Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № СК-44/339/17/55/06СЗ від 16.12.2017 року та додаткового договору № 1 до нього від 16.12.2017 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 101,12 % на рік на залишок суми кредиту. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов'язання за договором не виконувала, в зв'язку з чим станом на 12.07.2018 року допустила заборгованість у сумі 7050,50 грн., яка складається з заборгованості по сплаті тіла кредиту в сумі 4999,00 грн., по процентах за користування кредитом 2051,50 грн., за період з 17.12.2017 року по 12.07.2018 року, яку просить стягнути. Крім того, просить стягнути 19 грн. витрачених на листування коштів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, будучи належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, у визначений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позов не надала. В зв'язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору кредитної лінії № СК-44/339/17/55/06СЗ від 16.12.2017 року (далі Договір), укладеного між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем [PERSON], кредитодавець зобов'язався надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору. Цього ж дня, між сторонами був укладений Додатковий договір № 1 до даного кредитного договору, відповідно до п. 1 якого кредитодавець надав позичальнику транш по кредиту № СК-44/339/17/55/06СЗ від 16.12.2017 року у розмірі 5000 грн. на строк до 16.12.2018 року, сума залишку виданого кредиту на момент підписання договору склала 5000 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Позичальник зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 20 числа, вказаного в Додатковому договорі, а також сумами, не менше ніж вказані в Додатковому договорі, що передбачено пп.10 п. 2.4 кредитного договору. Відповідач належним чином зобов'язання за Договором не виконувала, в результаті чого станом на 12.07.2018 року її заборгованість перед позивачем становить: заборгованість по сплаті тіла кредиту в сумі 4999,00 грн., по процентах за користування кредитом 2051,50 грн., за період з 17.12.2017 року по 12.07.2018 року, а всього 7050,50 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору № СК-44/339/17/55/06СЗ від 16.12.2017 року. За наведених обставин, вимоги позивача підлягають часткового задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, Договорах, підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо стягнення витрачених коштів на листування в сумі 19 грн. суд знаходить відмовити, оскільки така вимога не випливає з укладених між сторонами договорів, не відноситься така вимога і до судових витрат виходячи з положень ст. 133 ЦПК України.

Outcome: partial