Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором № № 014/83361/74/86244 у розмірі 1 333 338,89 грн. та стягнення судових витрат, посилаючись на такі обставини. 27.11.2007 року позивач та [PERSON] уклали зазначений договір, за умовами якого останній було надано кредит в розмірі 894824 грн., строком погашення до 27.11.2019 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 12,95 % річних. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №014/83361/74/86244 від 27.11.2007 року, згідно до якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов зазначеного кредитного договору. Відповідачка ухиляється від належного виконання прийнятих на себе кредитних зобовязань, в частині своєчасного погашення заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, заперечила проти позовної вимоги щодо стягнення нарахованої позивачем пені за прострочення строків повернення суми кредиту. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При зясуванні обставин справи суд бере до уваги часткове визнання позову відповідачкою, та її заперечення проти позову лише в частині стягнення пені, а отже фактичного визнання відповідачкою всіх істотних обставин по справі. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи положення зазначеної статті, судом встановлені наступні обставини. 27.11.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/83361/74/86244 відповідно до якого їй було надано кредит в сумі 894824 (вісімсот девяносто чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн., із сплатою 12,95 % річних, строком погашення до 27.11.2019 року. ПАТ «[PERSON] Аваль» повністю та в строки виконало зобов'язання по даному договору перерахувавши кредитні кошти. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №014/83361/74/86244 від 27.11.2007 року, згідно якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов зазначеного кредитного договору. [PERSON] не виконала умови вказаного кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, та після отримання повідомлення не повернула ПАТ «[PERSON] Аваль» кредитні кошти та не сплатила відсотки, за користування кредитними коштами. Станом на 24.01.2010 року заборгованість [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] Аваль» за кредитним договором від 27.11.2007 року № 014/83361/74/86244 складає 1 333 338 (мільйон триста девяносто три тисячі триста тридцять вісім) грн. 89 коп. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачкою не було, вона порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Щодо заперечення відповідача проти позовної вимоги щодо стягнення пені за прострочення строків повернення суми кредиту, судом встановлено, що відповідно до змісту п. 10.1 зазначеного вище кредитного договору, укладеного сторонами, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Тому суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з відповідачки пені за прострочення строків повернення суми кредиту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved