Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 24 листопада 2007 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янсько-Дніпровського РУЮ у Запорізькій області, складено актовий запис №122. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] . [INFO] . На даний час шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.11.2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Кам`янсько-Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області зроблено актовий запис № 122, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.11.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.01.2009 року . Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 Сімейного кодексу України проголошує, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved