Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із вищевказаною позовною заявою, та в обґрунтування позову зазначає, що 14.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №38866, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 15150 грн. 00 коп. заборгованості. 25.10.2021 року на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №38866, що вчинено 14.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (ВП №67254408). Позивач заперечує проти існування заборгованості перед ТОВ «ФК «Кредит капітал» у розмірі 15150 грн. 00 коп., виконавчий напис вчинено з порушеннями діючого законодавства. Позивач впевнений, що нотаріус, в порушення вимог закону, не отримував від відповідача первинних документів, що підтверджують безспірність вимоги про стягнення заборгованості. Окрім цього, позивач не був належним чином повідомлений про наявність до нього письмової вимоги про усунення порушень фінансового характеру. Тому просить визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню, вчинений 14.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрований у реєстрі за №38866, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 15150 грн. 00 коп. заборгованості. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив зупинити стягнення за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрований у реєстрі за №38866, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 15150 грн. 00 коп. заборгованості, до набрання законної сили рішенням суду по справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.10.2021 заяву адвоката Недведського О.О. про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. зареєстрований у реєстрі за №38866, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 15150 грн. 00 коп. заборгованості, до набрання законної сили рішенням суду по справі. 09.12.2021 від представника відповідача надійшов Відзив на позову заяву, в якому зазначив, що Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. 29.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит» (далі - Кредитор, ТОВ «Глобал Кредит) та [PERSON] (далі - Позичальник), з другої сторони, було укладено Договір фінансового кредиту № 001/20/027398, відповідно до якого Позивачу були надані кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту - 3 950, 00 грн.; строк дії договору - 30 діб. Дата повернення - 30 березня 2020 р.; відсоткова ставка складає 2,00% за добу, що дорівнює 730, 00% річних, 2370,00 грн - в разі виконання позичальником зобов`язань у строк, передбачений п. 2.1. Договору. Розмір відсоткової ставки, а також пені та штрафних санкцій у разі прострочення зобов`язання передбачені п. п. 3.3.2, 3.3.3. Договору. Кредитним договором, що укладений з Позивачем чітко передбачено предмет договору, пункт 1.1. Кредитного договору №001/20/027398 від 29.02.2020 року вказує, що Кредитор надає Позичальникові фінансовий кредит у розмірі 3950,00 грн. на засадах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути його на умовах, що передбачені цим Договором. ТОВ «Глобал Кредит» свої зобов`язання перед Позивачем виконав в повному обсязі, надавши йому, відповідно до п 1.1. Кредитного договору кредит, в свою чергу Позичальник свої зобов`язання перед Кредитором не виконав, відповідно до умов Кредитного договору мав повертати кредитні кошти та сплатити інші платежі. 29.01.2021 між ТОВ «Глобал Кредит» та Відповідачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги № ГЛ/29-01 від 29.01.2021 р.. Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Відповідач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Глобал Кредит», в тому числі і до Позивача за кредитним договором. Договір фінансового кредиту №001/20/027398 від 29.02.2020 року був укладений між Позивачкою та ТОВ «Глобал Кредит» у електронній формі шляхом реєстрації на веб-сайті в мережі Інтернет https://globalcredit.ua та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора в порядку, передбаченому Законом України «Про електрону комерцію». Порядок надання Кредиту та підписання Електронного договору регулюється Правилами надання фінансових кредитів з використанням засобів електронного зв`язку товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит». Ці правила розміщені Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця, а також є доступними для ознайомлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі Заявки на кредит. Відповідно до п.6.6. Кредитного договору, Позичальник з типовим договором фінансового кредиту, правилами та умовами надання фінансових кредитів ознайомлений до підписання даного Договору. Договір фінансового кредиту №001/20/027398 від 29.02.2020 року є таким, що укладений у письмовій формі та відповідає вимогам законодавства. Укладаючи Кредитний договір Позивачка та ТОВ «Глобал Кредит» вчинили дії визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач підписав Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону). Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Позивача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за реквізитами платіжної картки вказаної Клієнтом в заявці. З дотриманням усіх умов пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, Відповідачем 11.05.2021 року, була подана заява на вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Остапенкові Євгенові Михайловичу. Відповідачем при подачі Заяви на вчинення виконавчого напису від 11.05.2021 року, вих.№286 було надано Виписку з особового рахунку за Кредитним договором №001/20/008307 від 22.01.2020 щодо грошових сум простроченої заборгованості та заборгованості за процентами, оскільки ці платежі є обов`язковими та мають безспірний характер. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №001/20/027398 від 29.02.2020 року було передано Відповідачу від первинного кредитора ТОВ «Глобал Кредит» згідно з Договором відступлення прав вимоги № ГЛ/29-01 від 29.01.2021 р. Тобто після отримання права вимоги до Позивача, Відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Також просить відмовити у стягненні правничої допомоги, оскільки стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження правничої допомоги. У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 25.10.2021 року на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №38866, що вчинено 14.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (ВП №67254408). За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Враховуючи, що дослідити документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, та встановити безспірність заборгованості станом на час вчинення останнього суду не вдалося за можливе, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується: договором про надання правової допомоги від 27.09.2021 року; Додатком до Договору від 27.09.2021; квитанцією №7494094 від 10.11.2021 про сплату 4500 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 4500 гривень 00 копійок. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 454,00 грн. за заяву про забезпечення позову. Зважаючи на викладене, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 454,00 грн. за заяву про забезпечення позову.

Outcome: approved