Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про поділ в натурі майна, а саме: земельних ділянок, які є спільною частковою власністю позивача та відповідача в рівних частинах, так як співвласник [PERSON] заперчує проти такого поділу, що і стало підставою дял зверення в суд з даним позовом. В судове засідання позивач не з»явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити за наявними матеріалами справи. В судове засідання відповідач не з»явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти завлених вимог не заперчувала. Від третьої особи: Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперчуючи проти завлених вимог, при прийнятті рішення поклаись на розсуд суду. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: п.1) визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.09.2007 р., по цивільній справі [NUMBER]-1237/2007, було затверджено мирову угоду між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за якою було встановлено наступне: - відповідач [PERSON] визнаючи свій борг в сумі 500 000.00 грн. передає у власність в рівних частках [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки площею 2,69 га. та 0,30 га. згідно державного акту [NUMBER], які знаходяться на землях Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області; - визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частках тобто по ? частині на земельні ділянки площею 2,69 га. та 0,30 га. згідно державного акту [NUMBER], які знаходяться на землях Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Як встановлено, співвласники земельних ділянок: [PERSON] та [PERSON] належним чином зареєстрували право власності на вищезазначені земельні ділянки та отримали державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 2,69 га. розташовану на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а також державний акт серія [NUMBER] на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 0,30 га. розташовану на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. На даний час позивач має бажання здати належні йому частки земельних ділянок в оренду, однак співвласниця даного майна - [PERSON] не згодна з цим. Отже, встановлено факт того, що позивач будучи співвласником нерухомого майна позбавлений можливості вільно розпоряджатися ним, так як частки земельних ділянок не виділені в натурі, а інший співвласник проти цього заперечує. Згідно з частиною першою статті 88 Земельного Кодексу України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Також встановлено, що для поділу в натурі майна спільної часткової власності позивач [PERSON] звернувся до землевпорядної організації ФОП [PERSON] Згідно Плану поділу земельної ділянки виготовленого ФОП [PERSON], встановлено, що точний розмір земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( державний акт серія [NUMBER] від 25.10.2007р.) становить 2,6864 га. та при розподілі на плані утворились земельні ділянки : [NUMBER], площею - 1,3432 га. та [NUMBER] , площею - 1,3432 га.(а.с.7). Згідно Плану поділу земельної ділянки виготовленого ФОП [PERSON], встановлено, що точний розмір земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( державний акт серія [NUMBER] від 25.10.2007р.) становить 0,2991 га. та при розподілі на плані утворились земельні ділянки : [NUMBER], площею - 0,1495 га. та [NUMBER] , площею - 0,1496 га. (а.с. 9) Згідно ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно п. б, г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевказаного відповідно до ст. 15, ст. 16, ст. 218, ст. 220, ст. 316, ст. 328, ст. 334, ст. 373, ст. 392, ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р

Outcome: approved