Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради та просив суд встановити факт проживання однією сім`єю, встановити факт родинних відносин, встановити факт та визнати право власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивача в позові вказує, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] , яка була на день смерті зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно, яке складається: з земельної ділянки площею 2,59 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, [PERSON] , [INFO] відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, яка залишилася після померлої [INFO] [PERSON] позивач, [PERSON] , 1984 року народження прийняв. Бабуся позивача [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак на день смерті фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із нею на день смерті проживав позивач, [PERSON] , який здійснював похорон, та обробляв прилеглу земельну ділянку будинку бабусі. Факт проживання спадкодавця, [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] та позивача, [PERSON] , 1984 року народження за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом депутата Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області та довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району, Одеської області. Також у зазначених акті депутата та довідці Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області вказано, що [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] і [PERSON] , 1984 року народження проживали на день смерті як бабуся та онук за адресою [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , 1984 року народження успадкував спадщину після смерті бабусі [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] , яка належала за законом його батькові [PERSON] , [INFO] , який не прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований за іншою адресою від спадкодавця, [ADDRESS] , а саме з 20.02.1996 року по 2020 рік. Таким чином [PERSON] , 1984 року народження є родичем ближчого ступеня споріднення щодо [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] . Батько позивача [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №124 від 21 листопада 1957 року є сином [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] . Позивач, [PERSON] , 1984 року відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №27 від 20 квітня 1984 року є сином [PERSON] , [INFO] , таким чином онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак у свідоцтві про народження [PERSON] (виданого повторно) серії [NUMBER] від 16 січня 2019 року, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в графі мати зазначено [PERSON] . У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 08 квітня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району, Одеської області померлу зазначено [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] це є таж сама особа. Земельна ділянка площею 2,59 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю, [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №371551, виданого 25 серпня 2005 року Кілійським районним відділом земельних ресурсів, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 25.08.2005 року за реєстровим №010552200156, кадастровий номер 5122381200:01:005:0073. Вказаний державний акт при житті спадкодавця було втрачено, таким чином правовстановлюючий документ, відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз`яснення, у якому приватний нотаріус роз`яснила, щодо не прийняття спадщини позивачем, [PERSON] , 1984 року після померлої [INFO] [PERSON] , та відсутності правовстановлюючого документа. Відповідно до чого рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом, немає. Вказане підтверджено у роз`ясненні приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця. Однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, позивач змушений звернутись до суду, за захистом своїх прав. Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги згоден у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.01.2019 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 124 - [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.1984 р. Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 27 - рос. « [PERSON] » та « [PERSON] »є батьками: « [PERSON] », [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.04.2009 р., Виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 18, [PERSON] , померла [INFO] . Факт проживання [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , 1984 року народження як бабусі та онука за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Актом депутата Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області Майларева Ю.Д. від 08.09.2020 року та довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району, Одеської області за вих.№ 610 від 09.09.2020 року. Земельна ділянка площею 2,59 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №371551, виданого 25 серпня 2005 року Кілійським районним відділом земельних ресурсів, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області 25.08.2005 року за реєстровим №010552200156, кадастровий номер 5122381200:01:005:0073. Як вбачається з інформаційного листа від 14.09.2020 р. № 97/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 62199409 від 26.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 62199390 від 26.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту проживання спадкодавця, [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] та позивача, [PERSON] , 1984 року народження за адресою: [ADDRESS] , встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , 1984 року народження, як між бабусею та онуком, встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,59 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер 5122310100:01:007:0075 - [PERSON] , яка померла [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved