Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на власність на будівлю від 02.12.1993 року № 744/3. В 2011 році в його будинку приписався відповідач [PERSON], який являється йому далеким родичем, і на той час являвся членом його сім'ї. Приписався він в зв'язку з тим, що він вийшов з в'язниці і йому потрібно було місце приписки. З січня 2012 року [PERSON] виїхав в невідому напряму і виписатися як обіцяв не захотів. З січня 2013 року йому не відомо місце проживання. На даний момент відповідач не проживає у вказаному будинку більш тривалий термін, ніж той, протягом якого за ним зберігається право на користування жилим приміщенням в будинку, що належить йому на праві власності. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною позивача, в 2011 році [PERSON] - брата їхньої невістки, який вийшов з в'язниці, її чоловік зареєстрував за адресою [ADDRESS], у власному будинку, для отримання ним пенсії по інвалідності. [PERSON] з січня 2012 року не з'являвся в селі, вона телефонувала до нього щоб він приїхав і виписався з їхнього будинку, він пообіцяв, але не знявся з реєстрації. З 2011 року по січень 2012 року, [PERSON] постійно в їхньому будинку не проживав, лише інколи ночував. Де він на даний час проживає їй не відомо. Свідок [PERSON], суду пояснила, що є невісткою [PERSON], у 2011 році її брат [PERSON], вийшов з в'язниці, та не мав місця реєстрації, тому [PERSON] приписав його у власному будинку за адресою [ADDRESS], для оформлення та отримання пенсії по інвалідності. З 2012 року брат постійно хворів, тому його забрали лікувати до смт.Новгородка. Де він зараз проживає їй не відомо. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, з відповідними заявами до суду не звертався. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Між сторонами виник спір, який регулюється нормами Житлового Кодексу України (далі по тексту ЖК України), зокрема ст.ст.71, 72, 150. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, [PERSON] не є членом сім'ї позивача. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язанні з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. В судовому засіданні встановлено, що позивач має в своїй приватній власності будинок по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право власності на будівлю від 02.12.1993 року, де зареєстрований та проживає. Згідно довідки виданої виконкомом Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області від 11.03.2014 року за № 493, [PERSON], 29.01.1964 року зареєстрований 07.02.2011 року на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області в житловому будинку [PERSON] по [ADDRESS]. Даний факт реєстрації підтверджується і витягом з облікової картки об'єкта по господарського обліку на 2011-2015 року. Відповідно до довідки виданої виконкомом Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області від 09.12.2013 року за № 2161, [PERSON], 29.01.1964 року з січня 2012 року не проживає [ADDRESS]. На даний час відповідач [PERSON] не знятий з реєстраційного обліку по [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] внаслідок його відсутності в даному житловому будинку понад шість місяців. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved