Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги 02.03.2017 року (а.с. 109) мотивуєтим, що 01.04. 2015 року його було переведено на посаду заступника директора з виробництва у«ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/. Наказом №041-к по «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ від 20.05.2016 року було надано щорічну оплачувану відпустку тривалістю 28 календарних днів з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року. З відпустки позивача було відізвано, тому в даний час виконував службові обовязки. Жодного наказу чи іншого кадрового документу про відізвання його з відпустки не було надано для ознайомлення. 26 липня 2016 року у звязку з сімейними обставинами (народження дитини), позивачем було написано заяву на імя директора «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ [PERSON] з проханням надати йому вільні від основної роботи дні з 01.08.2016 по 19.08.2016 року за раніше відпрацьовані дні з 06.06.2016 по 27.06.2016 року (дні, на які позивача було відізвано з відпустки). Після виходу на роботу, 25.08.2016 року він вирішив звільнитися, про що повідомив директора «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ заявою від 25.08.2016 року, яку співробітники канцелярії відмовились реєструвати цього дня і зареєстрували 26.08.2016 року. 25.08.2016 року в особистій бесіді позивачу було повідомлено, що керівництво відповідача не має наміру його звільняти і було надано вибір: залишитися працювати або бути звільненим за систематичне порушення трудової дисципліни. Діалог з керівництвом результату не досяг, їх позиція була принципова. В той же день 25.08.2016 року директором «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ було підписано накази №075/1-к від 22.08.2016 року та 076/1-к від 25.08.2016 року відповідно до яких позивачу оголошено догану за невиконання планів виробництва. Дані накази було видано на підставі службових записок заступника директора з перспективних розробок та маркетингу [PERSON] від 22.08.2016 року 25.08.2016 року в яких повідомлялось директору про можливе недотримання оплати за відвантажену продукцію на суму близько 3 млн.грн. Як зазначає позивач, при цьому жодного службового розслідування, яке б підтверджувало, що дане недотримання коштів фактично мало місце і сталося саме з його вини, проведено не було та вказав, що він не міг бути відповідальним за порушення, на підставі яких йому було винесено догани, так як в цей період, а саме з 01.08.2016 по 19.08.2016 року позивачу було надано вільні від роботи дні. 25.08.2016 року наказом №078-к його було звільнено відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором про що вчинено запис в трудовій книжці. Як зазначив позивач, що з жодним наказом його не було ознайомлено і свідчить про те, що керівництвом «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ умисно сфабриковано документи з метою його незаконно звільнити за систематичне порушення трудової дисципліни.Тому позивач проситьзмінити формулювання причин звільнення з роботи з «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ з п.3 ст.40 КЗпП України на ст.38 КзпП України «за власним бажанням»з 25 серпня 2016 року, а також стягнути судові витрати з відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з наведених у позові підстав підтримав у повному обсязі і просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні, позивач [PERSON] знаходився з 01.06.2016 р. по 30.06.2016 р. в щорічній оплачуваній відпустці, з якої він не відзивався. Накази чи розпорядження щодо відзиву з щорічної оплачуваної відпустки [PERSON] на «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ в період з 01.06.2016 р. по 25.08.2016 р. відсутні. Службовою запискою від 26.07.2016 р. начальника юридичного відділу «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ [PERSON] складеною на імя директора «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ [PERSON] розяснено, що заступнику директора по виробництву [PERSON] неможливо надати вільні від основної роботи дні з 01.08.2016 р. по 19.08.2016 р., оскільки останній знаходився у щорічній оплачуваній відпустці, з якої не відзивався (а.с.41). 22.08.2016 р. заступником директора з перспективних розробок і маркетингу [PERSON] було надано службову записку про зрив планів відвантажень продукції з боку виробництва та ризиків щодо не отримання оплати за договорами на орієнтовну суму 3 млн.грн., на підставі якої заступнику директора по виробництву [PERSON] запропоновано надати письмові пояснення. Останній відмовився надавати будь-які письмові пояснення. Тому директором «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ [PERSON] оголошено догану заступнику директора по виробництву [PERSON] за порушення трудової дисципліни, що призвело до збитків «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ у вигляді ненадходження грошової виручки у значній сумі (наказ №075/1-к від 22.08.2016 року) (а.с.13, 40). 25.08.2016 р. заступником директора з перспективних розробок і маркетингу [PERSON] повторно було надано службову записку про зрив планів відвантажень продукції з боку виробництва та ризиків щодо не отримання оплати за договорами на орієнтовну суму 3 млн.грн. [PERSON] відмовився надавати будь-які пояснення про стан справ на виробництві. За повторне порушеннятрудової дисципліни заступнику директора по виробництву [PERSON] оголошено догану (наказ №076/1-к від 25.08.2016 року) (а.с.14, 39). Відповідно до наказу №078-к від 25.08.2016 року директором «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/ [PERSON] було звільнено з посади заступника директора з виробництваза систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, згідно п.3ст. 40 КЗпП України (а.с.16). Кодекс законів про працю України у ст. 40 визначає систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором як підставу для розірвання трудового договору з працівником з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором є дисциплінарним стягненням і повинно здійснюватися із додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Статті 147 та 149 КЗпПУ надають право обирати вид стягнення, яке підлягає застосуванню до працівника, який допустив систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором догану або звільнення. Рішення керівника про накладення на працівника дисциплінарного стягнення (звільнення або догани) за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором оформлюється відповідним наказом. 25.08.2016 р. [PERSON] написав заяву про звільнення з посади заступника директора з виробництва за згодою сторін, на підставі ст.36 КЗпП України, яка була зареєстрована у «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/» 26.08.2016 р. Заяви про звільнення з посади «за власним бажанням», на підставі ст.38 КЗпП України позивач не подавав, про що він підтвердив в судовому засіданні. Тому суд не може змінити формулювання причин звільнення на ті, з якими [PERSON] до відповідача не звертався. Враховуючи, що позивач не подавав заяви про звільнення «за власним бажанням» на підставі ст.38 КЗпП України і відповідач такої заяви не розглядав, тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суд не може самостійно змінити причини формулювання звільнення, які не були предметом розгляду «ТРІЗ» ЛТД /ТОВ/».

Outcome: dismissed