Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з вищевказаним позовом та уточнивши позовні вимоги просила суд визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; змінити черговість одержання права на спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] та визнати її спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 грудня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] у шлюбі народився син [PERSON]. 30 березня 2010 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу стосунки позивача з [PERSON] не припинялися, вони продовжували проживати разом однією сім'єю. Останні роки життя [PERSON] страждав різними захворюваннями. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з ? частини квартири за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,060 га, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Кинаповець», ділянка [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є син спадкодавця від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та спільний з позивачем син [PERSON], [INFO]. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, як особа що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а саме: сини, шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а позивач, як особа, яка проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв'язку з хворобою, [PERSON] перебував у безпорадному стані, позивач протягом тривалого часу опікувалася ним, матеріально забезпечувала та надавала [PERSON] іншу допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині знаходження спадкодавця в безпорадному стані, в іншій частині позов не визнав та заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради, що діє в інтересах [PERSON], [INFO] народження, до суду не з'явився, позовну заяву з доданими до неї матеріалами отримав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В порядку ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] від цього шлюбу народився син, [PERSON], відповідно до Свідоцтва про народження, реєстрацію було проведено Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 19.09.1991 року, актовий запис № 1497. (а.с. ). 23.09.1994 року вказаний шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.09.1994 року, актовий запис № 758. 02 грудня 1994 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 622. [INFO] від цього шлюбу народився син, [PERSON], відповідно до Свідоцтва про народження від 06.02.1999 року, зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис за № 47.(а.с. ) З 2005 року [PERSON] страждав різними захворюваннями, а саме гіпертонічною хворобою ІІ ст. 1 ступень додатковий ризик, алкоголізмом, деменцією складного генезу (сочетаная судинна внаслідок алкогольної інтоксикації) з вираженим розладом особистості. Вказані обставини об'єктивно підтверджуються медичною карткою хворого [PERSON] Одеського психоневрологічного диспансеру (а.с. ), медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] КУ «Міська поліклініка №1» (а.с. ), довідкою Європейського наркологічного психотерапевтичного центру від 11.04.2009 року, виданою [PERSON], що він пройшов курс спеціального лікування за методом народного лікаря СРСР А.Р. Довженко та був закодований строком на один рік (а.с. ), лікарським свідоцтвом про смерть № 2237 від 07.11.2010 року [PERSON], померлого [INFO], (а.с. ), та довідкою про причину смерті від 07.11.2010 року [PERSON] (а.с. ), в якій вказано причиною смерті [PERSON] - «атеросклеротична хвороба серця». Сторони визнали факт знаходження спадкодавця [PERSON] померлого [INFO] у безпорадному стані, внаслідок перелічених хвороб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до підп.3 п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Оцінюючи вказані обставин, суд надходить висновку про те, що [PERSON], померлий [INFO], тривалий час знаходився у безпорадному стані. 30 березня 2010 року шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Розірвання шлюбу було зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 30.03.2010 року, актовий запис № 87. (а.с. ) Після розірвання шлюбу позивач продовжувала проживати сумісно зі спадкодавцем однією сім'єю, піклувалася про нього, матеріально забезпечувала та надавала останньому іншу допомогу через його тяжку хворобу та безпорадний стан. Вказані обставини підтверджуються зокрема медичною карткою Одеського психоневрологічного диспансеру хворого [PERSON], з якої вбачається наступне: « 16.08.2010 року ([PERSON]) був на прийомі у лікаря в супроводі дружини (позивача по справі)… дружина наполягла на лікуванні в домашніх умовах з доглядом та наглядом на дому» (а.с. ) Крім того, факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем підтверджуються довідкою № 1043 від 23.04.2012 року, виданою експлуатаційним відділом ЖБТ «Темп» з якої вбачається, що [PERSON] з [PERSON] та неповнолітним сином [PERSON] проживали по день смерті [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. ). Вказані обставини у судовому засіданні були підтверджені показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які будучі приведені до присяги свідка згідно з вимогами ЦПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показали, що спадкодавець [PERSON] в останні роки життя страждав психічними захворюваннями, знаходився у безпорадному стані, у зв'язку з чим не міг слідкувати за особистою гігієною, самостійно одягатися, здійснювати прийом їжі, а також здійснювати інші прості побутові дії. Догляд за ним здійснювала [PERSON], яка проживала сумісно з спадкодавцем, слідкувала за станом його здоров'я, доставляла хворого до спеціалізованих медичних закладів, викликала медичних прцівників до дому, купувала медичні препарати та інш., опікувалася та доглядала за ним до дня смерті та поховала. [INFO] [PERSON] помер, відповідно до Свідоцтва про смерть від 08.11.2010 року, зареєстрованого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1142. (а.с. ) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя спадкодавець заповіту не складав, порядок спадкування за законом не змінював. Спадкове майно складається з: ? частини квартири за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,060 га, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Кинаповець», ділянка [NUMBER], яка належала спадкодавцю на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Затоківської селищної Ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 21 жовтня 1999 року № 63. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 9/2011, відкритої після смерті [PERSON] 14.01.2011 року П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою (а.с. ) Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкодавцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до підп.1 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Оцінка вказаних обставин свідчить про те, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу [PERSON], померлому [INFO], через його тяжку хворобу та безпорадний стан. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] [INFO], син спадкодавця від першого шлюбу та [PERSON] [INFO], спільний син спадкодавця з позивачем. Відповідач [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON], як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, яка у встановленому порядку прийняла спадщину та не заявляла про відмову від спадщини після смерті спадкодавця є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], та її повинно бути визнано спадкоємцем першої черги як особу, яка тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала спадкоємцеві іншу допомогу через його тяжку хворобу та безпорадний стан. Суд критично оцінює доводи відповідача відповідно того, що [PERSON] не проживала сумісно зі спадкодавцем, тому як вказані твердження цілком спростовуються письмовими доказами, дослідженими судом та показами свідків, допитаних судом.

Outcome: approved