Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 28 травня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. А тому просить: розірвати шлюб з відповідачем, малолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з ним, малолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матір'ю, судові витрати бере на себе. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 травня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим, кожен з сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам та інтересам дітей і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач просить суд залишити судові витрати за ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved