Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно , шляхом виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в обґрунтування своїхз вимог зазначив, що внесені записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна утворюють перешкоду у здійсненні права позивача на користування та розпорядження майном, яке він придбав у власність на прилюдних торгах, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі на підставі наявних у ній доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши заяву про зупинення розгляду справи, так як Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглядається касаційна скарга на рішення Полтавського районного суду від 13.05.2014 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16.10.2014 року. Від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника не заперечуючи проти позову. Суд, враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Згідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач подав клопотання про зупинення провадження по справі, так як направив касаційну скаргу на рішення Полтавського районного суду від 13.05.2014 року та на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 16.10.2014 року. Відповідач надав також копію клопотання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про усунення недоліків, які здані ним до суду 24.02.2015 р. Позивач в свою чергу надав до суду копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.03.2015 р. згідно якої у відкритті касаційного провадження відповідачу відмовлено за поданою ними скаргою. Суд вважає, що відповідач , згідно ст. 27 ЦПК України , недобросовісно виконує свої процесуальні обов'язки , будучи обізнаним про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.03.2015 р., навмисно затягує процес, не з'являється неодноразово в судові засідання без поважних причин, тому за даних обставин можливо справу розглянути в заочному порядку, так як позивач проти не заперечує. Судом встановлено, що 10.04.2008р. між ТОВ «Український Промисловий Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №18 /К-08 згідно якого ТОВ «Український Промисловий Банк» надав [PERSON], в тимчасове-користування на у мовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 500 000 грн. Згідно укладеного іпотечного договору від 10.04.2008 року, між ТОВ «Український Промисловий Банк» та [PERSON], який був відповідно посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1906 від 10.04.2008 року, згідно положень якого «Іпотекодавець» передає в іпотеку «Іпотекодержателю» нерухоме майно, а саме: житловий будинок із господарськими спорудами, загальною площею 52,0 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0.0663 га. кадастровий номер [NUMBER], що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В порядку виконання судового рішення майно [PERSON] житловий будинок із господарськими спорудами та земельної ділянки, 08 листопада 2013 року відбулися прилюдні торги з примусовою продажу. За результатами торгів було оформлено договір купівлі-продажу у формі протоколу проведення торгів № 22/203/13/І-1 у відповідності до якою [PERSON] визнано переможцем прилюдних торгів. Позивач [PERSON] у відповідності до вимог протокол №22/203/13/І-1 проведення прилюдних торгів від 08.11.2013 року та вимог ст. 46 ЗУ «Про іпотеку» вніс розрахунок за майно, придбане на прилюдних торгах, сплативши загальну суму коштів у розмірі 99 000.00 грн. Статтею 47 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що після надходження коштів від реалізації предмету іпотеки на рахунок ВДВС державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки. На підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та вносить запис про реєстрацію речового права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Встановлено, що державним виконавцем ВДВС Полтавського РУЮ - Довгополом С.В. 16.10.2014 року видано акт про реалізацію предмета іпотеки. Позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме житлового будинку із господарськими спорудами, та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та реєстрації права власності. В процесі підготовки документів до перереєстрації об'єкта нерухомого майна, було встановлено, що 10.04.2008 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис № 6986826 про реєстрацію обтяження на підставі договору іпотеки № 18/кіп-08 від 10 квітня 2008 року, обтяжувачем якого є ТОВ «Укрпромбанк». У відповідності до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. У відповідності до вимог ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевою самоврядування. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації іпотеки. Згідно ст. 50 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. На підставі п. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувана, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки. У відповідності до вимог ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека житлового будинку із господарськими спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] - була припинена 08.11.2013 року, тобто останній день для подання ТОВ «Укрпромбанк» заяви про припинення іпотеки обтяження 15.11.2013р. На підставі п.9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач 20.10.2014 року звернувся до ТОВ «Укрпромбанк» з письмовою вимогою подати заявку до Державної реєстраційної служби про припинення обтяження (запис № 6986826 від 10.04.2008 року ) відносно житловою будинку із господарськими спорудами, та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що була направлена поштою рекомендованим листом на адресу ТОВ «Укрпромбанк», 22.10.2014р. вимога була отримана представником ТОВ «Укрпромбанк». Державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринська О.В. 04.12.2014р. видала свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєструвала право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за тією ж адресою за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до абзацу 2 пункту 22 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, під час проведення у випадках, передбачених законодавством, державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, щодо якого у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться записи про іпотеку, обтяження речових прав, державний реєстратор переносить їх до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об'єкт нерухомого майна. У відповідності до зазначених вимог п. державний нотаріус Махринська О.В. при проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , щодо якого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, містився запис про обтяження речових прав (6986826 від 10.04.2008 року), перенесла запис про обтяження до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об'єкт нерухомого майна. Отже, судом встановлено, що станом на 23.12.2014 року відносно придбаного [PERSON] з прилюдних торгів житлового будинку та земельної ділянки існує три записи про обтяження, а саме: · запис про обтяження речових прав №6986826 від 10.04.2008 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; · запис №7936680 від 04.12.2014 року про обтяження земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; · запис №7936625 від 04.12.2014 року про обтяження житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що [PERSON] на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, відповідно до вимог чинного законодавства було придбано об'єкт нерухомості - житловий будинок із господарськими спорудами та земельну ділянку , але у зв'язку з наявністю обтяжень щодо нього, він не має можливості в повній мірі реалізувати повноваження власника і був вимушений звернутися до суду. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» - іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки. Також встановлено, що в даних правовідносинах права позивача порушені, оскільки вказане майно житловий будинок із господарськими спорудами, та земельна ділянка придбана ним як фізичною особою на торгах для задоволення власних потреб, але він не має можливості провести реєстрацію прав власності на продане йому майно та у подальшому вільно ним розпоряджатись, що є порушенням права покупця. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає, що за даних обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому встановлені заборони відчуження щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підлягають зняттю. На підставі викладеного та

Outcome: approved