Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування вимог зазначивши, що 24.09.2007 р. позивач та відповідач уклали кредитний договір №001-12096-240907. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 2585.10 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п.2.3 кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % річних, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.5 % в місяць. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 2585.10 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.03.2014 р. має заборгованість у розмірі 1910.59 грн., яка складається з наступного: 1498.33 грн. заборгованість за сумою кредиту, 24.48 грн. заборгованість за відсотками, 387.78 грн. - заборгованість за комісіями. Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1910.59 грн., та судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але вказав у позові що просить розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з'явився, у відповідності із ст.ст. 74, 76 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в суді, про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в матеріалах справи знаходиться достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № 001-12096-240907 від 24.09.2007 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали договір про те, що банк надає відповідачу кредит у сумі 1910.59 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п.2.3 кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % річних. Відповідно до п.2.5 кредитного договору за за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 2.5 % в місяць. Відповідно до ст.526 ЦК України обов'язок повинен виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з п. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику та згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], дійсно отримала кредит від позивача ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 2585.10 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 33751619 від 24.09.2007 р. Згідно довідки щодо розрахунку ціни позову заборгованість по кредитному договору № 001-12096-240907 від 24.09.2007 р. станом на 20.03.2014 р. складається з наступного: 1498.33 грн. заборгованість за сумою кредиту, 24.48 грн. заборгованість за відсотками, 387.78 грн - заборгованість за комісіями, а всього на загальну суму 1910.59 грн, у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Зазначені правовідносини випливають з договірних зобов'язань, у відповідності зі ст.526 ЦК України відповідач порушив права позивача, оскільки добровільно заборгованість за кредитом не сплатив. Відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлений у три роки. Відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, такої заяви відповідачем до суду не надавалося, у зв'язку з чим суд вважає стягнути з відповідача суму збитку за весь час її утворення без застосування строків позовної давності. Також суд, у відповідності із ст.88 ЦПК України, вважає стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивач змушений звертатися до суду для захисту порушеного права та нести матеріальні витрати. На підставі ст.ст.526,625,1048-1054 ЦК України,

Outcome: approved