Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.1989 року він разом з відповідачем прийняли спадщину, а саме: по ? частині домогосподарства з надвірними спорудами, які розташовані по вул. Комсомольській, 3 в м. Лебедині та належала померлій 21.04.1989 року [PERSON]. Після оформлення спадщини він весь час підтримував домогосподарство у належному стані, а відповідач проживав у Російській Федерації, жодного разу не приїздив в м. Лебедин і не займався підтриманням домогосподарства в належному стані та взагалі ним не цікавився. Коли виникло питання про приватизацію земельної ділянки, що розташована за вказаною адресою під будівництвом та для обслуговування домогосподарства, цими питаннями займався він один, тому і державний акт виготовлений на його імя, брат до вирішення цих питань не мав жодного відношення. Всі оригінали документів на вищевказаний будинок та земельну ділянку виготовлені лише на його імя. У звязку з тим, що він понад 10 років відкрито та добросовісно володіє повністю всі господарством, піклується та підтримує його в належному стані, він звернувся до суду і просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірного домогосподарства, яка належить [PERSON] і складається з будинку деревяного, під літ. «А», жилою площею 52,3 кв.м, веранди дощатої, під літ. «а», погребу цегляного під літ. «п/г» , сараю деревяного під літ. «Б», огорожі дощатої, під літ. «№1-2», які розташовані по вул. Комсомольській, 3 в м. Лебедині Сумської області,за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі . Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином: через оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 87 від 11.05.16 року. На підставі ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого про день і час розгляду справи відповідача, на підставі наявних доказів про права і взаємостосунки сторін, та, за погодженням з позивачкою приймає заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Представники третьої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати в його відсутності. Вислухавши позивача, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давність володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить на праві власності іншій особі. В судовому засіданні встановлено, що 25.11.1989 року державним нотаріусом Лебединської нотаріальної контори, на підставі ст. 528 ЦК Української РСР громадяни [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: по ? частині домогосподарства з надвірними спорудами, які розташовані по вул. Комсомольській, 3 в м. Лебедині та належали померлій 21.04.1989 року [PERSON] ( а.с. 13). Згідно з довідкою КП «БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради» № 176 від 03.02.2016 року вказане домогосподарство складається з: житлового будинку деревяногой під літ. «А», загальною площею 77,3 кв.м., житловою - 52,3 кв.м, веранди дошки під літ. «а», вартістю 96375 грн., погребу цегляного під літ. «п/г», вартістю 8427 грн., сараю деревяного під літ. «Б», вартістю 8146 грн., огорожі дошки під літ. №1-2, вартістю 705 грн. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серії АБ № 725284 від 19.04.2006 року (а.с.11) вбачається, що на підставі рішення Лебединської міської ради від 04.11.2005 року ХХХV сесія 4-го скликання [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0589 га у межах згідно з планом , яка розташована по вул. Комсомольській , 3 в м. Лебедині Сумської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. З довідки депутата Лебединської міської ради [PERSON] (а.с.12) № 274 від 30.03.2016 року (а.с.12) вбачається, що господарство, яке розташоване по вул. Комсомольській, 3 в м. Лебедині в належному стані підтримує [PERSON], він добросовісно та відкрито володіє вищевказаним господарством протягом декількох років. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] \~ствердили, що є сусідами позивача та їм добре відомо, що позивач понад 20 років відкрито та добросовісно володіє повністю всім домогосподарством, що розташоване по вул.. Комсомольській 3 в м. Лебедині. Він періодично проживає у вищевказаному будинку, підтримує його в належному стані, проводить капітальні та поточні ремонти. Його брата жодного разу не бачили у вказаному господарстві. Згідно зі \~статті 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В\~статті 328 ЦК України\~вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України\~обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~є визнання права. Визнання права власності необхідне їй для здійснення законного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що позивач понад 20 років користується будинком № 3 по вул. Комсомольській, в м. Лебедин Сумської області. При таких обставинах суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на\~вищевказаний будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved