Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПП «Райагропостач» є власником 55/100 частин нежитлових будівель та споруд в [ADDRESS] . Співвласниками інших частин нежитлових будівель та споруд є: - [PERSON] 23/100 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазиничем Р.В. від 13.06.2018 №915; - [PERSON] 21/100 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазиничем Р.В. від 06.03.2018 №321; - [PERSON] 1/100 частина на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. від 22.05.2013 №1170. 55/100 частини майна, що є у власності позивача становлять відокремлену нежитлову будівлю склад запчастин літ. «Г-1», що складається з: складу №3, площею 97 кв.м, складу №4, площею 947,7 кв.м, коридору №5, площею 10,4 кв.м, кабінету №6, площею 20,5 кв.м, коридору №7, площею 8,7 кв.м, складу №8, площею 274,5 кв.м, складу №9, площею 7,2 кв.м, що в сумі становить загальну площу всієї будівлі 1366 кв.м. Зазначена будівля розташована на відокремленій земельній ділянці площею 0,3613 га, кадастровий номер 5310900000:50:060:0295 та знаходиться у користуванні позивача. Посилаючись на неможливість дійти згоди усіх співвласників щодо утримання майна, недобросусідські відносини та виникнення спірних питань, позивач звернувся до суду з позовом про виділення частки майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю. Вважає, що виділ частки в натурі є можливим з огляду на те, що 55/100 частин нежитлових будівель і споруд по [ADDRESS] становлять відокремлену споруду із самостійним виходом, частини нерухомості не пов`язані спільними комунікаціями та є окремо огородженими. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 28.05.2020 позовну заяву ПП «Райагропостач» було залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків (а.с. 104 т.1). 03.06.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (а.с. 111-112 т.1). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.06.2020 позовну заяву повернуто позивачу (а.с.117). Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.08.2020 скасовано ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.06.2020, матеріали позовної заяви направлені до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 10.09.2020 задоволена заява судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Андрущенко-Луценко С.В. про самовідвід по справі. Ухвалою від 14.09.2020 задоволена заява судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. про самовідвід по справі. Ухвалою від 21.09.2020 задоволена заява судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. про самовідвід по справі. Розпорядженням голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №6 від 22.09.2020 матеріали справи передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.10.2020 було відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено проводити у загальному порядку, підготовче засідання по справі призначено на 12.11.2020 та відкладено на 09.12.2020, 30.12.2020, з поважних причин. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.12.2020 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 29.01.2021, потім відкладено на 09.03.2021, 30.03.2021. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 30.03.2021 провадження по справі за позовом ПП «Райагропостач» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Миргородська міська рада Полтавської області, про виділення в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю зупинено до розгляду по суті та набрання законної сили рішеннями суду по цивільних справах №541/146/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПП «Райагропостач», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Р.В., [PERSON] , про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу та № 541/145/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПП «Райагропостач», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Р.В., про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу. Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.05.2021 ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.03.2021 скасовано та направлено справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції. Справа призначена до суду розгляду на 22.06.2021. У судовому засіданні представник ПП «Райагропостач» Мельник О.Ф. позовні заяви підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Повідомив суду, що співвласником [PERSON] чиняться перешкоди ПП «Райагропостач» у користуванні майном, що перебуває у спільній частковій власності, не можливо досягти згоди щодо користування та розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності, у зв`язку з чим підприємство не має можливості належним чином користуватися власним майном. Представник ПП «Райагропостач», адвокат Борисенко Є.М. у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Представник ПП «Райагропостач» Мельник О.Ф. просив проводити розгляд справи без її участі, повідомив, що самостійно представлятиме інтереси підприємства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи Миргородської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяви про проведення підготовчого та судового розгляду без його участі, повідомив, що позовні вимоги ПП «Райагропостач» визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 210, 226 т.1, а.с. 128 т.2). У судовому засіданні 30.12.2020 відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги ПП «Райагропостач» визнав у повному обсязі (а.с. 2 т.2). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 211 т. 1). Про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався (а.с. 221, 241,246 т.1, а.с.16, 28, 31, 32, 62, 63,130 т.2). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався (а.с. 208, 228, 244, 247 т.1, а.с. 1, 15, 17, 33, 60, 64, 132 т.2). \~ \~ \~ \~Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миргородської міської ради Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, заперечень щодо заявлених вимог не висловили (а.с. 222 т. 1). \~ \~ \~ \~За таких обставин, оскільки відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання повторно не з`явилися, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи без їхньої участі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що комплекс будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: - позивачу ПП «Райагропостач» - 55/100 частин; - відповідачу [PERSON] 23/100 частини; - відповідачу [PERSON] 21/100 частини; - відповідачу [PERSON] 1/100 частина, що встановлено з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 23-27 т.1). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки ПП «Райагропостач» №13 від 01.06.2020 підприємство є власником 55/100 частин нежитлових будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , а саме: складу запасних частин, станом на 01.06.2020 балансова вартість якого складає 40\~086, 35 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору оренди земельної ділянки №11/490 від 11.12.2018 Миргородська міська рада передала ПП «Райагропостач» у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ-11.02) кадастровий номер 5310900000:50:060:0295 загальною площею 0,3616 га, у тому числі за земельними угіддями: 0,1429 га капітальна одноповерхова; 0,2187 га під проїздами, проходами та площадками. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна нежитлова будівля. Договір укладено строком на 10 років. Акт прийому-передачі земельної ділянки підписано 11.12.2018 (а.с.28-35 т.1). На даний час позивач бажає припинити право спільної часткової власності, так як припинення права спільної власності буде сприяти вільному волевиявленню кожного із співвласників щодо здійснення прав власника майна. Відповідно до копії технічного паспорта на виробничий будинок будівлі [ADDRESS] , встановлено, що будівля «Г-1» склад запчастин є відокремленою (а.с. 49-63 т. 1). Згідно висновку експерта №45 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення ПП «Райагропостач» від 04.05.2020, встановлено, що на підставі проведених досліджень, експерт установив, що частина нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] , яка складає частку 55/100 належить на праві приватної власності ПП «Райагропостач», - є планувальною ізольованою частиною, яка має окремі виходи на вулицю Нафтовиків, має необхідну сукупність будівель і споруд, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого ізольованого існування. За результатами проведеного дослідження експерт робить висновок, виділити у самостійний окремий об`єкт нерухомого майна 55/100 частин нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS] , що належать на праві приватної власності ПП «Райагропостач», технічно можливо, при цьому площа земельної ділянки, закріпленої за цією частиною, складає 0,3616 га ( кадастровий номер 5310900000:50:060:0295). До 55/100 частин, які виділяються ПП «Райагропостач», входить склад запасних частин літ «Г-1» у складі приміщень: склад №3, площею 97 кв.м, склад №4, площею 947,7 кв.м, коридор №5, площею 10,4 кв.м, кабінет №6, площею 20,5 кв.м, коридор №7, площею 8,7 кв.м, склад №8, площею 274,5 кв.м, склад №9, площею 7,2 кв.м (а.с.39-74 т. 1). Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України, \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.\~317\~ЦК України,\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Статтею 355 ЦК України визначено, що майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень ст..\~356\~ЦК України,\~власність двох\~чи більше\~осіб із\~визначенням часток\~кожного з\~них у\~праві власності\~є спільною\~частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1\~ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власникам, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі нежитлових будівель, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 3\~ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу частини майна із спільної часткової власності, в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній частковій власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Враховуючи те, що належні сторонам частини нежитлових приміщень фактично є окремими об`єктами нерухомості, які розташовані на окремих земельних ділянках, а тому є наявна технічна можливість для виділу позивачу частки нежитлових будівель в натурі, як окремого об`єкта права власності. Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та визнання їх відповідачем в повному обсязі, суд вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення. Позивачем додатково було заявлено про стягнення з відповідачів на користь позивача солідарно відповідно до часток нерухомого майна суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~102 гривні, витрати на правову допомогу в сумі 12\~500 гривень. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Статтею 133\~ЦПК України\~визначено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Оскільки суд прийшов до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2\~102 гривні підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта\~статті 12 ЦПК України). Учасник справи\~розпоряджається своїми\~правами щодо\~предмета спору на власний розсуд (частина третя\~статті 13 ЦПК України). Частинами першою та другою\~статті 15 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Як встановлено з матеріалів цивільної справи позивачем ПП «Райагропостач» 16.04.2020 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги адвоката №15/20 ЛБГ з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ БІЗНЕС ГРУП», в особі голови адвокатського об`єднання Власенко Н.О. Відповідно до умов договору виконавець бере на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу адвоката, а саме: здійснити представлення інтересів щодо виділення в одиницю частини нерухомого майна у судовому порядку. Сторони погодили, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги адвоката становить 24\~500 гривень та включає: підготовка, подання, відправка претензії в досудовому порядку та в судовому порядку позову (заперечення), клопотань, заяв, копіювання документів, тощо та участь у судових засіданнях першої інстанції (5 засідань) 12500 гривень; підготовка, подання, відправка відзиву на апеляційну скаргу, клопотань, заяв, копіювання документів, тощо та участь у судових засіданнях другої інстанції (3 засідання) 8500 гривень; підготовка, подання касаційної скарги, відправка відзиву, клопотань, заяв, копіювання документів, тощо та участь у судових засіданнях касаційної інстанції 3500 гривень. При перевищенні кількості засідань зазначених у договорі не з вини Виконавця, Замовник додатково компенсує вартість участі у судових засіданнях в розмірі 850 грн. за кожне в першій інстанції та 1000 грн. за кожне засідання в апеляційній інстанції (а.с. 77-80 т.1). Також у матеріалах справи міститься розрахунок вартості послуг адвоката за договорами про надання професійної правничої допомоги адвоката №15/20 ЛБГ від 16.04.2020, відповідно до якого вартість послуг наданих ПП «Райагропостач»: -надання консультації щодо предмету позову 1500 грн., -ознайомлення з наданими матеріалами справи 1500 грн., -підготовка заяв по суті справи 3500 грн., -участь в 1-му судовому засіданні (на виїзді) 1000 грн., -відрядження до м. Миргород Полтавської області (1 поїздка) 500 грн., -підготовка та подання клопотань, пояснень тощо, -відшкодування платежів до бюджету (єдиний податок 5%) 625 грн. Разом 12\~500 грн. ( так у розрахунку). Наданий розрахунок суперечить умовам договору №15/20 ЛБГ від 16.04.2020, що міститься у матеріалах справи. Крім того, до матеріалів справи не додано жодних документів, які б підтверджували факт сплати зазначених витрат стороною позивача: квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. У матеріалах справи відсутні також докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.) Відповідно до ордеру, що міститься у матеріалах справи правова допомога позивачу ПП «Райагропостач» надавалася адвокатом Борисенко Є.М., яка здійснює адвокатську діяльність індивідуально (а.с. 102). Відомості щодо сплати гонорару зазначеному представнику у матеріалах справи відсутні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від\~12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Таким чином, суд приходить до переконання, що стороною позивача не доведено факту понесення судових витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної цивільної справи та їх розмір, а тому у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити.

Outcome: partial