Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 16.02.2012 близько 18.00 год. на 71 км автомобільної дороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч мало місце зіткнення автомобіля БМВ Х-5 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автобуса Івеко-3512 реєстраційний номер [NUMBER]. ДТП сталася з вини водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль Івеко-3512 було пошкоджено: автобус технічно несправний та непридатний для експлуатації. Також постраждали пасажири автобуса [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] За даним фактом 24.02.2012 УМВС України в Херсонській області було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.286 КК України; 19.12.2012 даний факт внесено до ЄРДР за № 12012230000000206. Постановою Скадовського районного суду від 06.09.2013 за клопотанням прокурора Петрова Ю. Є. звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілими. Разом з тим, ухвалою Скадовського районного суду від 21.08.2013 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про визнання потерпілим, що зумовило звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Розмір шкоди, завданої пошкодженням автобуса, визначений висновком експерта і становить 65 000 грн. На теперішній час завдана відповідачем матеріальна шкода не відшкодована. Крім того, діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, отриманих в результаті дій відповідача, необхідності відстоювання своїх інтересів в правоохоронних та судових органах, переживанні негативних відносин у зв'язку з розривом ділових стосунків, оскільки автобус орендували для пасажирських перевезень. Завдану моральну шкоду оцінює в 50 000 грн. Просить стягнути з відповідача вказані суми матеріальної та моральної шкоди, а також судові витрати. В судовому засіданні представники позивача адвокат [PERSON] та за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. При цьому, уточнили розмір матеріальної шкоди, яка з урахуванням висновку експерта та витрат, пов'язаних з транспортуванням транспортного засобу, а також на поїздки до суду для участі у судових засіданнях, становить 66 817,16 грн., які просили стягнути з відповідача. Вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 50 000 грн. залишили без змін.Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав, надав письмове заперечення, де зазначив про відсутність належних доказів вини відповідача у завданні шкоди позивачу, а також не встановлено вину водія автобусу, причинний зв'язок між діями водія автобусу та наслідками ДТП, не проведено ряд експертиз - автотехнічну, автотоварзнавчу, трасологічну. При цьому в судовому засіданні не заперечував наявність пошкодження автобусу, отриманого внаслідок ДТП за участю автомобіля під керуванням відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.02.2012 року близько 18.30 год. на 71 км + 230 м автодороги Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем БМВ X5 реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі сторони м. Джанкой АР Крим у напрямку м. Херсон, грубо порушуючи вимоги п.п.2.3б), 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, не обравши безпечну швидкість руху та не впоравшись з керуванням, на заокругленні дороги допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автобусом Івеко 3512 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля БМВ [PERSON], а також пасажирам автобуса Iвеко [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказані наслідки знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з грубим порушенням зі сторони водія [PERSON] вимог п.2.3б) та п.12.1 Правил дорожнього руху України. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України. Вказані обставини встановлені ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06.09.2013. Одночасно, даною хвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину на підставі ст.46 КК України (а.с.8-11). Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 14/06-12 від 26.06.2012 вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Івеко3512 державний реєстраційний [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП дорівнює його ринковій вартості до моменту ДТП та складає 60 629,16 грн. (а.с.53-54). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником пасажирського мікроавтобуса Івеко3512 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21.08.2013 відмолено у задоволенні заяви [PERSON] про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні відносно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, цивільний позов залишено без розгляду (а.с.12-14). Враховуючи викладене, шкода, заподіяна [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Івеко 3512 реєстраційний номер [NUMBER] при ДТП за участю водія [PERSON], повинна бути відшкодована в розмірі вартості матеріального збитку, встановленого експертом. Одночасно, матеріальна шкода в частині витрат на транспортування автомобіля та на придбання пального на проїзд для участі у судових засіданнях (а.с.50-52), відшкодуванню не підлягає, оскільки суду не надано доказів здійснення таких витрат саме у зв'язку з наслідками ДТП. Також, в результаті ДТП [PERSON] зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях у зв'язку з втратою майна, істотними змінами у житті, переживаннях за тривалість негативних наслідків та тривалим відстоюванням своїх прав та інтересів у правоохоронних та судових органах. Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд визнає, що діями [PERSON] позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, отриманих у зв'язку із втратою майна, неодноразового звернення до правоохоронних та судових органів для захисту своїх прав, розриву ділових стосунків, пов'язаних з припиненням оренди автобуса для здійснення пасажирських перевезень, що мало наслідком порушення нормальних життєвих, в тому числі ділових, зв'язків. Враховуючи суть позовних вимог, характер дій заподіювача шкоди, моральні страждання позивача, матеріальний стан відповідача (приватний підприємець), тривалість часу, протягом якого завдана шкода залишається невідшкодованою ( з 16.02.2012), вимоги розумності і справедливості на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди відповідає ступеню завданих йому моральних страждань. Всупереч вимогам ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України відповідач не надав і не довів заперечень на позов, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в частині доведених доказами вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені.

Outcome: partial