Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про визнання за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,1252 га., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Чуйкова, 32 (цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вищезазначеною адресою). Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення (відзив) проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 03 лютого 1998 року [PERSON] придбав у [PERSON] цілий житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами на приватизованій земельній ділянці площею 1252 кв.м., який знаходиться в м.Миколаєві, вул. Чуйкова,32. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.11.2004 року визнано дійсним вищевказаний договір укладений. Визнано за [PERSON] право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Миколаїв, вул. Чуйкова,32. 31 березня 1997 року [PERSON] видано [PERSON] серії І-МК №046694 на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,1252 розташованої на території смт. Матвіївка Матвіївської селищної Ради, вул. Чуйкова,32. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ України, який діяв на момент виникнення спірних відносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. На підставі вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved