overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 22.03.2011 року, укладеного між «Дельта Банком» та відповідачем, останній отримав кредит шляхом відкриття банком карткового рахунку. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору утворилась заборгованість в загальному розмірі 2115,00 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Вимогами вказаної норми Закону визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеного договору від 22.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, останній отримав кредит шляхом відкриття банком відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з лімітом кредиту в сумі 3 000 гривень, зі сплатою відсотків за ведення кредитної справи (комісія) у розмірі 2,50 % щомісяця від суми кредитного ліміту. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 14.01.2014 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 1290 грн. - заборгованість з тіла кредиту, 825 грн. - заборгованість з комісії. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача за позовом, копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача про заборгованість відповідача та правовстановлюючими документами позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 25.10.2011 року, укладеного між «Дельта Банком» та відповідачем, останній отримав кредит шляхом відкриття банком відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. з лімітом кредиту в сумі 5 000 гривень, зі сплатою відсотків за ведення кредитної справи. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору утворилась заборгованість в загальному розмірі 10 834,73 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеного договору № 002-07560-251011 від 25.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, останній отримав кредит шляхом відкриття банком відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 гривень, з лімітом кредиту в сумі 5 000 гривень, зі сплатою за отриманий кредит відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток названого банка. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 27.12.2013 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 5833,69 грн. - тіло кредиту, 1600,34 грн. - заборгованість з простроченого тіла кредиту, 3400,70 грн. - заборгованість з комісії. Перелічені обставини суду підтверджені: поясненнями представника позивача за позовом, копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача про заборгованість відповідача та правовстановлюючими документами позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 116806,17 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору від 13.02.2006 року між АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді первісно встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом обумовлених тарифами названого банку відсотків - 36 % річних. Крім того, сторони згідно Умов та Правил надання банківських послуг домовилися і про сплату визначених в останніх пені та штрафів за порушення виконання грошових зобов'язань. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 09.08.2018 року перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 116806,17 гривень, що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 8904,48 гривень - заборгованість за кредитом, 107901,69 гривень - заборгованість за відсотками. Перелічені обставини суду підтверджені: копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, правовстановлюючими документами позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору між АТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 1136,53 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору від 10.10.2007 року між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», та відповідачем, останній строком до 09.10.2008 року отримав кредит у розмірі 3110,00 гривень з оплатою за ведення кредитної справи в розмірі 12 % на рік. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 10.03.2014 року перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 1136,53 гривень, що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 1082,54 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 53,99 гривень - заборгованість за комісіями. Перелічені обставини суду підтверджені: копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, правовстановлюючими документами позивача. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору між АТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 1640,26 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору від 04.07.2011 року між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «КБ «Дельта», та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2700 гривень на платіжну картку з оплатою за його обслуговування відповідно до затверджених тарифів банка. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 27.12.2013 року перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 1640,26 гривень, що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 942,49 гривень - тяло кредиту, 234,55 гривень - прострочене тілдо кредиту, 463,22 гривень - заборгованість за комісіями. Перелічені обставини суду підтверджені: копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, правовстановлюючими документами позивача. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. Далі зазначає, що у зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 7509,28 гривень. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого було невідоме суду, викликався в суд через оголошення у пресі. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору від 20.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4500,00 гривень на платіжну картку з оплатою за його обслуговування відповідно до затверджених тарифів банка. У зв'язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 23.06.2014 року перед позивачем утворилась заборгованість, що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 3260,16 гривень - тіло кредиту, 1239,84 гривень - прострочене тіло кредиту, 3009,28 гривень - заборгованість за комісіями. Перелічені обставини суду підтверджені: копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, правовстановлюючими документами позивача. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 04.02.1989 року. За час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок [ADDRESS] На теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо здійснення права власності належного їм майна. На підставі зазначеного позивач просить суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину спірного будинку. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При цьому, в раніше проведеному судовому засіданні представник позивача наполягла на позові за вищевказаними підставами, а відповідач по суті позову й не заперечував, проте представник АТ «ПУМБ» на позов заперечував, вказуючи на те, що відповідач має заборгованість перед банком, яка має також бути поділена в разі розділу будинку. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у шлюбі з 4 лютого 1989 року, про що слідує із свідоцтва про шлюб сторін від 04.02.1989 року. За період шлюбу сторони придбали майно: житловий будинок [ADDRESS] як про це вбачається із договору купівлі-продажу від 21.08.2003 року. Статею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Проте судом вказаної домовленості між сторонами не встановлено. Частиною1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, враховуючи, що спірний будинок було придбано під час шлюбу сторін, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому на вказаний висновок суду не впливають доводи представника АТ «ПУМБ», оскільки жодних кредитних правовідносин щодо спірного будинку судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові зазначено, що 27.08.2012 року відповідачем по справі було надано розписку позивачеві про те, що ним було отримано від [PERSON] позику в розмірі 57 500 гривень. Зазначену суму відповідно до розписки гр. [PERSON] зобов'язався повернути в строк до 01.10.2012 року. 01.10.2012 року позивач пред'явив відповідачеві усну вимогу, згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що відповідач пообіцяв повернути позичені кошти. Однак на даний час відповідач зобов'язань щодо повернення позики не виконав, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 57 500 гривень та 3% річних від простроченої суми, що становить 1 725 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 592,25 гривень. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав. Відповідач до суду повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки від 27.08.2012 року відповідачем було отримано від [PERSON] позику в розмірі 57 500 гривень. Зазначену суму відповідно до розписки гр. [PERSON] зобов'язався повернути позивачеві в строк до 01.10.2012 року. Однак відповідач зобов'язань щодо повернення позики не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 57 500 гривень та 3% річних від простроченої суми, що становить 1 725 гривень є доведеними та підлягаючими задоволенню. Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 592,25 гривень.

Outcome: approved