Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку посилаючись на те, що 27 квітня 2001 року померла рідна бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 134759. При житті спадкодавця розпорядилась своїм майном та заповідала, щоб позивач після настання її смерті успадкував її право на земельну частку(пай), що підтверджується копією заповіту № 76 від 02 лютого 2000 року, який посвідчено [PERSON] сільською радою того ж дня. Право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) на час складання заповіту підтверджувалось сертифікатом про право на земельну частку(пай) у землях колективної власності КСП «Зоря». Ще спадкодавець заповідала, щоб [PERSON] успадкував її будинок в с. Надлак Новоархангельського, що підтверджується копією заповіту від 02 лютого 2000 року, який посвідчено [PERSON] сільською радою. Після смерті спадкодавця, позивачу був виданий Державний акт, належний померлій, серія ІІ-КР № 010426 про право власності на земельну ділянку № 68 площею 3,30 га виділену в натурі на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району, а заповіданий сертифікат про право на земельну частку(пай) у нього вилучили. При зверненні до нотаріальної контори йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку № 68 згідно державного акта серія ІІ-КР № 010426, оскільки державна реєстрації землі відбулася після смерті спадкодавця. Оскільки вирішити даний спір у добровільному порядку стало неможливо, то позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але просив слухати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Новоархангельському районі в судове засідання не зявився, але просив слухати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи ГУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено що, [PERSON] померла 27 квітня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 134759 /а.с.7/. Відповідно до копії заповіту від № 76 від 02 лютого 2000 року вона заповідала належну їй земельну частку (пай) [PERSON]. Крім того відповідно до копії заповіту № 75 від 02 лютого 2000 року /а.с.8/ померла заповідала позивачу спадкувати її будинок. На підставі рішення Новоархангельського суду від 17.04.2015 року /а.с15-16/ доведено, що [PERSON] діяв в межах поточного спадкового законодавства на час смерті спадкодавця і фактично прийняв у розпорядження і володіння її майно. Відповідно до копії державного акта серія ІІ-КР № 010426 померлій [PERSON] належить право приватної власності на земельну ділянку № 68 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території відповідача /а.с.13/. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок того, що заповіт посвідчений [PERSON] сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 02 лютого 2000 року за реєстром № 76 складений на сертифікат про право на земельну частку (пай), заповіт не змінено і не скасовано /а.с.14/, а після смерті [PERSON] на її імя була виділена земельна ділянка на підставі державного акта серія ІІ-КР № 010426 виданого [PERSON] сільською радою 08 червня 2001 року, що не відповідає заповіту і зареєстровано з порушенням норм земельного права /а.с.5/. Відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України(2001року) сертифікати на право на земельну частку(пай) отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі на місцевості відповідно до законодавства і є дійсним до виділення власнику земельної ділянки в натурі та видачі Державного акту на право власності на землю. Спадкодавця при своєму житті вчиняла вимогу на відведення землі в натурі на місцевості, але при житті не отримала державного акта на виділену земельну ділянку № 68. Відповідно до ст. 524 ЦК України(в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК України(в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 ЦУК України(в редакції 1963 року) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до частини 2 п. 4 Перехідних положень діючого Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Позивач є спадкоємцем по заповіту, він фактично прийняв заповідане йому майно, тому має право спадкувати належну спадкодавцю земельну ділянку № 68 площею 3,30 га, на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни призначення цієї землі. На підставі наведеного та

Outcome: approved