Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.10.2013 року відповідач надав йому рахунок №1613 за повірку водолічильника Unimag TU-4-1,5 на суму 40 грн. 05.06.2014 року на його адресу відповідачем було надіслано повідомлення про заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 2087 грн. 67 коп. 24.09.2013 року звернувшись до відповідача на планову перевірку свого рахунку, йому повідомили, що борг становить 2087 грн. 67 коп. та виник через те, що в квітні 2012 року не була зроблена повірка водолічильника, в звязку з чим з серпня 2012 року по вересень 2013 року розрахунки проводились по нормам споживання. Посилаючись на те, що на теперішній час договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення з відповідачем не укладався, останній повідомлень на його адресу про необхідність повірки лічильника не направляв, неправильно визначив термін міжповірочного інтервалу, а також на те, що згідно діючого законодавства саме на відповідача покладено обовязок повірки водолічильника та оплати вартості повірки, позивач просив суд визнати незаконними дії відповідача про сплату рахунку №1613 за повірку лічильника в сумі 40 грн. та проплату чека від 19.11.2014 року по заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 2087 грн. 67 коп.; стягнути з відповідача на його користь завдані матеріальні збитки в сумі 2127 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що надаються відповідачем. За вказаною адресою прилад обліку водопостачання було опломбовано з 27.07.2005 року та складено акт про допуск в експлуатацію цього лічильника до 27.07.2008 року. 19.03.2009 року лічильник пройшов державну періодичну повірку та був опломбований 03.04.2009 року, про що також було складено акт з зазначенням допуску лічильника в експлуатацію до 19.03.2012 року. 19.03.2012 року державну періодичну повірку лічильника позивачем проведено не було та остання була виконана лише 12.10.2013 року. Повірка лічильника була здійснена позивачем за власний рахунок та останнім сплачено за неї 40 грн. В період з 19.03.2012 року по 12.10.2013 року нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення проводились відповідачем по кількості зареєстрованих осіб, без врахування показань лічильника. Розмір донарахованих сум склав 2087 грн. 67 коп., яка була сплачена позивачем. Пунктом 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлено, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим п.16 цих Правил. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Відповідно до п.2 ч.2 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. А відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Положенням ч.4 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті. Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо виконавцем послуг є водопостачальна організація, то її витрати, повязані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом квартирних лічильників холодної води повинні відшкодовуватись власником або балансоутримувачем цього будинку через оплату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Витрати на періодичну повірку включені до типового переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Пунктом 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній до 24.10.2014 року дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №532), передбачено, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями повірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджений Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до вказаного Типового переліку включена послуга періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Згідно з роз'ясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних послуг України від 30 жовтня 2013 року № 7/10-17047, якщо періодична повірка, обслуговуванні і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не входять до переліку послуг з утримання будинку та прибудинкової території, ці роботи оплачуються безпосередньо споживачем на підставі договору з уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення повірки метрологічним центром, територіальним органом або повірочною лабораторією підприємства чи організації. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, підприємства, які надають послуги населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинні додавати оплату такої послуги як періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії до тарифу на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Оплата споживачем цієї послуги повинна здійснюватись згідно з укладеним договором між виконавцем і споживачем. Відповідач як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення, контролює міжповіркові інтервали та інформує споживача про необхідність виконання періодичної повірки лічильника. Споживач, якщо ним не укладений договір з виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, самостійно виконує періодичну повірку та оплачує за виконані роботи спеціалізованим атестованим організаціям та підприємствам. В судовому засіданні позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів тому, що між ним та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також з Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради були укладені відповідні договори. А тому, в спірний період відповідач не повинен нести перед позивачем відповідальність з відшкодування понесених останнім витрат на повірку засобу обліку води в сумі 40 грн. Також суд вважає, що оскільки позивач засіб обліку після закінчення 19.03.2012 року строку повірочного інтервалу своєчасно на повірку не надав та остання була проведена лише 12.10.2013 року, відповідач обґрунтовано у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, здійснював нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення по кількості зареєстрованих в квартирі осіб, без врахування показань лічильника. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Заявляючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач будь-яких обґрунтувань позовних вимог в цій частині не навів та відповідних доказів заподіяння йому моральної шкоди, а також щодо існування небезпеки його життю та здоровю, не надав. Крім того, судом не встановлено факту протиправних дій відповідача та порушення прав позивача, як споживача послуг, що надаються відповідачем. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі за необґрунтованістю та не доведеністю позовних вимог належними доказами. Враховуючи, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, а також відмову в задоволенні позову, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed