Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що 29.05.1993 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м Києві, актовий запис №435. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різницю характерів та відсутністю між сторонами взаєморозуміння і довіри. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з'явився про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надіслала до канцелярії суду телеграму, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову та просила справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 29.05.1993 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м Києві, актовий запис №435, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають дітей - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. В контексті ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність спільних дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved