Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 22 жовтня 2014 року в.о. ректора Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі Гвоздецьким В.Д. було підписано наказ № 679 «Про внесення змін до штатного розпису Університету». Позивач зазначив, що відповідач - ректор Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі Гвоздецьким В.Д. не мав права підписувати зазначений наказ, оскільки такий являється продовженням корупційної діяльності відповідача і за допомогою такого наказу останній розправився особисто з ним - позивачем по справі. Позивачем в судовому зсіданні було підтримано вимоги позовної заяви з обставин викладених у тексті позову. Зокрема позивач зазначив, що він 23 грудня 2014 року був звільнений з Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Вважає, що саме ректор Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі Гвоздецький В.Д. є належним відповідачем по справі. Позовних вимог до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі він не висуває. Просить суд ухвалити рішення, яким призупинити дію наказу № 679 «Про внесення змін до штатного розпису Університету» до закінчення розгляду у судових інстанціях кримінальних правопорушень вчинених службовими особами Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, внесених до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100060002164. Відповідач - ректор Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі Гвоздецький В.Д. в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а тому суд з врахуванням обставини наявності належного повідомлення відповідача та заслухавши думку позивача який заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача вважає за можливе ухвалити рішення по справі за наявними та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Український державний університет фінансів та міжнародної торгівлі, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що позивача у зв'язку із скороченням було 23 грудня 2014 року звільнено з посади доцента кафедри і станом на дено розгляду справи останній в університеті не працює. Заслухавши позивача, представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Сторонами спору не заперечується, що [PERSON] працював на посаді доцента кафедри Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі і 23.12.2014 року був звільнений у зв'язку із скороченням штатів. З матеріалів справи вбачається, що звільненню [PERSON] передувало винесення наказу № 679 «Про внесення змін до штатного розпису Університету». Позивачем не висувається вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 679 «Про внесення змін до штатного розпису Університету», а тому суд розглядаючи дану справу в межах заявлених вимог [PERSON] і на підставі наявних доказів враховує, що зазначений наказ станом на день розгляду справи у встановлений законом спосіб не скасований, є чинним і позивачем не оспорюється. Суд розглядаючи справу в межах пред'явлених позовних вимог, не вдається до оцінки законності винесеного наказу та не надає оцінку правомірності винесення такого. Легітимність такого, в ході розгляду справи судом не оцінювалась, оскільки така вимога позивачем не ставилась, а тому суд з врахуванням правил ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду цивільних справ в межах заявлених позовних вимог не має підстав для вирішення такого питання по суті. На погляд суду вимоги [PERSON] про необхідність призупинення дії наказу № 679 «Про внесення змін до штатного розпису Університету» не ґрунтується на вимогах закону. Зазначений наказ станом на день розгляду справи є фактично виконаним, шляхом застосування до позивача [PERSON] скорочення та звільнення останнього із займаної посади, а тому на погляд суду такий наказ і фактично і фізично відбувся та досягнув мети його винесення, і станом на день розгляду справи не діє в силу його фактичного виконання(в частині скорочення з 16 жовтня 2014 року посади [PERSON]), а тому і підстав для його призупинення немає. Також суд вважає необхідним зазначити, що позивачем пред'явлено позовні вимоги не до тієї особи, яка має відповідати за даним позовом. З матеріалів справи та пояснень позивача і представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору встановлено, що [PERSON] фактично перебував у трудових відносинах із Українським державним університетом фінансів та міжнародної торгівлі, і саме дана юридична особа, як роботодавець позивача повинна нести відповідальність за вимогами останнього про призупинення дії наказу Університету. Позивач наполягав на тому що відповідачем по даному спору є саме ректор Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі Гвоздецький В.Д., який як встановлено з пояснень сторін є керівником установи роботодавця і не являється її власником, а тому суд вирішуючи спір з врахуванням принципу диспозитивності сторін позбавлений можливості замінити неналежного відповідача на особу яка має відповідати за даним позовом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed