Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 21 лютого 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що його матері при житті належала ? частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4283 від 07.07.2006 року, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після її смерті на ? частину квартири в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на імя померлої на дане нерухоме майно. В звязку з вищенаведеним, він змушений звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла 21 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 404631, зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 246 (а.с.6). Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач, відповідно до ст. 1223 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом. Він звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності на імя померлої на ? частину зазначеної квартири (а.с.7). Факт належності померлій при житті ? частини квартири [ADDRESS] підтверджується розпорядженням органу приватизації № 4283 від 29.06.2006 року про передачу квартири у приватну власність, свідоцтвом про право власності на житло № 4283 від 07.07.2006 року, виданим керівником органу приватизації, а також технічним паспортом, виготовленим КП «Одеське МБТІ та РОН» на імя [PERSON] 06.08.2004 року (а.с.13, 12, 14-15). Крім того, померла [PERSON] в даній квартирі була зареєстрована та проживала по день смерті, про що свідчить довідка № 47, видана начальником Біляївського ЖЕКП 20.05.2015 року (а.с.28). З матеріалів спадкової справи № 283/2015 до майна [PERSON] померлої 21.02.2015 року вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] звернувся до державного нотаріуса 08.06.2015 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і законним, а тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved