Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 212 484 гривень 13 копійок, а також судовий збір в розмірі 2 124 гривні 84 копійки, зазначивши, що 21 березня 2008 року між ВАТ «АБ «Бізнес стандарт», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір № КФ (03) 63-08, та відповідачу наданий кредит у розмірі 220 000 грн., строком користування до 20 березня 2018 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконував неналежним чином, в результаті чого за ним утворилась заборгованість станом на 10.08.2015 року в сумі 212 484 гривні 13 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 21.03.2008 року ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № КФ (03) 63-08, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення споживчих потреб у розмірі 220 000 грн. з розміром плати за користування кредитом 17 % річних, терміном до 20.03.2018 року. (а.с.6). Відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.09.2008 року було змінено розмір плати за користування кредитом на 21 % річних (а.с.9). Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути банку кредит не пізніше термінів, передбачених графіком погашення кредиту, а також оплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі та порядку визначеному графіком (додаток 1 до кредитного договору). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 8.1 кредитного договору позивач має право достроково стягнути суму виданого кредиту, відсотків за користування кредитом, у випадках порушення позивальником умов договору, відхилення від банківського контролю, погіршення фінансового стану позичальника, виникнення у позичальника простроченої заборгованості понад п'ять днів. Станом на 10.08.2015 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 212 484,13, в тому числі: -заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) - 93 523,00 грн.; -заборгованість за відсотками ( втому числі прострочені) - 35 532,43 грн.; -пеня за період з 12.08.2014 року по 11.08.2015 року - 83 428,70 грн.; З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості з а кредитним договором в сумі 212 484 гривні 13 копійок, а також судовий збір в розмірі 2 124 гривні 84 копійки.

Outcome: approved