Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач на фоні зловживання алкогольними напоями та наркотичними засобами є емоційно нестабільною особистістю, при цьому втрачає здатність керувати своєю поведінкою й неодноразово вчиняв домашнє насилля відносно позивачки та дитини, при цьому погрожував назавжди забрати доньку. Просила суд, визначити місце проживання дитини [PERSON] Дженевів Люсіль, [INFO], з матірю [PERSON] (паспорт громадянки України КО № 996572, виданий Полтавським РС УДМС України в Полтавській області 17.06.2015 р., адреса проживання: 38751, [ADDRESS]. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечила, підтримали висновок про визначення місця проживання дитини разом з матірю. Розглянувши подані заяви, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов'язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач, уклали шлюб який зареєстровано, 06.06.2015 р. у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ за актовим записом № 563, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 132739. Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] Дженевів Люсіль, [INFO], яка є громадянкою України, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України № 6124КВ-536-159 від 06.07.2017 р. Згідно заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15.01.2018 р. у справі № 545/3547/17, шлюбу між сторонами розірвано. Із змісту позову вбачається, що під час проживання у Великій Британії Позивачка звертатись до поліції у звязку з вчиненням Відповідачем актів домашнього насилля відносно неї. Також із позову вбачається, що перед фактичним припиненням шлюбних відносин у сторін склались надзвичайно напружені стосунки на фоні зловживання відповідачем алкогольними напоями та наркотичними засобами, що полягало у вчиненні відповідачем домашнього насилля відносно позивачки та її дитини. За таких умов як мати дитини, так і дитина, яке перебуває в надзвичайно чутливому оточуючого середовища віці, зазнавали вкрай негативного психологічного впливу, що в кінцеве підсумку могло негативно відбиватись на фізичному розвитку дівчинки, який залежить від психологічна стану її матері. За таких підстав, суд вважає, що перебування дитини разом з батьком призведе до порушення прав малолітньої Дженевів Люсіль на належні умови існування, розвиток та стабільність оточення. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвитої виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовно соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створені умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як встановлено, малолітня дитина на даний час проживає в Україні разом із матірю, [PERSON] за адресою: 38751, [ADDRESS]. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об'єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Верховний Суд України, у правовому висновку від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17 констатував, що найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Висновком Полтавської РДА від 26.11.2018р., про визначення місця проживання малолітньої дитини, - визначено доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] Дженевів Люсіль, [INFO], разом з матір ю [PERSON]. Враховуючи вище викладене, належні докази по справі та з метою недопущення порушення прав малолітньої дитини\~[PERSON] Дженевів\~Люсіль,\~[INFO],\~суд вважає\~позов [PERSON] до [PERSON] Крайг, третя особа Орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, про визначення місця проживання дитини, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved