Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.06.2011р. Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») - позивач, та фізична особа [PERSON], 24.08.1955р.н. - відповідач, уклали кредитний договір № 002-16506-070611. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 14.07.2015 року на загальну суму 28028.50 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 28028.50 грн. та судовий збір віднести за рахунок відповідача. Ухвалою суду від 17.12.2015 р. зустрічний позов [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства Дельта Банк , про визнання кредитного договору не дійсним - залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надіславши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 07.06.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») - позивач та фізична особа [PERSON], 24.08.1955р.н. відповідач, уклали кредитний договір № 002-16506-070611 (а.с.4-5). Відповідно до пункту 1.2. Договору, позивач відкриває позичальнику картковий рахунок № 26252904702445 в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Viза Класичний, та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає Держателю Кредиту шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100\~000.00 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 7400.00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п. 1.6 кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідно до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п.3.4 Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з Рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним Договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив відповідачу картковий рахунок № 26252904702445 та відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 100000.00 грн. та на день укладення кредитного Договору встановив ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 7400.00 грн. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання перед кредитором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Встановлено, що станом на 14.07.2015р. позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав у звязку з чим утворилась наявна заборгованість за кредитним договором № 002-16506-070611 на загальну суму: 28028.50 грн., яка складається з: тіло кредиту: 15108.44 грн.; прострочене тіло кредиту: 4138.97 грн.; заборгованість за відсотками: 8781.09 грн.; заборгованість за комісіями: 0.00 грн. (а.с.3). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved