Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 06.05.2014 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» був укладений Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ.6767419, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. 19.09.2014 року водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись у м.Львові по вул.Некрасова, 5А, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив з автомобілем [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, винуватцем якої було визнано відповідача у справі. 12.10.2015 року позивач на підставі страхового акту та розрахунку суму страхового відшкодування до нього, виходячи із Рахунки-фактури №4505 від 02.10.2014 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в розмірі 4\~185,00 грн. Так, зазначає що відповідач зобовязаний компенсувати позивачу суму виплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 4\~185,00 грн. Відтак просить стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 4\~185, 00 грн та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно Полісу АІ /6767419 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів у «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» був застрахований транспортний засіб Peugeot 307 XR д/н [NUMBER]. Строк дії договору було встановлено з 06.06.2014 року до 05.06.2015 року. Згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від 11.12.2014 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та отштрафовано на 340 грн. в дохід держави. Як вбачається з вказаної постанови [PERSON] 19.09.20147 року о 12 год. 15 хв. у по вул.Некрасова, 5а, керуючи автомобілем [NUMBER] не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв припаркований, завдавши автомобілю технічних ушкоджень. Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 19.09.2014 року, ТОВ «ОТП Лізинг» звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок спричиненої [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди. Згідно страхового акту №0238.609.15.01.01 від 12.10.15 року розрахунку страхового відшкодування до нього від 25.07.2014 року,\~\~вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля [NUMBER] складає 4185,00 грн. Згідно платіжного доручення № 16592 від 03.10.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування за автомобіль [NUMBER] в сумі 4\~185,00 грн. Ст. 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування»\~\~№ 85/96-ВР від 7 березня 1996 року\~встановлено, що до страховика, який виплатив страхове\~\~відшкодування\~\~за договором\~\~майнового\~\~страхування,\~\~в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищевикладене,\~\~з урахуванням того, що позивач, як страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування, має право зворотної вимоги\~\~до відповідача, який, згідно постанови суду, був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та спричиненні матеріальних збитків, які у добровільному порядку не відшкодував, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.\~\~ Крім того, згідно\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved