Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовними вимогами до [PERSON], третя особа: Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в звязку з набуттям права на житловий будинок. Позов мотивований тим, що 6 листопада 2003 року між нею, як покупцем з однієї сторони, [PERSON] і [PERSON], як продавцями з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, що розташований за адресою: вул. Чкалова, 179, смт Михайлівка, Михайлівський район, Запорізька область. За умовами зазначеного договору продавець продав, а покупець купив жилий будинок, що є складовою частиною садиби. Придбаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,27 гектара в межах згідно з планом, яка в свою чергу розташована на території Михайлівської селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, і має ту ж саму адресу, що й будинок, а саме: вул.Чкалова, 179, смт Михайлівка, Михайлівський район, Запорізька область. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка виділялась попередньому власнику для обслуговування будинку, який на ній розташований. Однак, питання щодо переоформлення на покупця будинку земельної ділянки, на якій він розташований, під час укладення договору купівлі-продажу вирішене не було. На теперішній час власником земельної ділянки, на якій розташований належний позивачу будинок, є [PERSON] на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2004 року., в звязку з чим [PERSON] позбавлена можливості зареєструвати право власності на будинок у відповідності з вимогами Закону від 01.07.2004 № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вирішити питання про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку шляхом укладення цивільно-правової угоди позивач також не має можливості через ухилення відповідача від вчинення таких дій. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але від представника позивача [PERSON] надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не зявився, але в суд надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 6 листопада 2003 року між продавцем [PERSON], діючого від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON],, з однієї сторони, та покупцем [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 179, смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. За умовами зазначеного договору продавці продали, а покупець купив житловий будинок як складову частину садиби, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 6 листопада 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 7 листопада 2003 року. Належність позивачу житлового будинку № 179 по вул. Чкалова, в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» № 1930460 від 07 листопада 2003 року. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ЗП № 034518 від 2 листопада 1999 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,27 гектарів в межах згідно з планом на території смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області по вул. Чкалова, 179, для ведення особистого підсобного господарства. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2004 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ЗП № 034518, розташовану в смт Михайліка по вул.. Чкалова, 179 Михайлівського району Запорізької області. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. \~Як розяснено у п.18 п.п. «г»\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~і\~ст.120 ЗК України\~в редакції\~Закону України від 5 листопада 2009 року № 1702-VI. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд встановив, що на підставі ч.1 ст.122 ЗК України, ч.1 ст.377 ЦК України, з 6 листопада 2003 року до позивача перейшло право власності на спірну земельну ділянку, яка належала [PERSON] Право власності [PERSON] з цього моменту припинилось.

Outcome: approved