Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 березня 2000 року Купянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 22. Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня місяця 2015 року, спільно вони не проживають, що привело до неможливості збереження сімї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічною позовною заявою немає. 06.02.2019\~року суддею\~направлявся запит\~щодо підтвердження\~місця реєстрації\~відповідача. Після отримання відповіді 19.02.2019 року, провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання на 21.03.2019 року. 11.03.2019 року відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Також, 21.03.2019 року позивач також надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав і просив задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи заяви сторін, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, дослідивши докази та зясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23 березня 2000 року Купянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 22, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 380419 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст.\~55 Сімейного Кодексу України\~ \~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3,4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує з березня місяця 2015 року, спільно не мешкають, не бажають поновити стосунки і зберегти сімю та примиритися, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка у своїй заяві не вказала про бажання змінити шлюбне прізвище, тому суд після розірвання шлюбу вважає доцільним залишити їй прізвище «Рєпка».

Outcome: approved