Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив зняти арешт нерухомого майна, котре належить її чоловіку, [PERSON]. В обґрунтування позову посилалась на наступне. Позивачці і її чоловіку [PERSON], [INFO], на праві власності належить квартира за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського 102, кв. 212, на підставі свідоцтва про права власності на житло від 27.03.2000 року, виданого згідно з розпорядженням УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 27.03.2000 року №148474, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-19432, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» реєстраційний № 44 - crop. 124 - кн. 363 пр. [PERSON] 07 жовтня 2017 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖД №502610 виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.10 2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті чоловіка є його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №280022, видане п. Великолинське, Овідіопольського району. Одеської області 16.08.1972 року. В визначений ст. 1270 ЦК України строк, позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою при попередній перевірці відомостей про арешти та заборони була виявлена інформація в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (що діяв до 01.01.2013 року), відповідно до якої на все майно [PERSON] накладений арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3916787, зареєстрований 19 жовтня 2006 року реєстратором: Друга сімферопольська державна нотаріальна контора (запис перенесено до Спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13 серпня 2014 року під номером 6657102). В звязку з цим, нотаріус порекомендувала [PERSON] звернутися до суду для виключення запису про арешт, що цей запис не відноситься до особи та майна спадкодавця. При цьому, в Реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна не можливо ідентифікувати особу [PERSON], оскільки не зазначено, рік народження, місце народження, ідентифікаційний номер. Як стверджує позивачка, її чоловік [PERSON], ніколи не проживав в [INFO]. Враховуючи що, арешт майна було накладено помилково то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту майна [PERSON], а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав на наполягав на його задоволенні. (а.а. 24). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду спраив до суду не звертався. (а.с. 25). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] на праві власності належить квартира за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольського 102, кв. 212 на підставі свідоцтва про права власності на житло від 27.03.2000 року, виданого згідно з розпорядженням УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 27.03.2000 року №148474, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-19432, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» реєстраційний № 44 - crop. 124 - кн. 363 пр. (а.с. 6). [PERSON] 07 жовтня 2017 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖД №502610 виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.10 2017 року. (а.с. 5, на звороті). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті чоловіка є його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №280022, видане п. Великолинське, Овідіопольського району. Одеської області 16.08.1972 року. (а.с. 5). В визначений ст. 1270 ЦК України строк, позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою при попередній перевірці відомостей про арешти та заборони була виявлена інформація в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (що діяв до 01.01.2013 року), відповідно до якої на все майно [PERSON] накладений арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3916787, зареєстрований 19 жовтня 2006 року реєстратором: Друга сімферопольська державна нотаріальна контора (запис перенесено до Спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13 серпня 2014 року під номером 6657102). В звязку з цим, нотаріус порекомендувала [PERSON] звернутися до суду для виключення запису про арешт, що цей запис не відноситься до особи та майна спадкодавця. (а.с. 7,8). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~386,\~381 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки зазначений арешт порушує її права.

Outcome: approved