Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що він у період з 18.01.2010 року по 23.02.2014 року надав відповідачам послуги з постачання електричної енергії у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], проте боржники не здійснили належно оплату за надані послуги. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів виниклу заборгованість в розмірі 2945,75 гривень та судові витрати. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у період з 18.01.2010 року по 23.02.2014 року позивач надав послуги з постачання електричної енергії у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2 «Правил користування електричною енергією для населення» (N 1357, 26.07.1999, Постанова, Кабінет Міністрів України) дано визначення об'єкта споживача електроенергії, яким є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, приміщення за вищевказаною адресою є зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача [PERSON], з чого суд доходить до висновку, що названий відповідач використал надану позивачем електроенергію за такою адресою електрифікованої споруди - квартири житлового будинку. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1357 від 26.07.1999 року, визначено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Проте відповідач [PERSON] не здійснила належно оплату за надані послуги та має заборгованість в сумі 2945,75 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. При цьому суду не було надано доказів, що приміщення за вищевказаною адресою на правах власності або користування належить і іншому відповідачу - [PERSON], через що заявлений позов щодо названого відповідача задоволенню не підлягає. В порядку ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] і відповідний судовий збір за подання позову у цій справі.

Outcome: partial