Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки борг за кредитним договором №2007216077 від 13.12.2013 у розмірі 24345,31 грн. посилаючись на те що між нею та ПАТ «ОТП Банк» було укладено даний договір, відповідно до якого відповідачці надано кредит 19606 грн. строком на 36 місяців і вона зобовязалася повернути такий, сплатити відсотки за користування 0,01% річних, проте умови договору належним чином не виконала і станом на 24.11.2016 має заборгованість, що складається із заборгованості по сплаті кредиту 18517,59 грн., комісії 5826,28 грн. та відсотках 1,44 грн.; 22.12.2014 між банком та позивачем укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким банк відступив, а позивач прийняв на себе зобовязання за кредитним договором №2007216077 і до позивача перейшло право вимоги за таким договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. За вказаних вище обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 13.12.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007216077, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 19606 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою 0,01 % річних; згідно п.1.2.1 договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1«Графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору (а.с. 3-6). Банком було виконано умови договору в частині надання кредитних коштів, з урахуванням договору добровільного страхування (а.с. 7-8). Розрахунок заборгованості від 24.11.2016 свідчить, що відповідачка не належним чином виконувала умови договору і станом на це число має борг, що в сумі становить 24345,31 грн. і складається із заборгованості по сплаті кредиту 18517,59 грн., комісії 5826,28 грн. та відсотках 1,44 грн. (а.с. 18). 22.12.2014 між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу №22/12/14/4, за яким банк передав, а позивач прийняв право грошової вимоги, що належить банку і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками (а.с. 14-17), серед яких і [PERSON] (а.с. 19). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач має право вимоги до відповідача за договором №2007216077, заборгованість по якому становить 24345,31 грн. і нарахована в межах узгоджених сторонами умов договору. Тому суд задовольняє вимоги позову у повному обсязі. Позивач просив стягнути з відповідача сплачений ними судовий збір, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. В матеріалах справи міститься квитанції про сплату позивачем судового збору в сумі 1600 грн., які суд стягує з відповідача у звязку із задоволенням позову у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, ст.1069 ЦК України,

Outcome: approved