Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитно-заставним договором б/н від 17.02.2012 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредит у розмірі 4000,00 грн. під 36,00 % на рік. За умовами кредитного договору він повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 24.11.2016 року заборгованість становить 43509 (сорок три тисячі пятсот девять) гривень 05 копійок, з яких: 3881,46 грн. заборгованість за кредитом, 34179,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована сума), 2048,05 грн. штраф (процентна складова), які позивач вимагає стягнути з відповідача разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась, заперечень від відповідачки на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі не висловила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, не обмеженої у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 17.02.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір б/н, за яким банк надав йому кредит у розмірі 4000,00 грн. під 36,00% на рік. За вказаним кредитним договором він зобовязаний була сплачувати суму кредиту з нарахованими відсотками згідно умов погашення кредиту, підписаного сторонами. Свої зобовязання за вказаним договором відповідач не виконував належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2016 року становить 43509 (сорок три тисячі пятсот девять) гривень 05 копійок, з яких: 3881,46 грн. заборгованість за кредитом, 34179,54 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована сума), 2048,05 грн. штраф (процентна складова). Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved