overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені з лютого 2014 року, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він з відповідачкою не розуміють один одного, він порушив подружню вірність, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні з позовом погодилась, підтвердила зазначені позивачем в судовому засіданні доводи, просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2001 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис за №1957. Від спільного життя подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, оскільки вони не розуміють один одного, відповідач порушив подружню вірність. З лютого 2014 року подружжя фактично спільне господарство не веде, має окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримує. Примирення сторони вважають неможливим. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. За згодою сторін дитини залишається проживати з матір'ю. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки, шлюбні стосунки припинені з березня 2014 року, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив шлюб розірвати. В останнє судове засідання позивач не з'явився, надав заяву від 27.04.2015 року про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні з позовом погодився, не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] 27.04.2015 року подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає. В останнє судове засідання відповідач та його представник не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені, про причини неявки не повідомили, тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №893. Від спільного життя подружжя дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, оскільки вони не розуміють один одного, в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час подружжя спільне господарство не веде, має окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримує. Суд надавав сторонам строк на примирення, однак це не призвело до позитивного результату. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив шлюб розірвати, а справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила, тому суд вважав за можливе розглядати справу за її відсутності і постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2010 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис за № 80. Від спільного життя подружжя дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, вони не розуміють один одного. Тривалий час подружжя спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримують. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою протягом останніх двох років погіршувалося, що призвело в кінцевому результаті до фактичного припинення шлюбних відносин, вони втратили почуття взаємної поваги, любові, розуміння і довіри. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав і просив задовольнити. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні з позовом погодилися, не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 17 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №18. Від спільного життя подружжя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Позивач зазначив, що між ним та відповідачкою втрачені почуття поваги і любові. Відповідачка пояснила, що позивач має іншу жінку. Тривалий час сторони спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбні стосунки не підтримують. На примирення сторони не згодні. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена міцною і здоровою. Шлюб є формальним. За згодою сторін дитина залишається проживати з матір'ю. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що станом на 01.12.2016 року у мешканки квартири № 17, по вул. Висоцького, 4 в м. Нетішин [PERSON] перед КП НМР «Житлово-комунальне об'єднання» виникла заборгованість за надані комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в сумі 7202 гривні 52 копійки. В добровільну порядку відповідачка вказану суму відшкодувати відмовляється, за таких обставин позивач просить стягнути таку та судовий збір в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча суд неодноразово здійснював її виклик в судове засідання, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає в квартирі № 17, що по вул. Висоцького, 4 в м. Нетішин, тому відповідно до ст. 68 ЖК України зобовязана своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або законом. КП НМР «Житлово-комунальне об'єднання» будь-які договори з надання послуг з утримання будинку та при будинкової територій з відповідачем не укладав. Відповідно до ч. 5 ст. 202 ЦК України до цих правовідносин застосовуються загальні положення про зобов'язання, які містяться у ст. 509 цього ж Кодексу, а отже формальна відсутність відповідного письмово договору між сторонами у даному випадку не спростовує обов'язку відповідачки сплатити позивачу заборгованість. Із виписки по особовому рахунку, проведеному відповідно до встановлених тарифів за надані послуги та відкритому на [PERSON] видно, що відповідачка має заборгованість, яка станом на 01.12.2016 року становить 7202 гривні 52 копійки. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки також слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1378 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що у них з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, згоден на розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги. Згодна на розірвання шлюбу, прізвище просила не змінювати. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 22 грудня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис №3122, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що у них з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду подали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач підтримав вимоги позову, просив його задовольнити, відповідач позов визнала, прізвище просила не змінювати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №86, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до кредитного договору №342/2011 від 15.07.2011 року ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, було надано [PERSON] кредит у сумі 138762 грн. зі сплатою 20 % річних строком до 15.07.2016 року. Відповідач не виконує зобов`язання належним чином. Станом на 25.05.2015року заборгованість за кредитним договором становить 36308грн.52 коп., з якої 35085 грн. 11 коп - сума основного боргу (тіла кредиту); 792 грн. 72 коп. - відсотки за користування кредитом; 430грн. 69коп - сума плати за пропуск платежів. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 342/2011 від 15.07.2011 року у сумі 36308грн.52 коп., та стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та зазначив, що кредитний договір було виконано. Відповідач у судове засідання з'явилась, та пояснила , ща вона сплачувала кредит вчасно, будь коли запізнювалась але погашала кредит. Дана сума була сплачена в повному обсязі згідно квитанції від 13 жовтня 2015 року на загальну суму 24 296. 49 грн. Заслухав сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню . Судом встановлено, що 15.07.2011 року було укладено кредитний договір №342/2011 від ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є позивач, було надано [PERSON] кредит у сумі 138762 грн. зі сплатою 20 % річних строком до 15.07.2016 року. ( а.с. 4. - 12) 987 Відповідно до ст. 526 ЦК України забов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Умови договору відповідачем були порушені, про що свідчить розрахунок , наданий позивачем, внаслідок чого останнім і був поданий позов ( а.с. 17 - 18). Однак, згодом відповідачем борг за кредитним договором був погашений, про що свідчить виписка від 13 жовтня 2015 року № 145 на загальну суму 24 296 гривень 49 копійок про погашення боргу за кредитною угодою №342/2011 від 15.07.2011 р.(а.с.88). Таким чином, у зв'язку зі сплатою боргу та відсотків, в задоволенні позову слід відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись те, що він є рідним сином відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] На даний час позивач є студентом ІІ курсу денної форми навчання І фармацевтичного факультету Запорізького державного медичного університету за контрактом, стипендію не отримує, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, навчання потребує значних витрат. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі 2000 гривень до закінчення навчання. У судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явилась, 27.06.2017 надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, просила розглянути справу за її відсутності. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений своєчасно, причини неявки не повідомив. Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої уточнені позовні щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений своєчасно, причини неявки не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, повідомлена своєчасно, причина неявки не повідомила. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. Встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] у справі є батьками позивача [PERSON], [INFO], який досяг 18-річного віку (а.с.4,6). [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання І фармацевтичного факультету Запорізького державного медичного університету за контрактом, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року (а.с.8-13). Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, не працює, позивач знаходиться на утриманні третьої особи [PERSON], коштів на утримання сина у третьої особи не вистачає (а.с.2,15). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього в коштах за навчання, на проживання, харчування, придбання необхідних матеріалів для навчання, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 199-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В позові позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON], який є відповідачем у справі. 17.05.2005 року відповідач придбав будинок [ADDRESS] та з 2005 року, за спірною адресою не проживають, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею. Враховуючи, що відповідач не мешкає біль ніж 6 місяців у спірній квартирі, позивач просить визнати його таким, що втратив право користуватися вказаною житловою площею у квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не з'явилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10.02.2000 року та договором дарування ? частини квартири, посвідченого нотаріально 02.06.2009 року. За даною адресою зареєстрований позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради від 25.09.2014 року. 17.05.2005 року відповідач придбав будинок [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Новоолександрівської сільської ради від 28.09.2007 року. З 2005 року відповідач за спірною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею, його особистих речей в квартирі немає. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доказаний факт не проживання відповідача на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, що відповідач не цікавиться квартирою як житловою площею, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, тому його слід визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved