Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 04.09.2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700322981В, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 99 800 гривень зі сплатою відсотків з розрахунку 31% на рік строком по 04.09.2016 року. Відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячно ануїтентним платежем в сумі не меншій, ніж 3 662 гривні с строк до 08 числа кожного місяця. Позивач виконав умови договору, а відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання. Заборгованість відповідача станом на 22.01.2015 року становить 89 867 гривень 45 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 68 764 гривні 50 копійок, прострочена заборгованість за кредитом - 5 265 гривень 56 копійок, 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту - 27 гривень 16 копійок, інфляційні втрати за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту - 232 гривні 59 копійок, поточна заборгованість за процентами - 5 539 гривень 04 копійки, прострочена заборгованість за процентами - 6 158 гривень 30 копійок, 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення процентів - 34 гривні 52 копійки, інфляційні втрати за порушення зобов'язань щодо повернення процентів - 368 гривень 41 копійка, пеня - 3 477 гривень 37 копійок. 26.01.2015 року позивач на адресу відповідача направив вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості, однак заборгованість [PERSON] погашена не була. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальній сумі 89 867 гривень 45 копійок, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представник позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, 04.09.2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700322981В, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 99 800 гривень зі сплатою відсотків з розрахунку 31% на рік строком по 04.09.2016 року (а.с.9-18 - копія договору з додатками). Відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячно ануїтентним платежем в сумі не меншій, ніж 3 662 гривні у строк до 08 числа кожного місяця. (п.3.4 та графік). Відповідно до п.7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу суму кредиту, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.19). Відповідач [PERSON] своєчасно не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та процентів, порушує умови договору. Згідно з розрахунком (а.с.5-8) станом на 22.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 89 867 гривень 45 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 68 764 гривні 50 копійок, прострочена заборгованість за кредитом - 5 265 гривень 56 копійок, 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту - 27 гривень 16 копійок, інфляційні втрати за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту - 232 гривні 59 копійок, поточна заборгованість за процентами - 5 539 гривень 04 копійки, прострочена заборгованість за процентами - 6 158 гривень 30 копійок, 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення процентів - 34 гривні 52 копійки, інфляційні втрати за порушення зобов'язань щодо повернення процентів - 368 гривень 41 копійка, пеня - 3 477 гривень 37 копійок. 26.01.2015 року банком на адресу відповідача направлена вимога про дострокове повернення всієї суми заборгованості (а.с.20). Однак, [PERSON] заборгованість не погашена. Оскільки добровільно заборгованість відповідачем не сплачена, суд вважає за необхідне стягнути її за рішенням суду. Таким чином, в судовому засіданні позов ПАТ «ВТБ Банк» доведений, а тому підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved