Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 29 червня 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір та додаткові угоди , згідно умов якого відповідач отримав кредит на загальну муму 40 400 гривень на строк зазначений в кредитному договорі до 29.06.2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 60% річних від суми кредиту . Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого була укладена додаткова угода № 5 до договору 12.03.2012 , якою відповідачу була здійснена реструктуризація заборгованості , за що відповідач повинен сплатити проценти у розмірі 36% . Оскільки відповідач свої зобов»язання за договором кредиту та додатковими угодами до нього належним чином не виконує , добровільно суму боргу не погашає, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором станом на 15.04.2015 року в сумі 118 071,50 гривень, з яких - 29 833 гривень- сума кредиту, 43 975, 17- проценти за реструктуризацію боргу, проценти у розмірі 24 348,15 гривень, інфляційні втрати в розмірі 19 915 ,18 гривень . В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача, на підставі доказів, долучених до справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений кредитний договір № 76 від 29 червня 2006 року та додаткові угоди № 1 від 29.06.2006 року, № 2 від 03.07.2006 року, № 3 від 14.05.2007 року , № 4 від 22.06.2007 року ( а.с.8-12). Відповідно до договору кредиту укладеного між сторонами та додаткових угод до нього, кредитна спілка надала [PERSON] кредитні кошти на загальну суму 40 400 гривень зі сплатою відсотків в розмірі 60% річних від суми кредиту. Позивач виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору надавши кредит в сумі 40 400 гривень, що підтверджено наданими видатковими касовими ордерами ( а.с. 14,15,16,17,18) . 12.03.2012 року між [PERSON] та КС «Хортиця» було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 76 від 29.06.2006 року, згідно умов якої, відповідачу було надано розтрочку у огашенні боргу в сумі 42 611,82 гривень зі сплатою 36% річних за реструктуризацію боргу. П. 10 вказаною угоди встановлено , що за прострочення своїх зобов»язать позичальник сплачує, крім процентів , пеню у розмірі 0,2 процента від суми залишку боргу за кожний день прострочення та відшкодовує збитки у тому числі інфляційні (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що , станом на 15.04.2015 року виникла заборгованість в сумі 118 071,50 гривень, з яких - 29 833 гривень- сума кредиту, 43 975, 17- проценти за реструктуризацію боргу, проценти у розмірі 24 348,15 гривень, інфляційні втрати в розмірі 19 915 ,18 гривень (а.с.5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України встановлено обов»язок боржника сплати суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити. Питання про судові втрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved