Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 24.09.2014 року між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.091804, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до договору страхова сума становить 168 985,00 грн., страховий платіж - 5,21%, страхова премія - 8 804,12 грн., страхові ризики - дорожньо-транспортна подія, незаконне заволодіння, інші випадкові події, франшиза - 1,5% від страхової суми за ризиками дорожньо-транспортна подія та інші випадкові події. 07.04.2015 року о 14-00 год. в районі будинків 124-126 на вул.Литвинова в м.Херсоні, сталося пошкодження транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок протиправних дій третіх осіб. 08.04.2015 року в приміщенні відповідача була написана заява про страховий випадок, який передбачений п.3.5.3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.091804 від 24.09.2014 року. Того ж дня, представником відповідача, був оглянутий транспортний засіб «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] . Проте, листом відповідача від 18.05.2015 року, позивача було повідомлено, що висновком №0102 експертного дослідження по матеріалах страхової події було встановлено, що комплекс механічних пошкоджень транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, не відповідає і не міг утворитися за обставин, викладених у поясненнях позивача, а саме при нерухомому стані транспортного засобу, оскільки наявні на задньому бампері та кришці багажника пошкодження за механізмом слідоутворення характерні для його зіткнення з вертикальною перешкодою типу «опори» в процесі власного руху самого транспортного засобу заднім ходом; локалізація, форма і якісний характер деформацій транспортного засобу не характерні для контактування з деталями кузова іншого транспортного засобу, а також не могли бути спричинені внаслідок контактування з об`єктом, який переміщувався б фізичними зусиллями людини. Тому відповідач не має підстав для виплати страхового відшкодування, на підставі подання позивачем свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Листом від 10.06.2015 року відповідача було повідомлено про необхідність переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач не володіє спеціальними знаннями, щоб на місці пригоди встановити характер пошкоджень та механізм їх отримання. Листом відповідача від 15.06.2015 року позивача було повідомлено про відмову перегляду рішення вказаного в листі відповідача від 18.05.2015 року. Листом відповідача від 06.04.2016 року позивачу було надано для ознайомлення висновок №0102 дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , від 24.04.2015 року. При ознайомленні з вказаним висновком були виявлені суттєві порушення, а тому даний висновок, відповідно до ст.59 ЦПК України, не може братися до уваги, оскільки є доказом, який одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Так з урахуванням того, що відповідно до звіту №70/006-15 оцінки вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 03.07.2015 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 34 355,21 грн., відповідач зобов`язаний був, з урахуванням франшизи (1,5% від страхової суми 168 985,00 грн.), сплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 34 355,21 - (168 985,00х0,015)=31 820,44 грн. Крім того, в зв`язку із неправомірними діями відповідача, були понесені збитки в розмірі 8 000 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 31 820,44 грн., відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2017 року замінено позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2018 року, постановленою протокольно, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05.07.2018 року за клопотанням представника відповідача призначено судову автотехнічну експертизу, провадження за справою зупинено. Узвалою суду від 04.06.2019 року провадження за справою поновлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися. надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі висновку дослідження №0102 відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування по даному випадку. З урахуванням вимог чинного законодавства України і договору страхування, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не порушило прав та інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Також, відповідно до даного договору страхування вигодонабувачем було призначено - ПАТ «Кредобанк». Право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати, і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про стягнення страхового відшкодування. Представник третьої особи - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти позовних вимог позивача та їх підтримує за умови наступного перерахування отриманих коштів (страхового відшкодування) в рахунок погашення кредитної заборгованості. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. 24.09.2014 року між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.091804, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до договору страхова сума становить 168 985,00 грн., страховий платіж - 5,21%, страхова премія - 8 804,12 грн., страхові ризики - дорожньо-транспортна подія, незаконне заволодіння, інші випадкові події, франшиза - 1,5% від страхової суми за ризиками дорожньо-транспортна подія та інші випадкові події. 07.04.2015 року о 14-00 год. в районі будинків 124-126 на вул.Литвинова в м.Херсоні, сталося пошкодження транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок протиправних дій третіх осіб. 08.04.2015 року до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся позивач з заявою про страховий випадок, який передбачений п.3.5.3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.091804 від 24.09.2014 року. В поясненнях [PERSON] зазначив, що 07.04.2015 року близько 14-00 години по вул.Литвинова в районі будинку 124-126 в м.Херсоні припаркував автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , та пішов. Повернувшись до автомобіля близько 15-00 години виявив пошкодження задньої частини свого автомобіля. На місце пригоди прибула міліція Суворовського району м.Херсона. Відповідно до висновку №0102 дослідження обставин та механізму пошкоджень автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 24.04.2015 року ТОВ «Експертна компанія «Індекс», комплекс механічних пошкоджень автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин, викладених у поясненні [PERSON] , а саме при нерухомому стані автомобіля, оскільки наявні на задньому бампері та кришці багажнику досліджуваного автомобіля пошкодження за механізмом слідоутвореняя характерні для його зіткнення з вертикальною перешкодою типу «опори» в процесі власного руху самого автомобіля заднім ходом. Локалізація, форма і якісний характер вищеописаних деформацій автомобіля не характерні для контактування з деталями кузова іншого транспортного засобу, а також не могли бути спричинені внаслідок контактування з об`єктом, який переміщувався б фізичним зусиллям людини. Листом ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 18.05.2015 року, позивача було повідомлено, що висновком №0102 експертного дослідження по матеріалах страхової події було встановлено, що комплекс механічних пошкоджень транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, не відповідає і не міг утворитися за обставин, викладених у поясненнях позивача, а саме при нерухомому стані транспортного засобу, оскільки наявні на задньому бампері та кришці багажника пошкодження за механізмом слідоутворення характерні для його зіткнення з вертикальною перешкодою типу «опори» в процесі власного руху самого транспортного засобу заднім ходом; локалізація, форма і якісний характер деформацій транспортного засобу не характерні для контактування з деталями кузова іншого транспортного засобу, а також не могли бути спричинені внаслідок контактування з об`єктом, який переміщувався б фізичними зусиллями людини. Тому не має підстав для виплати страхового відшкодування, на підставі подання позивачем свідомо неправдивих відомостей про факт настанні страхового випадку. Листом ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 15.06.2015 року позивача було повідомлено про відмову перегляду рішення вказаного в листі відповідача від 18.05.2015 року. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишило своє попереднє рішення без змін. Відповідно до меморіального ордеру @2PL615042 від 17.05.2016 року [PERSON] сплачено за юридичні послуги за договором від 17.05.2016 року кошти в розмірі 8 000 грн. Відповідно до висновку експерта №18-819 по транспортно-трасологічної експертизи, складеної 29.05.2019 року Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, задня частина (або з задньої частиною) автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , контактувала з різними орієнтованими об`єктами, розташованими відносно частин автомобіля в задньої його частині, під різними кутами, на різній висоті, маючи різну міцність, структуру, розміри і конфігурацію профілю. Оскільки в поясненнях водія [PERSON] не викладено будь-яких фактичних обставин пригори, то з технічної точки зору відповісти на питання про відповідність встановлених при аналізі пошкоджень автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер [NUMBER] , обставинам викладених в поясненнях водія [PERSON] і можливості утворення цих пошкоджень за вказаними ним обставин, не надається можливим. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.988 ЦК України, що також дублюється п.3 ст.20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату Страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п.13.1.3 глави 13 «Причиною відмови у виплаті страхового відшкодування» Договору страхування, є подання страхувальником (або його довіреними особами/водіями, вигодонабувачем/застрахованими особами/третіми особами) свідомо неправдивих відомостей про застрахований т/з та/або про факт настання страхового випадку, а також зазначення страхувальником (або його довіреними особами/водіями, вигодонабувачем) неправдивих відомостей в заяві на страхування, що є невід`ємною частиною цього договору, при укладенні договору страхування. Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Також, відповідно до даного договору страхування вигодонабувачем було призначено - ПАТ «Кредобанк». Згідно п.2.1.7 договору страхування, вигодонабувач - особа, що призначається страхувальником для отримання страхового відшкодування. Згідно із частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Аналогічне положення закріплене статтею 3 Закону України «Про страхування» відповідно до якої страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов`язків за укладеним договором. Із зазначеного випливає, що договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов`язків останнього. Тому у випадку настання страхового випадку саме Банк має право на отримання страхового відшкодування, а не страхувальник. Позивач згідно поданих заяв до відповідача та в позовній заяві ставить вимоги про відшкодування саме їй, а не вигодонабуачу страхового відшкодування у вигляді спричинених збитків. Таким чином суд погоджується із запереченнями відповідача, що позивач, є неналежним позивачем у спорі. Так як банком не надана в установленому законом порядку згода на виплату страхового відшкодування саме позивачу (без будь-яких умов). Також позивач не може ставити і вимоги про виплату страхового відшкодування вигодонабувачу, тобто ПАТ «Кредобанк». Так відповідно до узагальнення Верховного Суду України від 19.07.2011 року «Про судову практику у справах про страхове відшкодування» зазначається, що суди повинні відмовляти у задоволенні позову про виплату страхового відшкодування вигодонабувачу, якщо потерпілий, який виступає як третя особа, на користь якої укладено договір страхування, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, то страхувальник не вправі вимагати від страховика виконання договору на користь третьої особи. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed