Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та вказав, що сторони є подружжям з 22 червня 2010 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинені з грудня 2016 року з причини відсутності турботи, поваги, дружби та любові. На примирення не згоден, спору про поділ майна немає, дитини залишається мешкати з матір'ю. Вважає, що сім'я не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, телефоном просила про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, прізвище просила залишити шлюбне. Також просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним станом, на її утриманні перебуває малолітня донька. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України та вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Як вбачається з ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2010 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 47, свідоцтво [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається з довідки, [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи (а.с. 6). Згідно довідки від 7 липня 2017 року [PERSON] з грудня 2016 року мешкає окремо від [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 7). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них або їх дитини, що мають істотне значення, шлюб є добровільним, а тому позов підлягає повному задоволенню. Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При вирішенні питання щодо звільнення відповідача від сплати судових витрат суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСС України № 10 від 17 жовтня 2014 року, згідно якої при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати). Відповідно до приписів ст. 82 ЦПК України у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, наявності малолітньої дитини на утримання, суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати судових витрат у виді судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3 , 110 ч. 1, 111, 112, 113 СК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» та

Outcome: approved