Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені свої позовні вимоги мотивує тим, що він зареєстрований та\~проживає за\~адресою:\~вул.\~Виноградна (Воровського),\~буд.\~21,\~с.\~Піщане,\~Ковпаківського району\~м.\~Суми,\~який йому\~належить на\~праві власності. За вказаною адресою з 2011 року також зареєстрована [PERSON], яка не проживає і ніколи не проживала у вказаному будинку, не користується ним, не проявляє інтересу до нього, речі відповідачки в цьому приміщенні відсутні. Зазначений факт встановлено під час розгляду справи № 592/4267/15-ц, в якій Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2015 року задоволено його позов до [PERSON] про усунення перешкод користуванням власністю та покладено на [PERSON] обов'язок знятися з\~реєстраційного обліку.\~Однак,\~[PERSON]\~з реєстрації не знялася та продовжує не користуватися вказаним жилим приміщенням, не проявляє до нього інтересу, не сплачує комунальних послуг та не дбає про його матеріально-технічний стан. Таким чином вищезазначеними діями відповідач порушує його житлові та майнові права. Без визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, він позбавлений можливості зняти її з реєстрації, його права порушені та потребують захисту в судовому порядку. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком, що розташований за адресою: м. Суми, Ковпаківський район, с. Піщане, вул. Виногрдана (Воровського), 21. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримлав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. Судом при розгляді справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 21 по вул. Виноградній (Воровського) в с. Піщане Ковпаківського району м. Суми (а.с. 36). У вказаному будинку зареєстровані позивач [PERSON], дружина позивача [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON] та [PERSON], яка не є членом сімї позивача (а.с. 35). Заочний рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2015 року зобовязано [PERSON] знятися з реєстраційного обліку за адресою: с. Н-Піщане, Ковпаківського району в м. Суми, вул. Воровського, 21 (а.с. 37). Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] не заселялася у спірний будинок, своїх речей не завозила і ніколи в ньому не проживала, витрат по його уотримнаню та сплаті комунальних послуг не несла. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Перешкод щодо проживання в будинку відповідачу ніхто не чинив. Реєстрація відповідача у\~вказаному будинку, який належить позивачу на\~праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Відповідно до\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положенням ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідач не проживає у [INFO] (Воровського) в с. Піщане Ковпаківського району м. Суми за місцем реєстрації, її необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved