Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в якому просить стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» 16 680,41 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, з [PERSON] 510 грн. в якості відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, судові витрати просить стягнути з відповідачів солідарно. Позов мотивований тим, що 13.05.2013 року о 9 годині 30 хвилин по вул. Плотинна, 6 у м. Запоріжжя сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування відповідача [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в Національній акціонерній страховій компанії «Оранта», поліс АВ/4030644. Розмір шкоди завданої ДТП визначено в розмірі 16 680,41 грн. в якості страхового відшкодування та 510 грн. в якості франшизи. Незважаючи на визнання суми заборгованості, на неодноразові вимоги позивача заборгованість по страхових виплатах не погашена, відповідно просить стягнути її в судовому порядку. В судове засідання ні позивач, ні його представник не з'явились, однак останнім до суду подана заява в якій представник підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, пояснень суду не надали, хоча належним чином були повідомлений про час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2013 року о 9 годині 30 хвилин по вул. Плотинна, 6 у м. Запоріжжя мала місце ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування Відповідача [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2013 року по справі №335/4751/13-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 357 грн. Цивільна відповідальність за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації будь-яким водієм автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована у ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», згідно із полісом №АВ/ АВ/4030644. Відповідно до полісу ліміт відповідальності страхової компанії складає 50000 грн., франшиза становить 510 грн. В позивач звертався до НАСК «Оранта» з вимогою провести виплату страхового відшкодування, яка здійснена не була. Узгоджена сума страхового відшкодування, як вбачається з листа НАСК «Оранта» від 04.04.2014 року №09-02-09/6569 (а.с.7) складає 16 680, 41 грн. Страхові Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням речі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Підставою для відшкодування шкоди страховиком є настання страхового випадку. Відповідно до ч.1 ст.6 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, завдану майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної майну третьої особи. Відповідно до п.36.2 ст.36 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення і здійснити виплату страхового відшкодування, або відмовити у здійсненні такої виплати. Про зазначене рішення протягом трьох робочих днів страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене суд доходить висновку, що вимоги про стягнення страхового відшкодування та франшизи є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідачів. Вимоги про стягнення з відповідачів коштів на компенсацію моральної шкоди та витрат на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки наявність шкоди та понесення витрат не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial