Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 20.04.2019 в сумі 27 000, 00 доларів США. В обґрунтування позову зазначив, що 20.04.2019 р. відповідач отримала від позивача в борг грошові кошти на суму 27 000,00 доларів США зі строком повернення до 20.09.2019 р., на підтвердження укладення договору позики та отримання грошових коштів [PERSON] видала власноруч написану розписку. Однак в порушення погодженого між сторонами строку до цього часу грошові кошти не повернула. В зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2019 року відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2020 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, раніше надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилася, поважну причину неявки суду не повідомила, відзив не надала. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-17/02/5849 від 15.10.2019 р. місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 17.09.1991 року по теперішній час. Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку рекомендованих листів з повідомленням за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Як вбачаться з конвертів-повідомлення, що повернулися на адресу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 30.01.2020 р., 27.03.2020 р. їх було повернуто суду з відміткою поштового відділення зв`язку «за відсутністю адресата». Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно вимог ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, відповідач повторно повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням, 29.04.2020 р., його було повернуто суду з відміткою поштового відділення зв`язку «адресат відсутній», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 17.04.2020 року. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надала, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2019 року [PERSON] отримала у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 27 000 доларів США та зобов`язалась їх повернути в строк до 20.09.2019 р., що підтверджується копією письмової розписки. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц. Таким чином, боргова розписка [PERSON] від 20.04.2019 року є реальним доказом укладення договору позики, а також засвідчує отримання відповідачем від позивача [PERSON] 27 000 доларів США. Відповідач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що нею повністю або частково виконанні боргові зобов`язання, які у неї виникли перед позивачем у зв`язку з укладанням договору позики. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернула, тому суд вбачає підстави для стягнення суми боргу в розмірі 27 000 доларів США. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved