Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 16.07.1998 року. В 2000 році він на прохання свого сина тимчасово зареєстрував у зазначеній квартирі невістку [PERSON] та її доньку [PERSON] В 2011 році він неодноразово звертався до відповідачки з проханням про добровільне зняття з реєстрації, однак вона відмовлялась. З 2012 року вона не проживає у спірній квартирі, має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Наявність реєстрації останньої в належній йому квартирі перешкоджає у здійсненні в повному обсязі права власності на своє майно. В зв'язку з цим, позивач просив суд усунути йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В наданій заяві позивач просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. Від третьої особи - відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Кіровського району м. Дніпропетровська Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЖК України та ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Згідно ст.168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 16.07.1998 року, за реєстровим №1-4536. В 2000 році на прохання чина позивача та за згоди останнього в квартирі тимчасово були зареєстровані невістка позивача [PERSON] та її донька [PERSON] На теперішній час позивач, як власник квартири, має намір розпорядитись останньою, однак не має можливості реалізувати своє право власності через наявність реєстрації в квартирі відповідачки та відмови останньої на його прохання знятись з реєстрації в добровільному порядку. Враховуючи зазначені вище обставини та положення ЦК та ЖК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід усунути останньому в розпорядженні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved