Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] була виділена для проживання службова квартира №6 по вул. Заводській в м. Біла Церква. Однак, під час перевірки було встановлено, що [PERSON] та члени його сім»ї в даній квартирі не проживають більше трьох років, про що було складено комісією СП ГУ ДСНСУ відповідний акт. Житловою комісією, яка була створена позивачем, прийнято рішення про позбавлення відповідачів права користування службовим приміщенням квартири [ADDRESS], при цьому позивач послався на положення ст. 72,107 ЖК УРСР . В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю уточнила позовні вимоги та просила визнати такими, що втратили право користування зазначеною службовою квартирою [PERSON] та його доньку [PERSON] Представник відповідачів, за договором, в судовому засіданні позов не визнала, подала письмово викладені заперечення на позов. Третя особа не направила свого представника до суду, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 08.08.2006 року за №376 /п. 1.19/, було надано статус десяти службових квартир при державній пожежній частині №14 за адресою вул. Заводська 3 в м.Біла Церква. Встановлено, що з 1993 року в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], разом з ним в квартирі проживає його дружина [PERSON] з 1997 року та з 1998 року проживає їх донька [PERSON] Зазначене підтверджено довідкою ф.3, наданою Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій. Встановлено, що з січня 2000 року [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Зазначене підтверджено наданою адресно-довідковою інформацією підрозділу ДМСУ. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на службі в органах цивільного захисту 24 роки, з 1988 року по 2012 рік. З 20.12.2012 року прапорщика служби цивільного захисту [PERSON], згідно наказу № 281 о\\с від 17.12.2012 року було звільнено зі служби у відставку за станом здоров»я. З пояснень представників сторін вбачається, що [PERSON] був поселений в квартиру [ADDRESS], як в службове житло, але на час поселення дане житло не мало офіційно визначеного статусу службового, оскільки перебувало на балансі ВАТ «ВАЛСА» і, лише, після прийняття рішення Білоцерківським виконкомом від 08.08.2006 року, десять квартир, в тому числі й квартира де проживає відповідач з родиною, було передано на баланс ГУ МНС України в Київській області та надано статус службових квартир (а.с.21). Встановленим є те, що 01.09.2013 року позивач та [PERSON] уклали Договір №1\\4 найму службового приміщення. Предметом даного договору є платне строкове користування однокімнатним житловим приміщенням загальною площею 29,7 кв.м., на третьому поверсі [ADDRESS], по вул.Заводській. Службове приміщення надано користувачу для проживання разом з членами його сім»ї. Термін дії даного договору встановлено на 12 місяців, але у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору не менш ніж за місяць до закінчення строку його чинності, - договір вважається продовженим на той самий термін і на тим самих умовах, які були передбачені цим договором.(а.с.22-23). Встановлено, що відповідачі на час розгляду справи судом не мають заборгованості по комунальним платежам в спірній квартирі, хоча в період з лютого 2013 року по січень 2015 року відповідачі не вносили плату за комунальними платежами. Зазначене підтверджено довідкою АРЗ СП ГУ ДННС України. Представник позивача, підтримуючи позов, послалася на порушення відповідачами [PERSON] Договору найму службового приміщення та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом відповідно до ст. 72 ЖК УРСР. Крім того, позивачем надано акти по перевірці проживання в службових квартирах та гуртожитку. За клопотанням представника позивача було заслухано покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], зокрема свідки [PERSON] та [PERSON] суду ствердили, що відповідач [PERSON] та члени його сім»ї в спірній квартирі не проживають більше трьох років, дана квартира не придатна до житла, відсутнє опалення. Свідок [PERSON] суду показав, що близько 10 років знайомий з [PERSON], не знає чи проживає відповідач в квартирі [ADDRESS], але бачив декілька раз, як [PERSON] вивозив сміття зі своєї квартири. Допитані свідки за клопотанням сторони відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду показали, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO]. Зокрема свідок [PERSON], яка з 1992 року є сусідкою відповідачів суду показала, що з червня 2015 року щосереди приїздять до квартири відповідачі. В їхній квартирі проводиться ремонт, свідок бачила в їхній квартирі на коридорі нові батареї, сантехніку. Свідок [PERSON]А.Б брат відповідача, суду показав, що 26 років [PERSON] проживає в [INFO], але останнім часом, іноді [PERSON] та члени його сім»ї вимушені проживати в селі Кирдани, доглядають за пристарілою матір»ю. В спірній квартирі близько півтора роки проводиться ремонт, але житло придатне до проживання. Свідок [PERSON] суду ствердив, що з 2002 року є сусідом відповідачів, в жовтні 2015 року декілька раз зустрічав в їхньому будинку [PERSON], а в грудні 2015 року двічі зустрічав [PERSON]. В квартирі відповідачів постійно проводиться ремонт, оскільки протікає дах, внаслідок чого було затоплено квартиру поверхом нижче. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до пунктів 19, 20 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1998 року за №37 - у справах про виселення зі службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради про включення їх до числа службових, а в будинках колгоспів - з часу затвердження виконавчим комітетом відповідної Ради рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених. Оскільки в силу ст. 125 Житлового кодексу України деякі категорії громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях, не підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення, при розгляді справ про виселення зі службових жилих приміщень необхідно з'ясовувати, чи користуються відповідачі зазначеною пільгою. Зокрема, особи, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм жиле приміщення, не менше 10 років, користуються такою пільгою і в тому разі, коли цей стаж переривався. Отже, даючи аналіз зібраних доказів у справі та зазначених правових норм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідачів права користування спірним житловим приміщенням, оскільки відсутні безспірні та належні докази непроживання відповідачів в [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців. Встановленим є те, що квартира відповідачів потребує ремонту, який проводиться більше року, суду надані докази того, що [PERSON] періодично вимушений проживати в [INFO], оскільки почергово з дружиною здійснює догляд за його хворою матір»ю [PERSON], що підтверджено довідкою від 08.02.2016 року наданою виконавчим комітетом Кирданівської сільської ради та довідками медичного закладу про стан здоровя [PERSON] Відповідач [PERSON] по червень 2015 року навчалася в Обухівському медичному коледжі, а тому була тимчасово відсутня за місцем реєстрації свого проживання. Зазначені обставини вказують на поважність причин тимчасової відсутності відповідачів в спірному помешканні. Встановлено, що відповідачі не втратили інтерес до вказаного житла, не мають у власності іншого помешкання для проживання, на даний час належно утримують квартиру [ADDRESS], в грудні 2015 року перебували в спірній квартирі, тобто на час звернення до суду з даним позовом та й на час розгляду судом справи, не пройшло 6-ти місячного строку з дня їхнього не проживання. Суду не надано доказів які б спростували такі висновки суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed