Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007р. №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2013р. по 01.04.2014р. У 2013р. був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого і речового забезпечення з виплатою грошового утримання та йому присвоєно звання «рядовий міліції», про що свідчить витяг з наказу №117 о/с ОДУВС від 15.08.2013р. Між Одеським держаним університетом внутрішніх справ і [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 09.09.2013р., відповідно до пункту 2.1. якого позивач зобов*язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо- кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно - правовими актами МВС України, працевлаштування випускника ( згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Згідно пункту 2.3 відповідач зобов»язаний виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо - кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально- методичні вимоги науково- педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно- правових актів з питань проходження служби в ОВС. 31.03.2014 року відповідач звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Відповідно до наказу ОДУВС від 01.04.2014 року № 30 о/с він був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ. Таким чином, відповідач не виконав умови договору, саме: п.п.2.3.1,2.3.2,2.3.6 п.2.3, а також порушив п.3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв»язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. На підготовку відповідача як курсанта Одеського державного університету внутрішніх справ були витрачені бюджетні кошти в сумі 9952 грн. 25 коп., які позивач просив стягнути з відповідача, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 33). Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON], про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом № 117о/с від 15.08.2013 року [PERSON] було зараховано курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції з підготовки фахівців освітньо- кваліфікаційного рівня «бакалавр», за напрямком підготовки «Правознавство», з терміном навчання відповідно до навчального плану, поставивши на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення, з 15.08.2013 року, присвоївши спеціальне звання «Рядовий міліції» ГУМВС України в Автономній Республіці Крим (а.с. 7). 09.09.2013 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в АР Крим та [PERSON]було укладено договір про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с. 11,12). Відповідно до п. 1 зазначеного договору його предметом є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня за напрямком підготовки «Правознавство». Відповідно до п.п. 2.1., 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.3.1 зазначеного договору: Одеський державний університет внутрішніх справ зобов'язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, створити умови для навчання Особи та розробити програми для успішного проходження нею практик і стажування в підрозділах Замовника, забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Особа зобов'язується: виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня. З 15 серпня 2013 року по 31 березня 2014 року у відповідності з підписаним договором відповідач перебував на державному утриманні, мав речове забезпечення, був забезпечений харчуванням, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг (а.с. 14). На підставі рапорту [PERSON] від 31.03.2014 року, наказом №30о/с від 01.04.2014 року рядового міліції [PERSON], курсанта 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції з 01.04.2014 року відраховано з Одеського державного університету внутрішніх справ та звільнено з органів внутрішніх справ України за власним бажанням (а.с. 10). Таким чином, відповідач не виконав умови договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6. Відповідно розділу 3 договору підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Крім того, зазначений механізм відшкодування витрат визначений «Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» затвердженим Постановою КМ України від 01.03.2007 року № 313. Відповідно до п.п. 3, 4 зазначеного Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. На підтвердження фактичних витрат позивачем було надано розрахунок з утримання рядового міліції [PERSON] за період з 15.08.2013 р. по 31.03.2014 р. (а.с. 14). З розрахунку вбачається, що розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі становить 9952 гривень 25 копійок. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі у цьому випадку регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного договору. У відповідності до ст. 11 ЦК України права та обов'язки виникли між сторонами на підставі укладеного договору про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ від 09.09.2013 р. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], звільнившись з органів внутрішніх справ за власним бажанням, в односторонньому порядку порушила умови укладеного між сторонами договору. Беручи до уваги зазначене, суд приходить висновку про те, що вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ про відшкодування витрат за період навчання в розмірі 9952 гривень 25 копійок підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок (а.с. 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved