Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 липня 2010 року в сумі 6557,09 грн., а також стягнути понесені ним судові витрати. Позивач вказував, що з відповідачем 02 липня 2010 року був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит в сумі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем [PERSON] зобов'язання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 6557,09 грн., яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник Пономаренко С.П. подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Раніше [PERSON] звертався до суду з заявою про намір надати копію вироку Жовтневого районного суду м. Харкова для підтвердження факту крадіжки у нього грошових коштів із банківської карти. В судовому засіданні встановлено наступне. Між позивачем і відповідачем 02 липня 2010 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку. Згідно з Анкетою-заявою кредитування здійснювалось з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за умовами якого [PERSON] зобов'язався проводити сплату щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Договором (п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг) встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов'язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 30 червня 2014 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 2395,61 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 2253,05 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем строків платежів за договором, [PERSON] також має сплатити на користь Банку штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 1120,00 грн. Але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача такої комісії в певному розмірі, та обов'язок відповідача сплатити таку комісію, позивачем суду не надані та в Заяві відсутні. В розрахунку заборгованості за вищезазначеним договором нарахована сума комісії зазначена у розмірі 1120,00 грн., але виходячи зі змісту виписки по основній картці договору № 5577 2129 1489 3055, такі платежі є штрафом за просрочку. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. До початку судового розгляду [PERSON] звернувся до суду з заявою про намір представити суду копію вироку Жовтневого районного суду м. Харкова для підтвердження факту крадіжки у нього грошових коштів із банківської карти в сумі 1900,00 грн., що виключає його відповідальність за невиконання договірних зобов'язань в цій сумі. Так, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 грудня 2010 року у справі № 1-1020/10 було встановлено факт крадіжки грошових коштів з кредитної карти відповідача № 5577 2129 1489 3055, та в рамках розгляду вищезазначеної кримінальної справи відповідачем [PERSON] було заявлено цивільний позов до підсудного [PERSON] про стягнення викрадених коштів в сумі 1900,00 грн. на його користь. Вироком суду позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі та стягнуто на його з [PERSON] 1900,00 грн. На виконання вироку суду [PERSON] отримав в суді виконавчого листа та пред'явив його до Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції з метою примусового виконання. Отже [PERSON], на думку суду, діяв саме як власник грошових коштів, які були викрадені, та які він має намір повернути шляхом стягнення з винної особи, [PERSON] Тому суд відкидає доводи відповідача про відсутність обов'язку повернення всієї суми заборгованості по кредиту та відсотках, та стягує з нього таку заборгованість. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 2395,61 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2253,05 грн. та фіксовану частину штрафу у розмірі 500,00 грн. Одночасно з цим, суд на користь позивача частково стягує з відповідача штраф (процентна складова) в сумі 232,43 грн., що дорівнює 5% від суми заборгованості за договором (2395,61 + 2253,05 = 4648,66 грн. х 5% = 232,43 грн.). Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому суд також стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 199,92 грн., які документально підтверджені.

Outcome: partial