Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого зазначив, що 26.06.2008 року придбав автомобіль DACIA Solenza, державний номер [NUMBER], у відповідача [PERSON], який при свідках [PERSON] та [PERSON] отримав за цей автомобіль 4200 доларів США, що підтверджується також відповідною розпискою. Але не маючи на той час коштів не знімав та не ставив автомобіль на облік в органах ДАІ, а отримав довіреність про керування, розпорядження, відчуження на умовах за своїм розсудом та знімання ( ставлення ) на облік вищевказаний автомобіль. Таким чином, позивач вважає що укладений договір купівлі-продажу автомобіля відповідно до ст.ст. 205, 208, 639, 655 ЦК України, надає йому право власності на вищевказаний автомобіль. На даний час, при спробі зняти автомобіль з обліку, йому стало відомо, що на вказаний автомобіль постановою головного державного виконавця відділу ДВС Баранівського райуправління юстиції накладено арешт. Просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на автомобіль DACIA Solenza, державний номер [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 26 червня 2008 року. В судове засідання [PERSON] не явився, від представника позивача [PERSON], надійшла заява про слухання справи без позивача та представника, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. В судове засідання відповідач [PERSON], не явився будучи належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення. Третя особа- відділ ДВС Баранівського райуправління юстиції свого представника в судове засідання не направив, надіслав листа в якому просить слухати справу без представника Відділу, проти задоволення позову заперечують. Третя особа-Шевчук [PERSON] в судове засідання не явився, надіслав заяву про слухання справи без його участі, заперечує проти задоволення позову. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довіреності від 26.06.2008 року уповноважив позивача правом користуватися, здавати в оренду, зняти з обліку та поставити на облік в ДАІ та розпоряджатися автомобілем марки DACIA Solenza, державний номер [NUMBER], 2004 року випуску (а.с.22). Зазначений автомобіль на момент видачі довіреності належав відповідачу [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.24). Позивач [PERSON] в свою чергу сплатив відповідачу 26.06.2008 року - грошові кошти в сумі 4200(чотири тисячі двісті) доларів США, обумовлену ними суму вартості транспортного засобу, що підтверджується розпискою, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 23) та уклав договір купівлі-продажу , який міститься в матеріалах справи (а.с.49). Відповідно до вимоги пункту 3 частини першої ст.208 ЦК України щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанову Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, папівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів та спеціальний порядок перереєстрації автомобіля. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Даний порядок встановлений Положенням позивачем не дотримано, оскільки згідно повідомлення начальника Новоград-Волинського ЦНППзВАЗ УДАІ УМВС України в Житомирській області, станом на 1.04.2014 року за відповідачем [PERSON]зареєстрований транспортний засіб - автомобіль марки DACIA Solenza, державний номер [NUMBER], 2004 року випуску (а.с.53). На підставі частини другої ст. 220 ЦК України не може бути дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Статтями 237,244,245 ЦК України визначено, що довіреність є письмовим документом, який видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має тимчасове право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Виходячи з наведених норм, правовідносини, що склалися між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не можна вважати договором купівлі-продажу автомобіля, оскільки довіреністю [PERSON] уповноважив позивача тільки на тимчасове розпорядження автомобілем, яке здійснюється від його імені та в його інтересах. Судом встановлено, що згідно постанови відділу ДВС Баранівського райуправління юстиції від 17.12.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна- автомобіль марки DACIA Solenza, державний номер [NUMBER], 2004 року випуску, який належить [PERSON], арештований та оголошено заборону на його відчуження , на підставі виконавчого листа про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON], заборгованості за договором позики коштів на загальну суму 218875 грн.54 коп. (а.с.55-56). Отже, вимоги особи, що грунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 в редакції від 30.06.1978р. № 5. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засідання, не обґрунтовані, разом з тим, позивач не позбавлений права звернення до суду з належним позовом про усунення перешкод у здійсненні володіння, користування та розпорядження майном шляхом звільнення транспортного засобу з-під арешту, а обраний позивачем спосіб захисту не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed