Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.05.2015 року помер його батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті постало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири № 1 по провулку Щербакова в смт. Іванків. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, подавши 23.09.2015 року відповідну заяву приватному нотаріусу Іванківського районного нотаріального округу [PERSON] 12.05.2016 року він звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщин за законом на зазначене майно, але йому було відмовлено, оскільки не предявлено правовстановлюючого документу на спадкове майно. 24.01.1996 року батько позивача отримав рішення № 14 про оформлення права власності на двоквартирний будинок в селищі Іванків по провул. Щербакова, 8 Київської області на його імя та на імя [PERSON]. На підставі цього рішення виконавчим комітетом Іванківської селищної ради народних депутатів було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок. Проте, у правовстановлюючому документів була допущена помилка: вказано квартира під № 2, замість правильного № 1. Чому виникла розбіжність достовірно не відомо. Батько за життя за її виправленням не звертався. На сього дні квартира № 2 за адресою смт. Іванків, провул. Щербакова, 8 Київської області належить [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]. Документами, що підтверджують право власності на квартиру є рішення виконавчого комітету Іванківської селищної ради народних депутатів, свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок та довідка Іванківської селищної ради про допущення помилки у свідоцтві. Єдиним спадкоємцем, як4ий прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, після смерті [PERSON] є позивач його син. Відповідач також син спадкодавця відмовився від прийняття спадщини на користь позивача заявою від 23.09.2015 року і на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає. Позивач просив встановити юридичний факт, що квартира, яка виділялася у власність [PERSON] дійсно розташована за адресою селище Іванків, [ADDRESS] та визнати його право власності на неї. У судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написав заяву про те, що позов визнає, просить справу розглядати без його участі. Третя особа чи її представник у судове засідання також не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] (помер 02.05.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 336333 від 05.05.2015 року та свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-УР № 359902 від 15.02.1961 року, де [PERSON] зазначений його батьком). Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Іванківської селищною радою народних депутатів 20.02.1996 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Іванківської селищної ради народних депутатів № 14 від 24.01.1986 року належить 47/100 частини жилого будинку з прилягаючими до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Іванківської селищної ради № 3693 від 09.09.2015 року «згідно з рішенням виконавчого комітету селищної ради від 24.01.1996 року № 14 право власності на 47/100 житлового будинку в смт. Іванків було встановлено за [PERSON] (помер 02.05.2015 року) за адресою [ADDRESS]. У свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 20.01.1996 року допущена помилка, замість [ADDRESS] записано [ADDRESS]» Технічний паспорт виготовлений 25.11.2015 року на імя спадкоємця з вірною адресою [ADDRESS], селище Іванків. Через таку розбіжність в адресі позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння. З аналізу зазначених вище документів вбачається, що фактично при виготовленні правовстановлюючого документа, виданого на імя [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, де його адреса зазначена «селище Іванків, [ADDRESS]», підставою його видачі зазначено рішення виконкому Іванківської селищної ради народних депутатів № 14 від 24.01.1996 року. Цим рішенням було затверджено акт державної прийомки в експлуатацію житлового будинку № 8 по провулку Щербакова в смт. Іванків. Ідеальні долі згідно з проведеними Київським МБТІ розрахунками перерозподілені наступним чином: 53/100 [PERSON], а 47/100 [PERSON]. В п. 3 цього рішення чітко зазначено: « оформити свідоцтво про право власності на 53/100 частини домоволодіння, розташованого в смт. Іванків по пров. Щербакова, 8/2 на імя [PERSON]», а в п.4 «оформити свідоцтво про право власності на 47/100 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] на імя [PERSON]». Отже, при оформленні Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок на імя [PERSON] мала місце технічна помилка (описка в номері квартири двоквартирного будинку). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що у власність спадкодавця [PERSON] виділялася частина жилого будинку, розташована за адресою в [ADDRESS]. Встановлення цього факту необхідне для оформлення спадкових прав позивачем. Ч.2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В даному випадку орган, який видав свідоцтво з помилково зазначеною адресою спадкового будинку, визнав свою помилку, про що видано зазначену вище довідку, проте, не має можливості внести зміни до виданого свідоцтва про власність. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Оскільки нотаріусом вже відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, то підлягають задоволенню і вимоги про визнання права власності позивача на зазначене спадкове майно. На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved