Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2006 року, що був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що був зроблений актовий запис №784. Від вказаного шлюбу мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і між ними немає взаємного порозуміння. Крім того, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, народжених в спільному шлюбі в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50%розміру прожиткового мінімуму на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, та не приймає участі у їх вихованні. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частин всіх видів доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2006 року, що був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №784. Від даного шлюбу мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Судом встановлено, що сім`ю зберегти неможливо, на думку сторін, примирення неможливе, подружжя мешкає тривалий час, окремо, і подружні відносини не підтримуються, та спільне господарство не ведеться, тривалий час, неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач участі у вихованні неповнолітніх дітей, не приймає, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягають повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є працездатним, інших осіб не має на утриманні, має змогу та зобов`язаний утримувати і неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від цього шлюбу, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене в позовній заяві позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved