Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано; від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] і згідно судового наказу виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 17.08.2018 року, на її утримання позивачем сплачуються аліменти у розмірі ј частини його заробітку. Крім того, з відповідачем [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , на утримання якої позивачем також сплачуються аліменти згідно судового наказу виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області 28.09.2020 року, у розмірі ј частини його заробітку. Таким чином, з його заробітку утримується Ѕ частина на утримання двох дітей. На даний час він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , яка є третьою особою в даній справі. Від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] здійснює догляд за малолітньою дитиною та отримує допомогу на утримання дитини в розмірі 860 гривень щомісяця. Отже, отриманого нею доходу та заробітної плати, отриманої ним після відрахування аліментів не вистачає на достатній рівень життя. Таким чином, виходячи з рівності обов`язку обох батьків по утриманню дитини, вважає за можливе зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] , з ј до 1/8 частини його заробітку. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 23.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 15.03.2021 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з відсутністю даних про належне сповіщення відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. 24.03.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача [PERSON] не визнає з підстав, викладених у відзиві. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Згідно поданої нею заяви, просить розглядати справу у її відсутність, з урахуванням поданого відзиву. Відповідач [PERSON] своїм правом надання відзиву не скористалася. В судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити в їх задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю позову. При цьому зазначила, що позивачем надано неправдиві відомості про його доходи, а також те, що позивач має два автомобіля. Доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надала. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої нею заяви, просить слухати справу у її відсутність. Вислухавши в судовому засіданні представника позивача - адвоката Митошоп С.В., відповідача [PERSON] , вивчивши письмові матеріали справи та заяви по суті справи, що були надані сторонами, суд дійшов наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі судового наказу виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 17.08.2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно судового наказу виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області 28.09.2020 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої [PERSON] , - останній зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входить співмешканка [PERSON] і син [PERSON] . Згідно довідки про доходи [PERSON] , - з його заробітної плати утримуються аліменти на користь [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивача до суду з цим позовом стало те, що в нього з`явилася ще одна дитина, в зв`язку з чим визначені судом аліменти на користь відповідачів, позбавляють його та його новостворену сім`ю права на достатній рівень життя. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, - мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, з урахуванням поданого відповідачем [PERSON] відзиву та заперечень відповідача [PERSON] під час судового розгляду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачів - [PERSON] і [PERSON] , призначивши стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини на користь кожної, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує роз`яснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI). У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 454 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial