overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 16.08.2012 року. Від цього шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Стали часто виникати сварки, відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, склалися різні погляди на життя. Відсутні спільні інтереси, що призвели до повного взаємного відчуження. Протягом останніх півроку шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Шлюб існує тільки формально, подальше спільне проживання та перебування з відповідачем у шлюбі неможливе. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві, не заперечувала проти розірвання шлюбу та розгляду справи у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1143 (а.с.4). Від цього шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . (а.с.6,7). Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно наданих суду заяв, примиритись вони не бажають, що підтверджує наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 17.08.2003 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2014 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаємоповаги. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також зазначив, що спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не зявилася. У поданій до суду заяві просила розглянути справу в її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1183. Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2006 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 17.08.2003 року. Від цього шлюбу у них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2016 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини, просив позов задовольнити. Представник позивача також позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнала. Пояснила, що примирення між ними неможливе, просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 17.08.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці за №516 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Сторони з липня 2016 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 18.08.2012 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2016 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 18.08.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №516 (а.с.7). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Сторони з липня 2016 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу - добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 18.08.2012 року. Від цього шлюбу у них неповнолітній дітей немає. Сторони з серпня 2013 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 30.09.1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1638 (а.с.17). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони з серпня 2013 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу - добровільності. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 19.07.2016 року. Від цього шлюбу у них дітей не має. Сторони протягом тривалого часу разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Пояснив, що за наданий судом термін на примирення вони не примирилися, їх сімя розпалася остаточно. Просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 27.12.2016 року позов не визнала. Просила надати термін на примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 19.07.2016 року Виконавчим комітетом Оселівської сільської ради, Кельменецького району, Чернівецької області за №02 (а.с.6). Від шлюбу у сторін дітей не має. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. При цьому суд виходить із необхідності захисту прав обох сторін та дотримання основного принципу шлюбу добровільності. За наданий судом тримісячний термін на примирення сторони не примирились. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 19.09.1990 року. Від цього шлюбу у них є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував на те, що протягом останніх років стосунки між ним і відповідачкою поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Фактично припинили шлюбні відносини. Вказував, що вже понад 3 роки приживає з відповідачем окремо, ведуть самостійний бюджет, та не ведуть спільного господарства. Посилався на те, що шлюб існує тільки формально, подальше спільне проживання та перебування з відповідачем у шлюбі неможливе. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився. Відповідач, представник відповідача також у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві, не заперечували проти розірвання шлюбу та розгляду справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1946 (а.с.4). Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно наданих суду заяв, примиритись вони не бажають, що підтверджує наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 20.12.2011 року. Від цього шлюбу у них дітей не має. Починаючи з серпня 2014 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримала. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2309 (а.с.4). Від шлюбу у сторін дітей не має. Сторони з серпня 2014 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 21.02.2004 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Починаючи з січня 2016 року сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримала. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №178 (а.с.5). Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони з січня 2016 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved