Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20 вересня 2014 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Червоноблагодатненської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, про що 20.09.2014 року складено актовий запис №03. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років стосунки у подружжі розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час [PERSON] та [PERSON] сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Донька проживає разом із матір'ю, спору щодо виховання та утримання дитини у сторін немає. На підставі ч. 3 ст. 105, ст. 110 Сімейного кодексу України, ст.ст. 27, 175, 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований виконавчим комітетом Червоноблагодатненської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, про що 20.09.2014 року складено актовий запис № 03. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, але надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 20.09.2014 року серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]»), про що 20 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 03. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2014 року. В період шлюбу у них народилися донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.06.2015 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причин відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору позивачем не ставиться, суд дотримуючись принципу диспозитивного цивільного процесу, не може вийти за межі позовних вимог та вирішити це питання на власний розсуд. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. На підставі п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved