Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на час навчання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року, але не більше як досягнення ним 23- річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу батьків він залишився проживати разом з матірю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Також вказує, що після закінчення загальноосвітньої школи у 2016 році, він з 01 вересня 2016 року продовжив навчання у Донецькому національному медичному університеті ім. М. Горького, форма навчання денна, за рахунок коштів місцевого бюджету, є студентом медичного факультету 1 курсу за спеціальністю медицина. Термін навчання в університеті з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2022 року. Позивач вказує, що стипендію він не отримує, навчається на денній формі, увесь вільний час приділяє навчанню та не має можливості працювати. У звязку з цим він вимушений просити матеріальної допомоги у своїх батьків. Фактично він перебуває на утриманні своєї матері, яка турбується про його матеріальне забезпечення його навчання та проживання. Водночас, відповідач працює на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робітником з ремонту гірних виробіток, має стабільний заробіток. До досягнення ним повноліття відповідач сплачував на користь його матері аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку. Зазначає, що відповідач не бажає добровільно надавати йому постійну матеріальну допомогу у звязку з продовженням навчання, хоч і має таку можливість. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити та стягнути [PERSON] аліменти на час навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року, але не більше як досягнення ним 23- річного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі просив такий задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини, оскільки на теперішній час він пройшов лікарську комісію, якою визначено, що у подальшому за стан здоровя він не може виконувати роботу за місцем праці та планує звільнятися з підприємства за станом здоровя. також суду пояснив, що на теперішній час окрім пенсії він отримує і заробітну плату. Третя особа [PERSON] у судовому засідання позов визнала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити у повному обсязі та додатково пояснила, що на теперішній час вона не працює та самостійно несе весь майновий тягар щодо утримання сина-студента, зокрема оплачує його навчання у вузі та винаймає квартиру. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 091967, виданого Родинським міським виконкомом Донецької області, 21 квітня 1999 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 32 (а.с.4). Згідно довідки № 2441Д/2017 від 24 березня 2017 року, яка видана Донецьким національним медичним університетом ім. М. Горького, [PERSON] навчається на 1 курсі медичного факультету за спеціальністю медицина на державному бюджеті, денна форма навчання.Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2022 року (а.с.7). Згідно довідки № ДОН 340 від 26 квітня 2017 року, яка видана Донецьким національним медичним університетом ім. М. Горького, [PERSON] стипендію не отримує (а.с.20). Згідно договору про отримання освітньої послуги за рахунок коштів місцевого бюджету від 29 серпня 2016 року, укладеного між Відділом охорони здоровя Красноармійської міської ради та [PERSON], згідно якого [PERSON] після отримання диплому, отримання післядипломної підготовки за спеціальністю «Медицина», відпрацювати за спеціальністю 7 років у медичному закладі на території м. Покровськ. (а.с. 5-6). Згідно договору оренди квартири від 27 серпня 2016 року, [PERSON] винаймає квартиру у м. Краматорську, за місцем знаходження учбового закладу, вартість орендної плати складає 1700 грн. на місяць (а.с.19). Згідно довідки про заробітну плату № 682 від 04 травня 2017 року [PERSON] працює на ДП «Краснолиманська» та його сукупний дохід за шість місяців становить 47630,46 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи, що [PERSON] на теперішній час є повнолітнім та продовжує навчання на денній формі навчання, і потребує матеріальної допомоги, яку на теперішній час йому надає лише його мати, а також, що відповідач у справі частково визнав позов, суд приходить висновку про стягнення з відповідача на час навчання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи 24 квітня 2017 року, на час навчання позивача у вищому навчальному закладі і до досягнення останнім 23 років, тобто до 21 квітня 2022 року, таким чином частково задовольняючи позовні вимоги. Суд не приймає уваги доводи відповідача про те, що він хворіє і має намір звільнитися за станом здоровя з роботи, оскільки на час розгляду справи у суді такий працює, не працездатним не визнаний. Водночас, відповідач не позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, у разі зміни майнового стану чи за станом здоровя. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, а позивач за подання позовної заяви до суду був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial