Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він та його дружина [PERSON] зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS], та [PERSON], як споживач природного газу, житлове приміщення якого обладнане, лише, однією газовою плитою для приготування їжі, споживав та вів розрахунок за спожитий газ відповідно до норм встановлених діючим законодавством України. 11.10.2016 року працівники БЦ ФЕГГ самовільно без письмової згоди правління ОСББ «Галактика», встановили загально-будинковий вузол обліку природного газу. Позивач зазначає, що до листопада 2017 року об'єми спожитого газу були в межах норми споживання по нормам 5,4 кубічних метра на одну зареєстровану особу, в подальшому розмір об'ємів споживання газу та оплата за нього по показникам загальнобудинкового вузла обліку газу почали збільшуватись та виявились неспівмірними з оплатою по нормам споживання. Позивач зазначає, що працівники відповідача БЦ ФЕГГ в незаконний спосіб встановили загально-будинковий вузол обліку природного газу, що змушує позивача оплачувати послуги без урахування спожитих об'ємів газу, нав'язує умови надання послуг, які не передбачені договором, та своїми діями порушують права позивача, як споживача відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, позивачу було відмовлено у встановленні безкоштовного газового лічильника в його квартирі, та в перерахунку нарахованих обсягів природного газу з 01.11.2017 р. А тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати такі дії відповідачів неправомірними і зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення в частині нарахувань позивачу плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу, просив зобов'язати провести перерахунок вартості природного газу згідно норм споживання з 01.11.2017 року і в подальшому проводити нарахування плати за спожитий газ згідно норм, до моменту встановлення квартирного лічильника обліку газу та зобов'язати відповідача встановити безкоштовно в квартирі [ADDRESS] лічильник обліку природного газу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не направили своїх представників, про день та час розгляду даної справи були повідомлені належно, відзив чи клопотання не подали. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS]. За даною адресою на ім'я дужини позивача [PERSON] відкрито особовий рахунок абонента. Як зазначив в судовому засіданні позивач, що його дружина [PERSON] є власником цієї квартири. Судом встановлено, що 21.01.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Київоблгаз» в особі Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання. Як встановлено судом, 11.10.2016 року працівниками БЦ ФЕГГ, було встановлено загально-будинковий вузол обліку природного газу в будинку де мешкає позивач. Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 03.05.2018 року № КV 20.3-ЛВ-5609-0518 за підписом начальника Білоцерківської філії ПАТ «Київоблгаз» Савельєва І.В. позивачу було повідомлено, що згідно роз'яснень НКРЕКП №2475/16.1.1/7-18 від 13.03.2018р., у разі встановлення будинкового лічильника природного газу комерційний облік природного газу споживачам вважається забезпеченим згідно із Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». (а.с.18). Також, згідно листа від 16.08.2018 року № КV-20.4-Лв-10564-0818 за підписом начальника Білоцерківської філії ПАТ «Київоблгаз» Савельєва І.В., щодо перерахунку обсягів природного газу, позивачу було повідомлено, що по особовому рахунку [NUMBER] згідно бази даних зареєстровано 2 особи. Для користування послугою газопостачання приміщення обладнане ПГ у квартирах будинку [ADDRESS] газ використовується для приготування їжі, тобто встановлені плити, у більшості мешканців газові лічильники відсутні. Тому Білоцерківська філія ПАТ «Київоблгаз» відповідно до Кодексу газорозподільних систем, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», роз'яснень НКРЕКП від 02.06.2016 року №5524/16.1.1/7-16 «Щодо забезпечення обліку природного газу населення» встановила на будинку де мешкає позивач комерційний загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Відповідач вказував, що відповідно постанови Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002 року нарахування обсягу газу в квартирах, які не оснащені індивідуальними побутовими лічильниками газу визначається, як різниця між обсягом облікованим загальним вузлом обліку та сумою обсягів облікованих індивідуальними ПЛГ розділеною на кількість зареєстрованих мешканців в квартирах, які не обладнано ПЛГ (споживання на одну зареєстровану особу). Отже Білоцерківська філія ПАТ «Київоблгаз» заперечувала проведення перерахунку спожитих обсягів газу. (а.с.20) Встановлено, що голова правління ОСББ «Галактика» Красножон О.Л. зверталась до правохоронних органів стосовно того, що невідомі люди самовільно відрізали газ від будинку, про що свідчить висновок про результати розгляду звернення Красножон О.Л. від 15.10.2016 р.(а.с.15). Зазначені обставини вказують на існуючий спір між мешканцями будинку [ADDRESS] з ПАТ «Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз Збут». Суд, відповідно до ч.5ст.12 ЦПК України роз'яснював позивачу його процесуальні права і обов'язки, та зберігаючи об'єктивність і неупередженість суд сприяв в реалізації позивачем свого права, передбаченого ЦПК України. Позивачу було запропоновано визначитися із обгрунтуванням позову та колом осіб, що мають брати участь у даній спарві. Однак, позивач, лише, уточнив свої позовні вимоги, клопотав про залучення співвідповідача до участі в справу. При цьому, наполягав, що саме Білоцерківська філія по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблагаз» має відповідати за його позовними вимогами, хоча БЦ ФЕГГ не є юридичною особою. А згідно ч.2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи. Також, позивач не скористався правом на процесуальну співучасть (ст.50 ЦПК України), оскільки єдиним позивачем у справі є [PERSON], який не заперечує, що власником квартири де він проживає є [PERSON], на яку й відкритий особовий рахунок в ТОВ «Київоблгаз Збут» та яка укладала з ПАТ «Київоблгаз» в особі Білоцерківської філії договір про надання послуг з газопостачання. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Позивач, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», ставить вимоги зобов'язального характеру до БФ ФЕГГ, хоча позивач не є замовником послуг ПАТ «Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз Збут», не є власником квартири в будинку де був розміщений загальнобудинковий засіб обліку газу, не є представником власника квартири. Згідно ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника \Офіційне тлумачення положень пункту 22 статті 1 див. в Рішенні Конституційного Суду № 15-рп/2011 від 10.11.2011\. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в т.ч. на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до статті 20 Закону України «Про захист прав споживачів» правила торговельного, побутового та інших видів обслуговування (виконання робіт, надання послуг) затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені правила не можуть суперечити законодавчим актам. А згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивач оскаржує розрахунок та визначення йому об'єму спожитого природного газу за показниками загальнобудинкового вузла обліку природного газу, просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок вартості природного газу згідно норм споживання з 01.11.2017 року,і в подальшому проводити нарахування плати за спожитий газ згідно норм, до моменту встановлення квартирного лічильника обліку газу та зобов'язати відповідача встановити безкоштовно в квартирі [ADDRESS] лічильник обліку природного газу. Хоча позивач не є власником квартири де просить встановити лічильник, не укладав договір з відповідачами, не є представником [PERSON] Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на обгрунтування своїх вимог, доказів того, що порушені саме його права, як споживача, доказів порушення прав саме відповідачем Білоцерківською філією по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз», тоді як згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за його необгрунтованості.

Outcome: dismissed