Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON], виключити запис про [PERSON], як батька дитини [PERSON], та внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьком дитини [PERSON] У обґрунтування своїх вимог зазначив, що 1993 році [PERSON] та [PERSON] (відповідач) уклали шлюб, шлюбні відносини в них не склалися, починаючи з початку 1999 року проживають окремо, а 04 грудня 2001 року шлюб розірвали. З 2000 року позивач проживає з [PERSON] однією сім'єю. Від спільного проживання [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Але на час народження дитини батьком у свідоцтві про народження був записаний відповідач, з яким на той час [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. У судовому засіданні представник позивача, який також є представником третьої особи [PERSON], позовні вимоги підтримував у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр». Представник Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення позову та заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов потрібно задовольнити з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], про що складено актовий запис №1320 від 07 серпня 2001 року. Її батьками вказані [PERSON] (третя особа) та [PERSON] (відповідач) (а.с.5). Станом на [INFO] [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. 04 грудня 2001 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Відповідно до результатів аналізу генетичної ідентифікації на предмет встановлення біологічного батьківства відносно дитини [PERSON], [INFO], вірогідність біологічного батьківства позивача відносно [PERSON] складає 99,99 % (а.с.7). Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Положеннями ч. 3 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 « Що застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 9 вищезазначеної постанови передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Стаття 134 СК України передбачає, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що [PERSON] є біологічним батьком дитини, а у свідоцтві про народження дитини батьком вказаний відповідач, який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю дитини [PERSON], суд з метою забезпечення права дитини на належне батьківство, вважає, що є достатні правові підстави для визнання [PERSON] батьком [PERSON]

Outcome: approved