 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] виїхали з квартири та з цього часу в ній не проживають, їх місцезнаходження невідоме. [PERSON] в квартирі ніколи не проживав. Вказане також підтверджується актом від 16.11.2013 року, щодо не проживання відповідачів в спірній кімнаті з серпня 1994 року, відсутності особистих речей останніх. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Як роз'яснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», з наступними змінами та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власник) приміщення, або ж для відмови у цьому. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі з серпня 1994 року по теперішній час, фактично вибули на постійне проживання за іншою адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Разом з тим, в частині зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою в задоволенні позову слід відмовити, оскільки рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням є передбаченою законом, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підставою для подальшого зняття відповідачів з реєстрації. Таким чином, вказана вимога заявлена передчасно, за відсутності спору в цій частині та до третьої особи, що не ґрунтується на законі. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. - по 114 грн. 70 коп. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial