Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5621,47 гривні та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.08.2015 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №242-168, відповідно до умов цього договору банк надав йому кредит в розмірі 35 000грн. на 26 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13.08.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25 % річних ( п.2.2. та п. 2.4.1. кредитного договору). Разом з тим, відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 972 грн. та сплачувати відсотки щомісячно шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує і станом на 12.12.2016 року заборгованість відповідача становить 5621,47 грн.., з яких : залишок прострочених платежів по кредиту - 4454,24 грн.; залишок прострочених платежів по відсотках 5,92 грн.; сума нарахованої пені по відсотках 891,96 грн.; розмір інфляційних втрат - 26,56 грн.; розмір 3 % річних -113,96 грн.. Разом з тим, ризики неналежного виконання позичальником умов кредитного договору банком були застраховані відповідно до Договору добровільного страхування кредитів №1/16 від 01.03.2016 року. Відповідно до договору страхування ТзОВ « Страхова компанія «Кредо» виплатила Банку страхове відшкодування в розмірі 16332,88 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суду причини неявки, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 14.08.2015 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON], як фізичною особою було укладено кредитний договір №242-168, за яким відповідач отримав 35000 грн. на купівлю вікон шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ПП. [PERSON], зі строком повергнення не пізніше 13 серпня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних за п.2.2. та п.2.4.1. кредитного договору, пеню ( п.8.2). Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, зокрема рівними частинами в розмірі 972 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа наступного за звітним, починаючи з вересня 2015 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, використовуючи право договірного списання коштів ( п.п..3.3.2, 3.3.3). Відповідно до п.6.2. вказаного вище договору відповідач зобов'язаний сплачувати банку грошові кошти у вигляді процентів за перевищення витратного ліміту, процентів за користування кредитом, інших сум платежів, що підлягають сплаті згідно з тарифами та умовами договору, в сумі заборгованості за овердрафтом та основною сумою кредиту тощо. У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] не виконав взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 12.12.2016 року заборгованість відповідача становить 5621,47 грн.., з яких : залишок прострочених платежів по кредиту -4454,24 грн.; залишок прострочених платежів по відсотках 5,92 грн.; сума нарахованої пені по відсотках 891,96 грн.; розмір інфляційних втрат - 26,56 грн.; розмір 3 % річних -113,96 грн.. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 5621,47 грн.. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1378 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved