Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовними вимогами про визнання його батьком малолітньої [PERSON], [INFO], також просив присвоїти [PERSON] прізвище «[PERSON]» з записом його батьком дитини в Книзі реєстрацій народжень та в свідоцтві про народження дитини; ім*я, дату і місце народження дитини залишити без змін. Харківському міському відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] та видати свідоцтво про народження з урахуванням зазначених вище змін. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він проживав однією сім*єю без реєстрації шлюбу з матір*ю дитини [PERSON] з березня по травень 2011 року. Від шлюбних відносин у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Батьками дитини записані: батько «[PERSON]», мати - «[PERSON]». При цьому, дані про батька дитини записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. Після народження дитини позивач забирав відповідачку з донькою з пологового будинку. Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство від 30.09.2016 року, наданого фірмою Medical genomics, позивач може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON], імовірність підтвердження батьківства складає 99,9999%. Позивач зазначає, що вважає себе батьком дитини [PERSON], приймає участь в її вихованні, турбується про її здоров»я, фізичне, духовне та моральне виховання. За вказаних обставин, посилаючись на положення ч.3 статті 128 Сімейного кодексу України, звернувся до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також про визнання позову, в якій також підтвердила факт того, що позивач є батьком її дитини. В судове засідання представник третьої особи не з*явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини, який приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Положеннями ст. 134 СК України передбачено, що внесення змін до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, у разі визнання батьківства, материнства, проводиться на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану, який видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно копії свідоцтва про народження, малолітня [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові. Батьки дитини - батько «[PERSON]», мати - «[PERSON]». При цьому, дані про батька дитини записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство від 30.09.2016 року, наданого фірмою Medical genomics, позивач може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON], імовірність підтвердження батьківства складає 99,9999%. Відповідач в наданій суду заяві визнала факт батьківства відповідача, а відтак, зазначені обставини не підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved