Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF30909, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 94 500 дол. США, що еквівалентно 477225 грн., зі сплатою 12 % річних, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 23 жовтня 2022 року. З метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору, між позивачем та відповідачем було укладено 24 жовтня 2007 року іпотечний договір, за яким предметом іпотеки є належні [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 24 жовтня 2007 року: земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0029, земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0030, земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0032, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовані в с. Нове Залісся Бородянського району. Відповідач умови вищевказаного кредитного договору належним чином не виконував, не виконав їх і після направлення йому позивачем повідомлення-вимоги № 09-3/8287 від 15 березня 2012 року з вимогою повного погашення заборгованості по кредиту та попередженням про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки, і станом на 16 січня 2014 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору склала 89 363,11 дол. США, що еквівалентно 714279,34 грн. (з розрахунку 1 дол.США=7,9930 грн.). Оскільки заборгованість відповідача перед банком у загальному розмірі склала 721276,04 грн., що включає в себе 714279,34 грн. - заборгованість по вказаному кредитному договору та 6996,70 грн. - витрати за проведення претензійно-позовної роботи, то просив в рахунок погашення зазначеної суми заборгованості звернути стягнення на вищевказані земельні ділянки, шляхом, визначеним ст.38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 15,17 вказаного Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна позивачем від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за зазначеним кредитним договором у вищевказаній сумі, а також стягнути з відповідача на користь банку понесені витрати за сплату судового збору у розмірі 3654 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF30909, разом з додатками до нього, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 94 500 дол. США, що еквівалентно 477225 грн., зі сплатою 12% річних, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 23 жовтня 2022 року /а.с. 35-37, 38-39,40,50,53-55/. Того ж дня, 24 жовтня 2007 року, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, за яким предметом іпотеки є належні [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 24 жовтня 2007 року: земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0029, земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0030, земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221082201:02:015:0032, що призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та розташовані в с. Нове Залісся Бородянського району /а.с.41-43,44-49/. [PERSON] належним чином не виконував умови вищевказаного кредитного договору, не виконав їх і після направлення йому позивачем повідомлення-вимоги № 09-3/8287 від 15 березня 2012 року про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, сплати можливих штрафних санкцій незалежно від строку настання виконання зобов»язань за кредитним договором /а.с.51/, і згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача по вищевказаному кредитному договору станом на 16 січня 2014 року становить 89 363,11 дол. США, що еквівалентно 714 279,34 грн. (з розрахунку 1 дол. США=7.9930 грн., за курсом НБУ станом на 22 січня 2014 року), з яких: 67 200 дол.США, що еквівалентно 537129,6 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 13 803,76 дол.США, що еквівалентно 110333,45 грн. - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитними коштами, 8 359,35 дол.США, що еквівалентно 66816,3 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а також 6996,7 грн. - витрати за проведення претензійно-позовної роботи, що разом складає 721276,04 грн. /а.с.4-5/. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 575 ЦК України передбачені окремі види застав: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом частини 1 ст. 583 ЦК України та частини 2 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KF 30909 від 24 жовтня 2007 року, яка станом на 16 січня 2014 року складає 647 463, 05 грн., з яких 537 129,6 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 110 333,45 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказані земельні ділянки, які належать на праві власності відповідачу, на користь ПАТ «Ві Ес Банк», шляхом продажу майна банком від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною, визначеною уповноваженим експертом - оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «Ві Ес Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку». В частині вимог щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 8359,35 дол. США, що еквівалентно 66 816,3 грн., суд вважає за необхідне відмовити, так як позивачем не надано суду детального розрахунку вказаної суми, що унеможливлює здійснити оцінку правильності її нарахування, крім того сума пені позивачем розрахована у доларах США, що суперечить ч.1 ст.524 ЦК України. Також, не знайшло свого підтвердження і понесення позивачем витрат за проведення претензійно-позовної роботи у розмірі 6996,70 грн., а тому і в цій частині в позові суд визнає за необхідне відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3654 грн.

Outcome: partial