Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Іскра» з 01.10.1991року. на даний час відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Згідно ордера № 12 від 30.05.1996 року адміністрацією позивача відповідача було поселено в гуртожиток, що знаходиться у [ADDRESS] та належить на праві власності позивачу, на одне ліжко-місце. З 09.08.2001 року відповідач прописана в цьому гуртожитку. Станом на день подання позову відповідач проживає та повністю займає в гуртожитку кімнату [NUMBER], яка розрахована на два ліжко-місця. Гуртожиток по [ADDRESS] розрахований на 518 ліжко-місць та має статус гуртожитку для проживання одиноких громадян, які займають приміщення, шо знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах. Позивач неодноразово в усному та письмовому порядку звертався до відповідача з вимогою звільнити одне самовільно зайняте нею ліжко-місце в кімнаті [NUMBER] та не чинити перешкод у вселенні позивачем на це ліжко-місце іншого потребуючого житла працівника. Проте відповідач жодним чином не відреагувала на зазначені вимоги, продовжує повністю займати два ліжко-місця в кімнаті [NUMBER], не надає доступу до кімнати, чим чинить позивачу перешкоди в поселенні свого працівника на вільне ліжко-місце в спірній кімнаті гуртожитку, оскільки адміністрація позивача позбавлена можливості вирішити питання видачі ордера на друге ліжко-місце в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку та вселити на це місце іншого працівника ПАТ «Іскра». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що 30.05.1996 року позивачем було видано відповідачу ордер № 12 на ліжко-місце у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], згідно з яким відповідача поселено за вказаною адресою і де відповідач проживає по даний час. 01.10.2001 року відповідач набула статусу особи, яку з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено, оскільки пропрацювала у позивача, який надав їй жилу площу в гуртожитку, десять років. [INFO] у відповідача народився син [PERSON], якого відповідач, не маючи у власності іншого житла, поселила разом з собою з народження. Після народження [PERSON] потреба у мінімальній житловій площі у відповідача зросла до розміру не менше 12 квадратних метрів. [INFO] у відповідача народився син [PERSON], якого відповідач, не маючи у власності іншого житла, поселила разом з собою з народження та потреба у мінімальній житловій площі у відповідача зросла до розміру не менше 18 квадратних метрів. Законом України «Про охорону дитинства», ЖК України встановлено, що діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з наймачем, а згоди власника на вселення неповнолітніх дітей до батьків, чи до одного з них не потрібно. Після народження другої дитини, [PERSON], співмешканка відповідача по кімнаті орієнтовно 2 роки назад переселилась в інше житлове приміщення. Таким чином, у жилому приміщенні, в якому проживало два наймачі, звільнилось неізольоване жиле приміщення, яке відповідно до ст. 54 ЖК України повинно надаватись відповідачу, що практично і відбулось. Всупереч даним нормам закону позивачем вчиняються дії по вселенню в кімнату, розраховану на 2 ліжко-місця, де проживає відповідач разом з двома неповнолітніми дітьми сторонніх осіб, внаслідок чого площа кімнати на одну особу зменшиться, що значно погіршить житлово-побутові умови проживання неповнолітніх дітей. Також, зазначав, що до відповідача не звертались посадові особи позивача та не надавали ордер для вселення будь-яких осіб на ліжко-місце в кімнату [NUMBER]. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Іскра» та працює на даному підприємстві на посаді контролера деталей та приладів. Зазначене підтверджується довідкою ПАТ «Іскра» від 05.08.2013 року № 417/123. 30.05.1996 року позивачем було видано відповідачу ордер № 12 на зайняття ліжко-місця в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS], згідно з яким відповідача поселено за вказаною адресою і де остання проживає по даний час в кімнаті [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про право власності № С-02909, виданого управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 23.02.2009 року, гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить позивачу на праві приватної власності та розрахований на 518 місць. Позивачем в позовній заяві стверджується, що відповідачем чиняться перешкоди в поселенні інших працівників ПАТ «Іскра» на вільне ліжко-місце до кімнати [NUMBER] гуртожитку, оскільки вона повністю займає два ліжко-місця в спірній кімнаті, не надає доступу до кімнати та адміністрація позивача позбавлена можливості вирішити питання видачі ордера на друге ліжко-місце в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку через його зайнятість. Порядок надання жилої площі в гуртожитках та користування нею врегульовано главою 4 ЖК УРСР та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208. Згідно зі ст. 128 ЖК УРСР та п. 9 Примірного положення про гуртожитки порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Статтею 129 ЖК УРСР та п. 10 Примірного положення про гуртожитки визначено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. За наведених обставин, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. З матеріалів справи вбачається, що на другому ліжко-місці в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] у м. Львові проживала [PERSON], яка на підставі її зави від 27.01.2010 року була переселена в іншу кімнату даного гуртожитку. Вказана обставина визнана сторонами в ході розгляду справи, а тому в силу приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що після виселення [PERSON] з ліжко-місця в спірній кімнаті грутожитку позивачем не видавались ордери будь-яким особам на зайняття цієї жилої площі. Відтак, спірна жила площа, а саме друге ліжко-місце в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] у м. Львові, є вільною в розумінні положень п. 10 Примірного положення про гуртожитки. Суд не приймає до уваги твердження позивача стосовно зайняття відповідачем другого ліжко-місця в спірній кімнаті, оскільки порядок надання жилої площі в гуртожитку в даному випадку дотримано не було, відповідачу не надавався спеціальний ордер на зайняття цього ліжко-місця. Будь-яких перешкод в прийнятті адміністрацією та профспілковим комітетом ПАТ «Іскра» спільних рішень про надання спірної жилої площі в гуртожитку та видачі на підставі цих рішень спеціальних ордерів відповідачем не вчиняється. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Жодних доказів прийняття адміністрацією та профспілковим комітетом ПАТ «Іскра» рішень про надання права на зайняття спірної жилої площі в гуртожитку та видачі на підставі таких рішень спеціальних ордерів працівникам підприємства, як і вчинення відповідачем перешкод таким особам у вселенні на ліжко-місце в спірній кімнаті, позивачем суду не надано. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість вимог позивача та необхідності відмови в їх задоволенні за безпідставністю. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed