Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на ту обставину, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 16.09.2013 року. У 2009 році був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2009 року № 124 о/с. Пригуза Роман Сергійович отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на Одеській залізниці відповідно до наказу університету від 29.06.2013 року № 92 о/с. Згідно наказу УМВС України на Одеській залізниці від 11.09.2013 року № 97 о/с на підставі рапорту про звільнення за власним бажанням, [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж». Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідач з часу звільнення, з 16.09.2013 року по теперішній час, добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання. Зальна сума витрат склала 53\~917,24 грн. У звязку з викладеним просить стягнути з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання у розмірі 53\~917,24 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства. З наказу від 10.08.2009 року № 124 о/с вбачається, що [PERSON], відповідно до вимог наказу МВС України від 04.11.2008 року № 568 та протоколу засідання приймальної комісії Одеського державного університету внутрішніх справ від 27.07.2009 року був зарахований курсантом 11-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання з підготовки фахівців освітньо-кваліфіційного рівня «бакалавр» у галузі «Право», за напрямом підготовки «Правознавство» Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, з 10.08.2009 року, з присвоєнням спеціального звання «рядовий міліції». 08.09.2009 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] був укладений договір № 208/09 про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. П.2.3.6 вказаного договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, особа зобовязана відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П.3.2 цього ж договору визначено, що відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку. [PERSON] відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 16.09.2013 року. На підставі наказ університету від 29.06.2013 року № 92 о/с після отримання диплому фахівця [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на Одеській залізниці. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З наказу УМВС України на Одеській залізниці від 11.09.2013 року № 97 о/с вбачається, що на підставі рапорту про звільнення за власним бажанням, [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж». Таким чином, відповідачем було порушено зобовязання передбачене умовами договору п. 2.3.6, а саме: не перебування на службі в органах внутрішніх справ по закінченню навчання трирічного терміну. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно до Статуту, затвердженого наказом МВС України від 15.05.2012 року № 429, Одеський державний університет внутрішніх справ діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів на утримання відповідача. З довідки № 335 від 08.09.2016 року Одеського державного університету внутрішніх справ вбачається, що фактичні витрати, повязані з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007 року № 313 за період з 15.08.2009 року по 27.06.2013 року становить 53\~917,24 грн., а саме: грошове забезпечення - 13151,49 грн.; нарахування на заробітну плату 3763,88 грн.; речове забезпечення 3750,00 грн.; харчування 20816,45 грн.; комунальні послуги 12435,42 грн. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати ОДУВС фактично понесені витрати на підготовку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним позовні вимоги ОДУВС задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на навчання у розмірі 53\~917,24 грн. Також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved