Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06.06.2017 о 18.22 год водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Cherry», реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Туполєва в м. Кривому Розі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Купріна, не надав перевагу в русі автомобілю «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , щоб безпечно виїхати на головну дорогу та постійно контролювати його рух, безпечно керувати ним, тим самим скоїв зіткнення з автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 23.05.2018 постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за давністю накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 04.06.2018. Власником автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент скоєння ДТП був позивач. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/07/17 від 19.07.2017 сума матеріальної шкоди, спричинена власнику автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 550287,00 грн. На момент ДТП автомобіль «Cherry», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПАТ «СК «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК3013240. На виконання умов полісу ПАТ «СК «Країна» на користь позивача виплатило страхове відшкодування в розмірі 89000,00 грн. Таким чином, невідшкодована сума збитків складає 461287,00 грн. Власником автомобіля «Cherry», на момент вчинення ДТП, був [PERSON] , який передав у користування свій автомобіль [PERSON] , який став винуватцем ДТП, а тому він також не звільняється від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яке йому належало. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 461287,00 грн, судові витрати покласти на відповідачів. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідачів адвокат Андріяшевська М.С. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину, з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції COVID-19. Суд вважає, що у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити. Згідно з рішенням Ради суддів України від 16.03.2020, з метою запобігання виникненню та поширенню гострих респіраторних захворювань серед населення та працівників апарату суду відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.02.2020 №93-р «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19» та введення Урядом України протиепідемічних заходів, на період з 22.05.2020 по 22.06.2020 у Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжено особливий режим роботи (наказ №7-АГ). Однак, зазначення у вказаних наказах про можливість відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину, мають виключно рекомендований характер. Разом з цим, під час особливого режиму роботи, судові засідання проводяться, справи розглядаються. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини 07.07.1989 у своєму рішенні у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (п.28 рішення у справі Шульга проти України від 02.12.2010 р., заява № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (п.24 рішення у справі [PERSON] проти України від 20.01.2011 р., заява № 26976/06). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про зловживання представником відповідачів адвокатом Андріяшевською М.С. своїми правами, виходячи з наступного. Ухвалою від 04.12.2018 судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення майнової шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Підготовче судове засідання призначено на 08 лютого 2019 року о 11 годині 30 хвилин. 30.01.2019 від представника відповідачів адвоката Андріяшевської М.С. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з її знаходженням у відрядженні за межами країни. Підтверджуючі документи вона зобов`язалась надати до суду (а.с. 61). Підготовче судове засідання було відкладено. 05.06.2018 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника відповідачів адвоката Андріяшевської М.С. у судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду. 19.09.2019 від представника відповідачів адвоката Андріяшевської М.С. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що вона братиме участь у судовому засіданні в Індустріальному суді м. Дніпра. 17.01.2020 від представника відповідачів адвоката Андріяшевської М.С. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з її знаходженням у відрядженні за межами м. Кривого Рогу у період з 20.01.2020 до 21.01.2020. Підтверджуючі документи вона зобов`язалась надати в наступне судове засідання. Разом з\~цим,\~судом встановлено,\~що ні\~відповідачі,\~ні їх\~представник \~адвокат Андріяшевська\~М.С.\~у судове\~засідання жодного\~разу не\~з`явились,\~доказів поважності\~своєї неявки\~жодного разу\~не надали. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі та їх представник у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм\~ст. 280-281 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, судом встановлено, що 16 червня 2017 року о 18.22 год водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Chery», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Туполєва в м. Кривому Розі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Купріна, не надав перевагу в русі автомобілю «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , щоб безпечно виїхати на головну дорогу та постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, тим самим скоїв зіткнення з автомобілем «BMW» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~Своїми діями\~ [PERSON] \~порушив вимоги\~16.11,\~2.3(б),\~10.11\~ПДР України. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року (а.с. 12-14) визнано [PERSON] винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі закрито за давністю накладення адміністративного стягнення. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 04 червня 2018 року. У силу положень ч. 6\~ст. 82 ЦПК\~наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 16.06.2017 є доведеною та не підлягає доказуванню. Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 10) власником автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . З відповіді начальника Територіального сервісного центру №1243 встановлено, що згідно з обліковими даними транспортний засіб марки CHERRY, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] , з 01.04.2011 по 16.06.2017 зареєстрований за [PERSON] на підставі вантажної митної декларації Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/07/17 від 19.07.2017 (а.с. 15-49) сума матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору власнику автомобіля «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , в цінах на дату 16.06.2017, без НДС становить 550287,00 грн. Згідно з п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chery», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «Країна». Відповідно до платіжного доручення (а.с. 9) 18.09.2018 ПАТ «СК «Країна» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 89000,00 грн. Таким чином, розмір невідшкодованих збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 461287,00 грн. За змістом\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини другої статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ч. 1, ч. 5 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2\~ст.\~1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Частиною 1\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що саме відповідач [PERSON] , як безпосередній винуватець у завданні шкоди транспортному засобу позивача, має відшкодувати шкоду в розмірі 461287,00 грн. Щодо заявлених вимог позивача до відповідача [PERSON] в частині застосування солідарної відповідальності відповідачів, суд виходить з наступного. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодовувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, на підставі викладеного, хоча відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу, але на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль на законних підставах знаходився у володінні відповідача [PERSON] , суд вважає, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у справі та судом не вбачається підстав для застосування солідарної відповідальності. Отже позовні вимоги до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. Частина 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позивачем при пред`явленні цього позову за вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди було сплачено судовий збір у розмірі 4612,87 грн. Частиною 1 статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4612,87 грн.

Outcome: partial