Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив суд: стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 2960,00 грн., з яких: за експлуатацію гаражного боксу за 6 місяців 2013 року - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн., за 2015 рік - 960,00 грн.; цільові внески - 200,00 грн.; штраф за 2013 рік - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» і користувачем гаражного боксу [NUMBER], розташованому по вул. Пугачова, 19-А в місті Києві. Рішенням загальних зборів кооперативу було встановлено розмір членських внесків за експлуатацію гаражу у 2013 році - 50 грн. на місяць, 2014 році - 50,00 грн. на місяць та у 2015 році - 80,00 грн. на місяць. Окрім цього, встановлено розмір цільового внеску до цільового фонду кооперативу на ремонт дороги у 2015 році, який складав 200,00 грн. з кожного гаражного боксу. За несвоєчасну сплату внесків у кооперативі встановлена відповідальність його членів, так, у разі несплати членських внесків від 6 до 12 місяців застосовується штраф 50% від суми заборгованості, а у разі несплати більше року - 100%. Відповідач своїх обов'язків перед позивачем не виконує, внески не сплачує, та станом на 01.01.2016 року має заборгованість у розмірі 2960,00 грн., з яких: за експлуатацію гаражного боксу за 6 місяців 2013 року - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн., за 2015 рік - 960,00 грн.; цільові внески - 200,00 грн.; штраф за 2013 рік - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надав. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. Статтею 2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Відповідно до Довідки №П-325 від 21.08.2017 р. [PERSON] є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» і користувачем гаражного боксу [NUMBER], розташованому по вул. Пугачова, 19-А в місті Києві.. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів. Рішенням загальних зборів кооперативу було встановлено розмір членських внесків за експлуатацію гаражу у 2013 році - 50 грн. на місяць, 2014 році - 50,00 грн. на місяць та у 2015 році - 80,00 грн. на місяць. Окрім цього, встановлено розмір цільового внеску до цільового фонду кооперативу на ремонт дороги у 2015 році, який складав 200,00 грн. з кожного гаражного боксу. За несвоєчасну сплату внесків у кооперативі встановлена відповідальність його членів, так, у разі несплати членських внесків від 6 до 12 місяців застосовується штраф 50% від суми заборгованості, а у разі несплати більше року - 100%. Як вбачається з вимоги Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2», надісланої на адресу відповідача [PERSON], станом на 01.01.2016 року за останній обліковується заборгованість у загальному розмірі 2960,00 грн., з яких: за експлуатацію гаражного боксу за 6 місяців 2013 року - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн., за 2015 рік - 960,00 грн.; цільові внески - 200,00 грн.; штраф за 2013 рік - 300,00 грн., за 2014 рік - 600,00 грн. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем, суду не надано. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК Україниr доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Кооператива по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» до [PERSON] про стягнення коштів. На підставі викладеного,

Outcome: approved