Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 26.11.2015 року в м. Бровари по вулиці Грушевського, 2-а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Нісан д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER], в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відповідача було визнано винним в скоєнні даної ДТП та піддано адміністративному стягненню, цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/2586722, за зверненням потерпілого позивачем як страховиком виплачено страхове відшкодування в розмірі 5095,80 грн. Оскільки відповідач не повідомив позивача належним чином згідно вимог Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про страховий випадок, то згідно норм діючого законодавства позивач має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 5095,80 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, в судове засідання 08.11.2016 року представник позивача не з'явився, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника ПрАТ СК «Провідна». Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не мав можливості повідомити страховика письмово не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП, оскільки був затриманий після ДТП працівниками поліції в зв'язку з його розшуком по кримінальній справі та перебував у слідчому ізоляторі в м. Вінниці, в судове засідання 08.11.2016 року відповідач також не з'явився, до суду ним було надано письмове клопотання щодо розгляду справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 21.01.2015 року між ПрАТ СК «Провідна» як страховиком та [PERSON] як страхувальником було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, забезпечений транспортний засіб -автомобіль [NUMBER], що стверджується копією Поліса № АІ /2586722, строк дії якого до 21.01.2016 року. Згідно з п.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2015 року близько 18 год. 00 хв. в м. Бровари по вулиці Грушевського сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п. 10.1 ПДР України, та в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, за вказане правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді одного року позбавлення прав керування транспортним засобом. Наведені обставини підтверджуються копією постанови суду, довідкою про дорожньо-транспортну пригоду відділу ДАІ. Як слідує із звіту автотоварознавчого дослідження № 679 від 16.12.2015 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП без врахування ПДВ на складові частини, що підлягають заміні, складає 5095 грн.80 коп. Судом встановлено, що на виконання умов договору страхування на підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування, страховиком проведено розрахунок та виплату власнику пошкодженого транспортного засобу КІА страхового відшкодування в сумі 5095,80 грн., що стверджується копією вказаної заяви від 02.12.2015 року, копією страхового акту № 2300093474 від 11.02.2016 року, розрахунком суми страхового відшкодування, копією платіжного доручення від 12.02.2016 року № 006284 та копією відомості від 11.02.2016 року для виплати коштів. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Оскільки відповідача визнано винним у скоєнні вказаної вище ДТП, то саме він відповідно до положень ст.1188 ЦК України зобов'язаний був відшкодувати збитки власнику транспортного засобу, спричинені внаслідок пошкодження цього автомобіля. Як вказано вище в рішенні, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ СК «Провідна», а тому позивачем як страховиком було проведено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «КІА». При вирішенні спору суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як передбачено п.38.1 ст.38 цього Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в т.ч. якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Верховним Судом України в постанові № 6-1253цс16 від 22.06.2016 року зроблено правовий висновок про те, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що він не повідомив страховика про ДТП у встановлені строки з поважних причин, оскільки був затриманий після ДТП працівниками поліції в зв'язку з його розшуком по кримінальній справі та перебував у слідчому ізоляторі в м. Вінниці. На запит суду з Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області надано повідомлення про те, що [PERSON] 27.11.2015 року був поміщений до ізолятора тимчасового тримання № 1 м. Вінниці за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, також 27.11.2015 року Вінницьким міським судом відносно [PERSON] було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено йому заставу в розмірі 27560 грн. 30.11.2015 року грошові кошти у вказаній сумі як заставу було внесено, а тому 30.11.2015 року о 17.30 год. [PERSON] з ІТТ № 1 м. Вінниці був звільнений. До повідомлення додано копію ухвали суду від 27.11.2015 року про обрання міри запобіжного заходу для [PERSON] та копію протоколу про звільнення особи, яка утримувалась в ІТТ ВВП ГУ НП, відповідно до якого [PERSON] 30.11.2015 року о 17 год.30 хв. звільнено з ІТТ м. Вінниці. Як вказано вище, згідно норм діючого законодавства учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику відповідне повідомлення. За ст.68 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Згідно положень ст.69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. В даному випадку ДТП мала місце 26.11.2015 року, перебіг строку для повідомлення страховика починається з 27.11.2015 року, по календарю 28.11. та 29.11 -це вихідні дні, тобто, останній день строку -це 01.12.2015 року, відповідач перебував в ізоляторі тимчасового тримання з 27.11.2015 року по 30.11.2015 року. Отже, він мав можливість повідомити письмово страховика у порядку та строки, визначені Законом, про настання ДТП. Інших доказів на обгрунтування своїх заперечень відповідачем не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана обгрунтувати як свої вимоги, так і свої заперечення. За ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вказано вище в рішенні, розмір оціненої шкоди, заподіяної майну третьої особи, становить 5095 грн.80 коп. А тому з врахуванням наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача, з вини якого були спричинені збитки, на користь позивача вказану суму страхового відшкодування. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 1378 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved