Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просив зняти арешт на заборону відчуження з автомобіля TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER], що належить [PERSON] /реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] накладений постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві у виконавчому провадженні номер 46778323. Посилаючись на таке: 20 квітня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: розшук вказаного автомобіля, що зареєстрований за боржником у виконавчому провадженні [PERSON]. 01 травня 2015 року на трасі Київ - Харків працівниками міліції було затримано автомобіль та складено акт з тимчасового затримання транспортного засобу. Автомобіль було вилучено. Проте при накладенні арешту на майно боржника, а особливо автомобіля, державним виконавцем було порушено порядок накладення арешту. Державним виконавцем не враховано, що 11 березня 2014 року [PERSON] та боржником було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Продавець, яким виступав Боржник зобов'язується передати автомобіль у власність покупця, а покупець зобов'язується у власність автомобіль, а саме: TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER].11 березня 2014 року на підтвердження повноважень розпоряджатися автомобілем відповідачем було видано довіреність на право розпоряджатися автомобілем, яка посвідчена приватним нотаріусом Панченко О.В. Планувалось скасувати довіреність після офіційної реєстрації автомобіля в органах ДАЇ. Більш того, право власності на автомобіль було підтверджено заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року номер 757/26550/15-ц, яке набуло законної сили. На даний час [PERSON] є власником вказаного автомобіля на підставі договору купівлі-продажу, дійсної довіреності та рішення суду. Однак у зв'язку з тим. що вказаний автомобіль не було зареєстровано в органах ДАІ, він формально залишається у власності боржника, а враховуючи той факт, що його було арештовано, власник невзмозі розпоряджатися власністю. На даний час реальний власник фактично позбавлений права розпоряджатися автомобілем. Також власник не може належним чином зареєструвати автомобіль, адже він знаходиться під арештом на підставі постанови державного виконавця. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви. У судовому засіданні представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на вказаний автомобіль було накладено арешт у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника [PERSON]. Крім того, він вважає, що вказане рішення суду постановлено без участі третьої особи, тому порушені його права. Він націлений оскаржувати вказане рішення суду. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає його неявку без поважних причин. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 20 квітня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про розшук майна боржника, а саме розшук автомобіля TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER], що зареєстрований за боржником у виконавчому провадженні - [PERSON]. 01 травня 2015 року на трасі Київ-Харків, працівниками міліції було затримано автомобіль та складено акт з тимчасового затримання транспортного засобу. Автомобіль було вилучено. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року справа номер позов [PERSON] хамула Борисовича до [PERSON] про визнання договору дійсним та права власності задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 березня 2014 року автомобіля TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER]. Визнано право власності на автомобіль TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER] за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У судовому рішенні зазначено, що 11 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого продавець [PERSON] зобов,язується передати автомобіль у власність покупцю [PERSON] автомобіль TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER]. У той же день на підтвердження повноважень розпоряджатися автомобілем відповідачем було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Панченко О.В. на право розпорядження автомобілем. 11 березня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Магдою С.Г. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. 20 квітня 2015 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіль TOYOTA AURIS 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] номер реєстрації [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]. 21 травня 2015 року на трасі Київ-Харків працівниками поліції було затримано вказаний автомобіль та складено акт тимчасового затримання транспортного засобу. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, 11 березня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві Магдою С.Г. винесено постанову про арешт майна особи, яка вже не була власником цього майна з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу. Вказаний договір купівлі-продажу, довіреність на право розпорядження вказаним майном від 11 березня 2014 року були предметом дослідження у судовому засіданні під час розгляду справи номер 757/26550/15-ц, що встановлено рішення суду від 19 квітня 2016 року. У відповідності до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає. що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з повозом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року визнано право власності на вказаний автомобіль за позивачем, позовні вимоги в частині зняття арешту і заборони відчуження з вказаного автомобіля підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.3, 13, 16, 317, 319, 321, 368,391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved