Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено договір № б/н від 11.01.2011 року, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та пеню на умовах передбачених договором. Позивач вказав на те, що свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту, а відповідачка не надала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до «Умовам та правил надання банківських послуг». Станом на 31.12.2016 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 24 481 грн. 98 коп., з яких: 864 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом; 18 275 грн. 43 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 700 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 142 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 24 481 грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.40), в якому зазначив, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідачка розпорядилася на власний розсуд, а позивач просив справу розглядати у відсутності представника, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 11.01.2011 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. [PERSON] погодилася з тим, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві від 11.01.2011 року (а.с.6-32). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивачем було виконано зобов'язання за вказаним договором. Позичальником умови договору не виконуються, кредит та проценти за його користування не повертаються. Заборгованість відповідачки підтверджується даними розрахунку заборгованості (а.с.4-5). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Розрахунки, надані банком спростовані не були. В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачкою не було надано доказів на спростування позовних вимог. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в розмірі 24 481 грн. 98 коп., з яких: 864 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом; 18 275 грн. 43 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 700 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 142 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в сумі 1 378 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved