Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 1 квітня 2016 року між ПП «Торговий Дім Поляков» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання послуг, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): реалізація стратегії продажів і систем представлення інтересів замовника, тобто послуги за спеціальністю торгового представника. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем за вказаним Договором призвело до завдання позивачу збитків, які відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, а тому позивач просив суд стягнути з останнього на його користь суму завданих збитків в розмірі 18977 грн. 15 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, оглянувши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 1 квітня 2016 року між ПП «Торговий Дім Поляков» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання послуг, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): реалізація стратегії продажів і систем представлення інтересів замовника, тобто послуги за спеціальністю торгового представника. Даний факт підтверджується копією зазначеного договору №ГПД №176 від 01.04.2016 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень укладеного між сторонами договору №176 від 01.04.2016 року замовником послуг є позивач по справі, а виконавцем відповідач. Згідно із п.п. 2.1 розділу 2, п. 5.2 вказаного договору виконавець бере на себе відповідальність за повергнення від клієнтів коштів за товар у встановлені терміни. Виконавець несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за нанесення матеріальної шкоди та неправомірні дії щодо довіреного майна шляхом його привласнення, заволодіння і розкрадання в межах передбачених діючим цивільним, господарським, кримінальним законодавством. Внаслідок порушення зазначених умов договору відповідачем, позивачу були завдані збитки в розмірі 18977 грн. 15 коп., а саме: відповідач по справі згідно видаткових наданих отримав у позивача матеріальні цінності, але не передав їх контрагентам останнього. Даний факт підтверджується видатковими накладеними з особистим підписом відповідача про отримання матеріальних цінностей за номерами: АБЦ-044084 від 28.06.2016 року, АБЦ-044689 від 29.06.2016 року, АБЦ-046915 від 08.07.2016 року, АБЦ-045576 від 30.06.2016 року, АБЦ-041738 від 17.06.2016 року, АБЦ-042867 від 24.06.2016 року, АБЦ-042391 від 21.06.2016 року, та копіями довідок контрагентів позивача щодо не отримання зазначених в накладних матеріальних цінностей: від 24.08.2016 року, 07.08.2016 року, 08.09.2016 року, 29.08.2016 року, 28.08.2016 року, 24.08.2016 року, 29.08.2016 року. А також, зазначений факт підтверджується показами свідка [PERSON], який працює у позивача на посаді комірника і особисто передавав за вказаними видатковими накладними відповідачу матеріальні цінності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у порушення умов п.п. 2.1 розділу 2 та п. 5.2 договору, положень ст.ст. 901, 903 ЦК України, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, чим спричинив позивачу шкоду в розмірі 18977 грн. 15 коп. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду за договором №176 від 01.04.2016 року, яка на момент звернення до суду становить 18977 грн. 15 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. відповідно до наданого платіжного доручення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved