Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21.03.2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1103/0311/00-007, згідно умов якого, відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 6020 грн. 69 коп. зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 25% річних на строк з 21.03.2011 по 21.02.2016. Рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ «Сведбанк». 14.08.2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Омега Банк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги за кредитними договорами. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 05.06.2015 року у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4950 грн. 32 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року підсудність вказаної цивільної справи визначено Печерському районному суду м. Києва. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розповсюдження інформації на сайті суду. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 21.03.2011року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1103/0311/00-007, згідно умов якого, відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 6020 грн. 69 коп. зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 25% річних на строк з 21.03.2011 по 21.02.2016 (а.с. 9-14). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 6020 грн. 69 коп. Рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ПАТ «Сведбанк» (а.с. 20-21). 14.08.2013року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно умов якого ПАТ «Омега Банк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги за кредитними договорами (а.с. 22-27). Як вбачається з витягу Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Омега Банк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №1103/0311/00-007, укладеного 21.03.2011 року з [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.1.1. кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплати процентів за попередній місяць, нарахованих відповідно до п. 2.2. договору до 21 числі кожного місяця. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору проценти нараховуються виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п. 1.5. договору та фактичної кількості днів користування кредитом, на непогашену суму кредиту, починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів за користування кредитом за кількість днів у місяці приймається 30, а за кількість днів у році приймається 360. Відповідно до п. 5.1. договору у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань передбачених договором Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку передбаченому п. 5.2. договору. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, зокрема: з погашення суми кредиту, процентів відповідачем [PERSON] не були виконані, в зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, заборгованість за вищезазначеним договором про надання кредиту станом на 05.06.2015 року становить 4950 грн. 32 коп., в тому числі: 3263 грн.77 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 988 грн. 37 коп. - несплачені відсотки за користування кредитом, 681 грн. 82 коп. - пеня, 16 грн. 36 коп. - 3% річних за простроченою заборгованістю по процентам (а.с. 15-16). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, факт порушення відповідачем умов кредитного договору в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved