Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 27.08.2018 року має заборгованість в розмірі 30377,12 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30377,12 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засіданні представник позивача не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав клопотання, в якому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи (а.с. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області. (а.с.47). Також до суду відповідачем не надано заяву про розгляд справи без його участі. За згодою позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 15.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник свою частину зобов'язань щодо сплати кредиту та заборгованості за комісіями не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 30377,12 грн., яка складається з наступного: 15093,08 грн. - тіло кредиту; 4650,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8711,23 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1422,72 грн. штраф - (процентна складова). Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Нормами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання боргового зобов'язання, повинен, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. Крім, того ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 15.09.2010р. станом на 27.08.2018р. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі умови передбачені договором кредиту, надав позичальнику грошові кошти в повній сумі, однак відповідачем до кінця не виконані умови договору, у зв'язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору. У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved