Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11.04.2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50007447. 17.05.2013 року між ними було укладено договір застави транспортного засобу №50007447, предметом якого був автомобіль Volkswagen Tiguan. Через складну ситуацію в країні та значне подорожання іноземної валюти, в нього виникла заборгованість за кредитним договором. 03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М було вчинено виконавчий напис №1101 щодо звернення стягнення на автомобіль, що є предметом застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 720347 грн. 20 коп. 25.08.2015 року Кіровським ВДВС на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. Вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема ст.ст.24,27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Зокрема зазначив, що на його адресу направлялось декілька вимог про дострокове повернення кредиту. В останній вимозі від 16.07.2015 року відповідач вимагав погасити заборгованість в сумі 696543 грн. 81 коп., в той час, як згідно виконавчого напису сума стягнення становить 720347 грн. 20 коп. Крім того, вказана вимога була ним отримана 28.07.2015 року, а вже через шість днів відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, чим позбавив його можливості добровільно виконати вимогу впродовж 30 днів. Крім того, у вимозі не було вказано конкретний вид стягнення. Також в порушення вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідачем не було зареєстровано в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Окрім цього, вважає необґрунтованою та нічим не підтвердженою суму заборгованості в розмірі 720347 грн. 20 коп., яка відрізняється від сум, зазначених у направлених на його адресу вимогах від 03.06.2015 року, 03.07.2015 року. Поза увагою відповідача залишилась квитанція від 19.05.2015 року про перерахування коштів в сумі 100000 грн. З огляду на це, позивач просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на вчинення виконавчого напису з дотриманням вимог законодавства та на усіх передбачених законодавством документів, що підтверджували безспірність заборгованості. Інший відповідач - Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на неодноразові виклики явку свого представника не забезпечив. Будь-яких клопотань з приводу розглядаємої справи не заявляв. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. в наданому письмовому відзиві просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи. викладені в письмових запереченнях представника відповідача та відзиві третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11.04.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50007447, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит в сумі 329156,91 грн., що в еквіваленті становить 40432 долари США та додатковий кредит в сумі 138246 грн., що в еквіваленті становить 16981,45 доларів США 9а.с.11-16). В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між сторонами 17.05.2013 року було укладено договір застави транспортного засобу №500074447, відповідно до умов якого [PERSON] в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» було передано автомобіль Volkswagen Tiguan (а.с.17-19). Підпунктом 3.2.1 п.3.2 укладеного між сторонами кредитного договору передбачено право ТОВ «Порше Мобіліті» визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав, у випадках порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/бо додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць. Пунктом 3.3 кредитного договору сторонами визначено, що позичальник зобовязаний повернути Компанії у повному обсязі суму кредитку та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про так вимогу позичальником (для фізичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не було отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України право дострокового повернення коштів у кредитора виникає в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики. З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось представником позивача, що позичальником [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення тіла кредиту та відсотків, що також підтверджується зведеними обліковими виписками з рахунку від 19.05.2015 року та від 28.07.2015 року (а.с.163-165,166-168). В звязку з цим, ТОВ «Порше Мобіліті», у відповідності до п.п.3,2,3.3 кредитного договору та ст.1050 ЦК України 19.05.2015 року направляло на адресу позичальника вимогу про дострокове повернення кредиту в сумі 26600,50 доларів США, що в еквіваленті становить 576565,84 грн.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) в розмірі 62459,66 грн.; штрафних санкцій відповідно до умов п.8.3 кредитного договору в сумі 6366 грн. 35 коп. Також у вимозі позичальник повідомлявся, що в разі незадоволення вимоги протягом 30 днів з дня її одержання, до зазначеної суми заборгованості згідно умов договору буде додано штраф в розмірі 20% від суми кредиту, що складає 65831 грн. 38 коп., а також кредитор буде вимушений вдатись до примусового стягнення кредиту та заборгованості, у тому числі за рахунок автомобіля (а.с.95). Оскільки вказана вимога позичальником задоволена не була, з урахуванням умов п.п.3.2,3.3 кредитного договору та п.5.4 договору застави, ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. з заявою про вчинення виконавчого напису стосовно заставного майна. 03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1101, за яким було запропоновано звернути стягнення на автомобіль Volkswagen Tiguan та за рахунок коштів від реалізації вказаного автомобіля задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за невиплачену за період з 16.03.2015 року по 19.05.2015 року заборгованість у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 62459 грн. 66 коп.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати 6366 грн. 35 коп.; штрафу за порушення терміну повернення кредиту 65831 грн. 38 коп., суми кредиту 585689 грн. 81 коп., що становить 720347 грн. 20 коп. 25.08.2015 року державним виконавцем Кіровського ВДВС було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно пп.1.1,1,2 п.1 Глава 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 2.1. п.2 Глава 16 розділу ІІ зазначеного вище «Порядку…» визначено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно пп.3.1,3.2, п.3 Глава 16 розділу ІІ «Порядку…» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно \~до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, підставами для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з направленої на адресу позивача вимоги від 19.05.2015 року, в останній ставилось питання про дострокове повернення позивачем суми кредиту в сумі 26600,50 доларів США, що в еквіваленті становить 576565,84 грн.; несплачених чергових платежів (прострочених відсотків та простроченої суми основного боргу) в розмірі 62459,66 грн.; штрафних санкцій відповідно до умов п.8.3 кредитного договору в сумі 6366 грн. 35 коп. Також у вимозі позичальник повідомлявся про наступне застосування штрафу в розмірі 65831 грн. 38 коп. в разі невиконання вимоги. В поданій заяві про вчинення виконавчого напису від 28.07.2015 року, відповідачем пропонувалось звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, що утворилась за період з 11.04.2013 року по 19.05.2015 року в сумі 720347 грн. 20 коп., яка складається з заборгованості у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 62459 грн. 66 коп.; штрафних санкцій за вимоги щодо сплати 6366 грн. 35 коп.; штрафу за порушення терміну повернення кредиту 65831 грн. 38 коп., суми кредиту за офіційним курсом НБУ станом на день підготовки заяви в розмірі 585689 грн. 81 коп. (а.с.155). Суд відхиляє доводи позовної заяви в тій частині, що зазначена в вимозі від 19.05.2015 року сума заборгованості відрізняється від суми заборгованості, наведеній в заяві про вчинення виконавчого напису від 28.07.2015 року, оскільки ця обставина не свідчить про наявність спору, а пояснюється тим, що вказані суми відрізняються за рахунок визначення суми кредиту в гривневому еквіваленті за курсом гривні по відношенню до долару США на відповідний період, а також за рахунок включення до суми заборгованості штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 65831 грн. 38 коп., про нарахування якого відповідно до п.8.2 кредитного договору повідомлявся позичальник у вимозі від 19.05.2015 року. Також суд вважає безпідставними доводи позивача про незаконність вчинення виконавчого напису через неотримання ним досудової вимоги від 19.05.2015 року та до спливу 30 днів після отримання останньої вимоги від 16.07.2015 року. Так, з матеріалів справи вбачається, що вимога від 19.05.2015 року направлялась позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та була повернута з відміткою поштового відділення про невручення адресату за закінченням терміну зберігання та неявкою його для одержання, що свідчить про те, що повернення вимоги відбулось через неодержання її позивачем (а.с.96,97). Що стосується вимог від 03.06.2015 року, 17.06.2015 року, 03.07.2015 року та 16.07.2015 року, копії яких долучено позивачем до позовної заяви, то останні не містять підпису зазначеного в них керівника та печатки товариства (а.с.20-23). В звязку з цим, а також враховуючи заперечення представника ТОВ «Порше Мобіліті» щодо їх складання та направлення позивачу, суд не визнає вказані копії вимог належними та допустимими доказами. Безпідставними є і посилання позивача на неврахування при вчиненні виконавчого напису здійснення ним 19.05.2015 року платежу на погашення кредиту в сумі 100000 грн. (а.с.25), оскільки з зведеними обліковими виписками з рахунку від 19.05.2015 року та від 28.07.2015 року вбачається, що вказана сума була зарахована в погашення заборгованості за кредитом. З витребуваних судом матеріалів нотаріальної справи вбачається, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису надавались наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису від 28.07.2015 року, кредитний договір №50007447 від 11.04.2013 року та договір застави транспортного засобу №50007447 від 17.05.2013 року, а також зведені облікові виписки з рахунку [PERSON] від 19.05.2015 року та від 28.07.2015 року. Разом з тим, вказані зведені облікові виписки фактично містять відомості лише щодо сум та періоду нарахування та сплати платежів. При цьому, у виписці від 19.05.2015 року зазначено, що всього нараховано 388725,48 грн., сплачено 319899,47 грн., непогашена сума заборгованості 68826,01 грн. Згідно виписки від 28.07.2015 року зазначено, що всього нараховано 455579,96 грн., сплачено 319899,47 грн., непогашена сума заборгованості 135680,49 грн. Проте, вказані зведені облікові відомості не містять даних щодо залишку несплаченого тіла кредиту та нарахованих відсотків; зазначені в них суми відрізняються від сум, зазначених в заяві від 28.07.2015 року про вчинення виконавчого напису та у самому виконавчому написі. Відповідно до заяви про вчинення виконавчого напису та самого виконавчого напису загальна сума заборгованості, що включає в себе розмір несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 62459 грн. 66 коп.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 6366 грн. 35 коп.; штраф за порушення терміну повернення кредиту 65831 грн. 38 коп., становить 134657 грн. 39 коп. та відрізняється від суми заборгованості, вказаної у зведених облікових виписках. Таким чином відсутність в наданих нотаріусу документах розрахунку залишку заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, наявність суперечливих даних щодо сум заборгованості в заяві про вчинення виконавчого напису та у наданих до неї зведених облікових відомостях, свідчать про те, що представлені нотаріусу документи не відповідали вимогам «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 та положенням Глава 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, оскільки не підтверджували безспірність заборгованості боржника. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що з вказаних підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М., зареєстрований в реєстрі за №1101. Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з Товариства з обмеженою «Порше Мобіліті» на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved