Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21.07.2008 р. між КС «Реал Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №60/08-1, згідно умов якого, останньому було надано кредит в сумі 25 000 грн. зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 0,1918% за день від залишкової суми кредиту та з остаточним поверненням 10.07.2011 р. З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 229 836,22 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, в своїй уточненій заяві до позову, просила задовольнити позов в повному обсязі та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій частково визнав позов та просив зменшити розмір пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та письмові заперечення, згідно яких зазначив про розірвання 29.01.2010 року вказаного кредитного договору, а також про те, що шестимісячний строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення позову до поручителя сплинув, а відтак зобов'язання поручителя за договором поруки вважаються припиненими, що свідчить на його думку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом їх дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 21.07.2008 р. між КС «Реал Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №60/08-1, згідно умов якого, останньому було надано кредит в сумі 25 000 грн. зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 0,1918% за день від залишкової суми кредиту та з остаточним поверненням 10.07.2011 р. (а.с.4-5). З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 21.07.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого передбачено, що у відповідності з цим договором поручитель зобов'язаний солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. (а.с. 7) Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед позичальником, надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. (а.с. 6) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п.п. 2.3, 3.1 кредитного договору, відповідач [PERSON], який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом, відповідно до узгодженого сторонами графіку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, зокрема з погашення суми кредиту, процентів, у зв'язку з чим станом на 15.11.2013 р. у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 229 836,22 грн., яка складається з: - 20 131,16 грн. - сума неповернутого кредиту; - 66 952,45 грн. - несплачені проценти; - 121 087,16 грн. - суми пені із розрахунку 1% в день за прострочення платежів; - 21 665,45 грн. - штраф. Разом із тим, як вбачається з листів КС «Реал Кредит» від 29.01.2010 р. за №34/01-10 та №35/01-10 про розірвання договорів, останній повідомляє відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 74 645,71 грн. станом на 29.01.2010 р., а також про те, що у разі непогашення вказаної суми заборгованості, вказаний кредитний договір буде розірвано на підставі п.5.4.2 цього договору.(а.с. 41-42) Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту - ст. 654 ЦК України. Пунктом 5.4.2 кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, достроково стягнути кредит повністю та проценти за весь термін. Отже, виходячи з положень кредитного договору та наявності вказаного листа КС «Реал Кредит» про розірвання кредитного договору, датованого 29.01.2010 р., суд вважає, що кредитний договір №60/08-1 від 21.07.2008 р. розірваний. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'зання. Згідно з ч.2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин про неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а також про розірвання вказаного кредитного договору, суд дійшов висновку про припинення зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором 29.01.2010 р. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, а саме: зменшити пеню в розмірі 121 087,16 грн. до 20 000 грн. та стягнути з останнього суму заборгованості, яка виникла станом на 15.11.2013 р., у розмірі 128 749,06 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, то в цій частині суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.5 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитодавцем в повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань, що виникають з кредитного договору і в разі невиконання позичальником зобов'язань за договором № 60/08-1, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Пунктом 3.3 договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується сплатити кредитодавцеві грошові кошти в розмірі несплачених позичальником платежів протягом десяти днів від дати отримання відповідного повідомлення кредитодавця. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору поруки сторонами встановлено, що зобов'язання за договором поруки припиняються одночасно з припиненням забезпечених порукою зобов'язань позичальника; коли позичальник повністю вибуває з передбачених договором №60/08-1 зобов'язань внаслідок заміни його іншою особою (заміни сторони в договорі), якщо поручитель не виявить бажання відповідати за нового боржника; після повного виконання позичальником або поручителем всіх забезпечених порукою зобов'язань позичальника перед кредитодавцем, що виникають з договору №60/08-1. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, згідно роз'яснень Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з встановлених судом обставин, положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України, суд вважає, що на час пред'явлення позову до суду порука [PERSON] вважається припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду - сплинув 21.07.2011 року. Позивачем суду інші дані та докази не надані, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені частково, а відтак підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial