Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду, за наступними підставами: 24.05.2018 року між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 37/18/ФЛ, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 3000 грн. строком на 10 місяців, починаючи з 24.05.2018 року до 23.03.2019 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту на сплаті відсотків щомісячно у строк до 30 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості. Позивач 24.05.2018 року надав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 грн., проте відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.06.2019 року становить 5041,22 грн. і включає в себе залишок по кредиту в сумі 2129,80 грн. і проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів в сумі 2911,12 грн. У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості банк звернувся до відповідача з письмовими вимогами про повернення вказаної суми кредитної заборгованості, але боржник не виконала дану вимогу, що стало причиною для звернення до суду. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву не скористалась. Клопотань про відкладення слухання справи від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Так, судом встановлено, що 24.05.2018 року між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 37/18/ФЛ, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. строком на 10 місяців, з кінцевим строком повернення до 23.03.2019 року, зобов`язавшись повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до умов Кредитного договору № 37/18/ФЛ від 24.05.2018 року [PERSON] зобов`язалась погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно по 30 числа кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Отже, відповідач повинен був повернути 3000 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п. 3.2. Кредитного договору. Факт отримання грошей відповідачем підтверджується видатковим касовим ордером від 24.05.2018 року . Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 3.2 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках з наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівки) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.3 договору прострочення сплати кредиту та процентів, вказаних у графіку розрахунків, не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Сторони дійшли згоди, що у випадку, якщо прострочення сплати кредиту та процентів становитиме більше, ніж 15 календарних днів, нарахування процентів здійснюватиметься із розрахунку 0,5% від суми залишку за кредитом за кожен день прострочення. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 30.06.2019 року становить 5041,80 грн. і включає в себе залишок по кредиту в сумі 2129,80 грн., і проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів в сумі 2911,42 грн. У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості банк звернувся до відповідача з письмовою вимогою вих. № 24/19Д від 22.05.2019 року про повернення вказаної суми кредитної заборгованості. Однак, боржник не виконала дану вимогу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] умов кредитного договору та свого грошового зобов`язання перед позивачем, у зв`язку із чим позовні вимоги позивача в межах заявлених вимог підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved