Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов'янської міської ради Донецької області, про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем після смерті свого сина - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з ? частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Зазначив, що він звертався до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності за [PERSON]. Тому, просить суд визнати з ним право власності на ? частку квартиру [ADDRESS], як на майно, отримане в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач - Слов'янська міська рада була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, звернулась із заявою про слухання справи у відсутність їх представника. Проти задоволення позову не заперечувала. Cуд, дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні із достовірністю встановлено, що [PERSON] належала ? частка квартири [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 30 грудня 2005 року (а.с. 6). [INFO] помер син позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07 травня 2015 року(а.с. 9). Після смерті [PERSON], спадкоємцями за законом є позивач та його колишня дружина - [PERSON]. 18.11.2015 року позивач та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. Із якого вбачається, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: ? частка квартири [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки ЗАЗ- Daewoo. Сторони, за вищезазначеним договором досягли домовленості відійти від рівності часток та поділили спадкове майно наступним чином: [PERSON] перейде у спадщину: житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки ЗАЗ- Daewoo. [PERSON] перейде у спадщину: ? частка квартири [ADDRESS]. Тому цей договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS] (а.с.34). Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою нотаріуса від 18.11.2015 року (а.с.4). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вимога про визнання права на спадщину у разі відсутності умов для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною першої статті 1268 закріплено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належить право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні статті 391 Цивільного кодекс України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а статтею 392 передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі якщо таке право не визнається. Ні підставі викладеного,

Outcome: approved