Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 04.07.2013 року на вул.Набережна перемоги в м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого було пошкоджено належний йому автомобіль Geely MK д/н [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2013 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було визнано водія автомобіля Toyota Yaris д/н [NUMBER] [PERSON] Цивільно-правова відповідальність останнього згідно полісу АС/2291538 була застрахована у Приватному акціонерному товариству «Українська транспортна страхова компанія». 22.08.2013 року він звернувся до вказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №159 від 08.10.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена в сумі 26850 грн. 25 коп., величина втрати товарної вартості - 3373 грн. 93 коп. Розмір страхового відшкодування страховою компанією було визначено на підставі звіту №2809/170, складеного 18.07.2013 року ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» та склав 21556 грн. 29 коп. На банківський рахунок ПП [PERSON], де було виконано відновлювальний ремонт автомобіля, страховиком було перераховано 20556 грн. 29 коп., за виключенням франшизи в сумі 1000 грн. Таким чином, не відшкодованою залишилась сума в розмірі 4104 грн. 51 коп. З урахуванням цього, позивач просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 4104 грн. 51 коп., витрати за оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн. та 58 грн. 08 коп. витрат на оплату телеграми страховику про проведення експертизи. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання потворно не з'явились, про причини неявки не повідомили. З урахуванням зазначеного, думки позивача та положень ст.ст.169,224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04.07.2013 року о 07-40 г. на вул.Набережна Перемоги в м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Тойота д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Geely MK д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2013 року було встановлено вину [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 04.07.2013 року (а.с.6). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] згідно полісу АС/2291538 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія». Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №1509 від 08.10.2013 року, складеного за замовленням позивача, вартість заподіяної [PERSON], як власнику автомобіля Geely MK д/н [NUMBER], матеріальної шкоди, визначено в сумі 30224 грн. 18 коп., у тому числі втрата товарної вартості - 3373 грн. 93 коп. (а.с.19-26). Фактична вартість проведеного ПП [PERSON] відновлювального ремонту автомобіля Geely MK д/н [NUMBER] склала 25660 грн.80 коп. (а.с.14-16) Розмір страхового відшкодування страховою компанією було визначено на підставі звіту №2809/170, складеного 18.07.2013 року ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна», згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely MK д/н [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту технічного зносу, склала 21556 грн. 29 коп. З вказаною суми позивачу було виплачено, шляхом перерахування коштів на адресу ПП [PERSON], 20556 грн. 29 коп., за виключенням суми франшизи - 1000 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що доплачені позивачем додаткового до суми страхового відшкодування кошти в розмірі 4104 грн. 51 коп. за відновлювальний ремонт автомобіля, на підставі ст.1194 ЦК України підлягають відшкодуванню особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто водієм [PERSON] А тому вимоги позивача про стягнення вказаної суми зі страхової компанії не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Як вбачається з листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за наслідками розгляду скарги позивача та фактично не заперечував сам позивач в судовому засіданні, страховою компанією було дотримано вимоги ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо направлення аварійного комісара для огляду пошкодженого транспортного засобу та в подальшому замовила проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру заподіяних матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню. А тому, суд вважає, що відсутні передбачені п.34.3 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для відшкодування позивачу витрат страховою компанією на проведення експертизи. В звязку з цим, позивачу також слід відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг експерта в сумі 550 грн. та за оплату повідомлення про проведення експертизи в сумі 58 грн. 08 коп., відмовивши таким чином в задоволенні позову повністю. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, сплачені позивачем судові витрати слід віднести на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed