Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовною заявою, у якій просить: витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «УТН-ВОСТОК» на користь [PERSON] домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.\~Червоноармійська, 51а; визнати право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.\~Червоноармійська, 51а за [PERSON]; скасувати право власності ТОВ «УТН-ВОСТОК» на домоволодіння за адресою: м.\~Дніпропетровськ, вул. Червоноармійська, 51а. 22.03.2016р. та 12.04.2016р. судовий розгляд справи відкладався з огляду на відсутність доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання. У судове засідання 11.05.2016р. представник позивача не зявився, натомість звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Треті особи явку свого представника в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Звертаючись до суду з цим позовом позивач посилається на те, що 10.09.2007р. між ТОВ\~«НГК» ЮКАСС» в особі [PERSON] та ТОВ «УТН-ВОСТОК» в особі [PERSON] укладено Договір № С-152-07-07 купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою. На забезпечення виконання ТОВ «НГК» ЮКАСС» перед ТОВ «УТН-ВОСТОК» своїх обов'язків між [PERSON] та ТОВ «УТН-ВОСТОК» укладено Договір іпотеки від 28.09.2007р., згідно з п.3.1 якого предметом іпотеки було визначено домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, вул. Червоноармійська, буд. 51а, яке належало на праві власності [PERSON] згідно з Свідоцтвом про право власності від 18.05.1995р. У звязку з невиконанням умов договору приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис від 20.01.2009р. за № 191, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, вул. Червоноармійська, буд. 51а. За рахунок коштів, отриманих від реалізації домоволодіння, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ\~«УТН-ВОСТОК» за договором № С-152-07-07 на суму 238 456,56 грн. У період з 31.03.2009р. по 17.01.2012р. виконавчий напис було звернуто до виконання. 17.01.2012р. ТОВ «УНТ-Восток» за результатом проведених прилюдних торгів набуло право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червоноармійська, 51а, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги не відбулися, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за р.\~№ 442. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання виконавчого напису від 20.01.2009р. за №\~191 таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2015р. у справі №\~8/205/8/15 (2-1566/2011) за результатом розгляду заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2012р. за нововиявленими обставинами останнє рішення скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано виконавчий напис від 20.01.2009р. за № 191, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 22.12.2015р. За таких умов, позивач просить скасувати право власності ТОВ «УТН-Восток» на спірне домоволодіння, визнати право власності на нього за попереднім власником [PERSON] та витребувати таке домоволодіння на її користь з чужого незаконного володіння ТОВ «УТН-Восток». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. З аналізу викладеного вбачається, що право на судовий захист шляхом визнання права власності та витребування майна від особи, яка без належної правової підстави заволоділа майном, має власник такого майна. Водночас, згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, а згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності. Як вбачається з матеріалів справи, з 17.01.2012р. та на даний момент власником спірного домоволодіння є ТОВ «УТН-ВОСТОК» на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги не відбулися, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за р.\~№ 442, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно №51579410 від 13.01.2016р. Водночас, позивачем не заявлялись вимоги ні про визнання недійсним вказаного правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності ТОВ «УТН-ВОСТОК» на спірне домоволодіння, ні про скасування державної реєстрації такого права власності за ТОВ\~«УТН-ВОСТОК». Натомість одночасно з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності позивачем заявлено вимогу про скасування права власності ТОВ «УТН-ВОСТОК» на спірне домоволодіння. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З аналізу викладеного вбачається, що такий спосіб захисту порушеного права як «скасування права власності» не передбачено законом, а відтак є неналежним способом захисту прав позивача. У судовому засіданні 22.03.2016р. представнику позивача розяснювалось передбачене ст.\~31 ЦПК України право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а також змінити предмет або підставу позову, проте позивач чи його представник з відповідною заявою до суду не звертався. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачем вимог. Оскільки вимога про скасування права власності ТОВ «УТН-ВОСТОК» на спірне домоволодіння є неналежним способом захисту, тоді як вимоги про визнання недійсним правовстановлюючого документу відповідача та скасування державної реєстрації його права власності позивачем не заявлялись, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині вимоги про скасування права власності відповідача, а відтак на момент розгляду справи саме ТОВ «УТН-ВОСТОК» залишається власником спірного домоволодіння. За таких обставин, а також враховуючи, що вимоги про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, а також про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст.ст. 387, 1212 ЦК України може заявити лише власник майна, тоді як власником вказаного майна залишається саме ТОВ «УТН-ВОСТОК», у суду відсутні підстави для задоволення позову і у частині інших позовних вимог. З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст.\~88 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed