Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24.11.2017 року йому стало відомо, що за заявою відповідача 01.12.2016 року приватним нотаріусом Завалієвим А. А. вчинено виконавчий напис, яким стягнено з позивача 17492, 88 коп. Оскільки позивач не укладав з відповідачем жодного кредитного договору, проти виконавчого напису заперечує та просить суд визнати останній таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв'язку з чим йому було роз'яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Треті особи неодноразово повідомлялися судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв'язку з чим було роз'яснено право на подання пояснень на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів справи встановлено, що 01.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON], [INFO], невиплачених в строк грошових коштів в сумі 17492,88 грн. відповідно до умов кредитного договору від 13.03.2012 року (а.с. 7). Також встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявою про надання йому інформації щодо кредитних правовідносин та копії кредитного договору, згідно якого в позивача виникла заборгованість (а.с. 9), однак інформація щодо отримання відповіді на заяву суду не надана, крім того, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження існування між сторонами кредитних правовідносин, зокрема, доказів існування кредитного договору. Ухвалою суду від 05.04.2018 року судом в порядку ч. 4 ст. 81 ЦПК України зобов'язано Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» в особі Криворізької філії ПАТ «ПриватБанк» надати оригінал або належним чином завірену копію кредитного договору від 13.03.2012 року, укладеного між [PERSON], [INFO] та ПАТ КБ «ПриватБанк». На виконання вказаної ухвали відповідачем надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Однак, у вказаній заяві відсутні будь-які відомості про надання позивачу кредитних коштів, видачу картки, відкриття рахунку зі встановленим кредитним лімітом, умов повернення отриманих коштів, тощо. Крім того, позивачем разом з позовною заявою, тобто в належний строк, подано клопотання про витребування доказів, а саме - витребувати у приватного нотаріуса Завалієва А. А. копії документів на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис. Судом неодноразово надсилалась ухвала про витребування вказаних документів, однак ухвала повернулась без виконання - для уточнення адреси. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Так, суд неодноразово інформував третю особу про необхідність виконання ухвали суду про витребування доказів на відому адресу місця перебування приватного нотаріуса. Водночас, відповідачем не було надано жодних заперечень, письмових пояснень та документів з метою спростування позовних вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. В матеріалах справи відсутні докази вручення повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, що є порушенням п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Крім того, позивачем зазначено, що договору між відповідачем ПАТ «ПриватБанк» та ним укладено не було. На вимогу суду до третьої особи надати відповідні документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис - вказану вимогу не виконано. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, «у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази учинення цих дій або наявності певної події. Уразі не надання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою». У зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази укладання між позивачем та відповідачем кредитного договору, отримання позивачем кредитних коштів, суд вважає доведеною обставину на яку посилається позивач, а саме - відсутність такого договору. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов'язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved