Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем міським відділом РАГС Луганського обласного управління юстиції 14.06.2002 року, актовий запис №319. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14.06.2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружнє життя у них не склалося та з 2008 року вони з відповідачем фактично не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. З 2008 року позивач проживає з [PERSON], з якою вони мають спільну доньку, [PERSON],[INFO] та планують зареєструвати шлюб. Спір про спільне майно подружжя та про місце проживання їх спільного неповнолітнього сина відсутній. Примирення неможливе. Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином,надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні своїх вимог наполягає, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони з 14.06.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим міським відділом РАГС Луганського обласного управління юстиції, актовий запис № 319 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 08.10.2015 року Ленінським відділом ДРАЦС Луганського МУЮ сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис №25 від 16.01.2003 року (а.с. 6). Довідкою виконавчого комітету Новопсковської селищної ради №3109 від 15.10.2015 року, довідкою від 11.12.2014 року №928002171 про взяття на облік особи, переміщеної тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, підтверджується, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з [PERSON],1981 р.н. -співмешканкою позивача, [PERSON] 2012 р.н. -їх донькою, [PERSON], 1949 р.н., -батьком співмешканки(а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.06.2012 року Кам'янобрідським відділом ДРАЦС Луганського МУЮ у Луганській області, позивач записаний батьком, а [PERSON] -матір'ю [PERSON], [INFO], актовий запис №198 від 07.06.2012 року (а.с. 8). Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. У чинність ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що подружні відносини припинені, шлюб існує формально. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, фактично проживає однією сім'єю з іншою жінкою, з якою у них є неповнолітня дитина, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому враховуючи положення СК України, шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved