Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого зазначив, що 14 травня 2014 року в смт. Полянка Баранівського району Житомирської області померла його мати [PERSON], яка залишила заповіт, яким все своє майно заповіла його сестрі [PERSON]І.У звязку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Блюхера,15, в смт. Полянка Баранівського району Житомирської області, який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1966 року. Після смерті [PERSON] вони прийняла спадщину у встановлений законом строк, а саме 3/4 частини спадщини прийняла його сестра, а 1/4 прийняв він як такий, що має право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. В судове засідання позивач [PERSON] не явився, в прохальній частині позову просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідачка не явилася, надіслала заяву в якій просила слухати справу без її участі позов визнає. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла 14.05.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 6 ). Згідно договору купівлі-продажу від 11.03.1966 року житловий будинок в смт. Полянка Баранівського району Житомирської області, придбаний у власність померлою [PERSON] ( а.с. 4 - 5 ). Відповідно до положення ст.ст.100,101 ЦК України ( в редакції 1963 року), громадяни могли мати у власність житловий будинок, при чому норми глави 10 « Особиста власність» цього кодексу, не повязували наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Тому підставою набуття права власності на нерухоме майно був нотаріально посвідчений правочин і тому будинок спадкодавця не був самочинним будівництвом. Згідно копії заяви [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] № 251 від 21.10.2014 року [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] ( а.с. 11 ). Згідно постанови приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу від 28.10.2015 року № 57/2014/03-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 ідеальну частину житлового будинку в смт. Полянка, вул. Блюхера, 15, Баранівського району Житомирської області в звязку з тим, що вказане нерухоме майно не зареєстровано за померлою [PERSON] ( а.с. 12 ). [PERSON] вказану постанову не оскаржував. У відповідності з п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністра юстиції України 03.03.2004 року №20/5 (із наступними змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, підлягає реєстрації, провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг із Реєстру прав власності. Дані норми свідчать про те, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, так як за померлою не зареєстровано право власності на житловий будинок. У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину у [PERSON] відсутні з причин, зазначених вище, тому вимога позивача щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованою. Відповідно до норми ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved