Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вказавши, що 02.10.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012-10988-021007, згідно з яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26251901276298 в національній валюті України гривні, випустив та надав Держателю платіжну картку, а також пін-код до картки. Шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, Банк відкрив Держателю кретину лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 вказаного вище договору Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Проте, в порушення умов Договору відповідач не виконує належним чином зобовязання в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка за станом на 19.06.2015 року склала 18 328,35 грн., що включає в себе: тіло кредиту - 10 368,27 грн.; прострочене тіло кредиту 1 569,70 грн.; заборгованість за відсотками 6 390,38 грн. Представник позивача письмово заявив про підтримання позовних вимог та посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просив їх задовольнити, розгляд справи здійснити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд на місці ухвалив справу розглядати на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 012-10988-021007, згідно з яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26251901276298 в національній валюті України гривні, випустив та надав Держателю платіжну картку, а також пін-код до картки. Шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, Банк відкрив Держателю кретину лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 вказаного вище договору Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Проте, в порушення умов Договору відповідач не виконує належним чином зобовязання в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка за станом на 19.06.2015 року склала 18 328,35 грн., що включає в себе: тіло кредиту - 10 368,27 грн.; прострочене тіло кредиту 1 569,70 грн.; заборгованість за відсотками 6 390,38 грн.. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 224 ЦПК України). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тобто суд вважає, що з відповідача [PERSON] за кредитним договором № 012-10988-021007 від 02.10.2007 року на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» підлягає стягненню 18 328,35 грн. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved