Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02 квітня 2015 року, та не може оформити право власності на належну їй ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами № 71 по вулиці Горького в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. Також, позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], померлого 10 липня 2015 року, проте не може оформити право власності на належні померлому 3/8 часток вищеназваного будинку, 1/8 частку з котрих батько успадкував після смерті своєї дружини, тобто матері позивача, а 1/4 частка належала йому як члену колишнього колгоспного двору. На час смерті батьків та по теперішній час позивач проживає та зареєстрований у зазначеному домоволодінні, а тому вважає, що спадщину він фактично прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.18, 21, 56). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.3). Відповідач Дмитрівська сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.21,57). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі його представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.39). Відповідачка [PERSON] до суду не прибула, повідомлена згідно вимог чинного законодавства (а.с.21, 58). Подала заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність (а.с.60). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. При зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] з приводу отримання свідоцтв про право на спадкування за законом після смерті своїх батьків, позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою: вул. Горького, № 71, с. Дмитрівка, Болградський район, Одеська область (а.с.15). Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року (на день ліквідації колгоспних дворів) господарство за адресою: вулиця Горького, № 71, с. Дмитрівка Болградського району Одеської області відносилось до суспільної групи колгоспний двір. Головою цього двору - був [PERSON]. До його складу також входили члени: його дружина [PERSON], син [PERSON], позивач по справі, невістка [PERSON]. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/4 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідкою № 94 від 16.03.2017 року, виданою Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 6 особового рахунку № 582-01 (а.с.8), технічним паспортом (а.с.10-14). 02 квітня 2015 року померла [PERSON] (запис акту про смерть № 364 від 06.04.2015 року, складений Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та видано свідоцтво про її смерть серії І-ЖД № 411980 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/4 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 71 по вулиці Горького в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. Спадкоємцями за законом першої черги є чоловік [PERSON] та син - позивач [PERSON], які спільно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні, що підтверджується довідками сільської ради (а.с.9, 35) та паспортом позивача (а.с.4). Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджуються: - між чоловіком та дружиною: свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-УР № 537161, актовий запис № 12 від 04.10.1959 року, складений Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.62); - між матірю та сином: свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 554655, актовий запис № 12 від 10.02.1962 року, складений Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.5). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивач та його вже покійний батько [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, фактом спільного проживання та реєстрації зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні, вважаються такими, які прийняли своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті матері (дружини). На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач та його батько набули право на це майно, тобто кожний на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого по вулиці Горького, № 71 в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. 10 липня 2015 року помер [PERSON], запис акту про смерть № 632 від 13.07.2015 року, складений Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та видано свідоцтво про його смерть серії І-ЖД № 420374 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому 3/8 (1/4+1/8) частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 71 по вулиці Горького в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. На день смерті батька та по теперішній час позивач по цій справі, [PERSON], [INFO], син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 554655, виданим Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, запис акту № 12 від 10.02.1962 року (а.с.5) був зареєстрований та проживав в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 95 від 15.03.2017 року, виданою Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області та паспортом громадянина України (а.с.9, 4). За час свого життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 90 (а.с.32). Однак, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщина після смерті батька за законом, та як наслідок нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.44, 46, 48, 49). Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 48-2017 заведеної до майна померлого [PERSON], померлого 10.07.2015 року (а.с.24-52). В силу вищезазначених вимог закону: ст.ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України позивач [PERSON], [INFO], як спадкоємець за законом, фактом постійного проживання та реєстрації в спадковому домоволодінні, а у подальшому реалізуючи своє право на спадщину, звернувся з заявою до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]В, що підтверджується копією спадкової справи № 48-2017, та вважається таким, який своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 3/8 (1/4 + 1/8) часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по вулиці Горького, № 71 в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто за наявністю усіх підстав та досліджених судом доказів слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: вул. Горького, № 71, с. Дмитрівка, Болградський район Одеська область за позивачем [PERSON], а саме: - на 1/8 частку, як за спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої 02 квітня 2015 року; - на 3/8 часток, як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON], померлого 10 липня 2015 року.

Outcome: approved