Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 02.09.2014 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №794-0071041041/ФК-08, згідно з умовами договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 61100,00грн., з розрахунку в розмірі 17,2% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 01.07.2008 року по 30.06.2015 року. банк свої зобовязання повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та в строки передбачені договором. В подальшому, 30.06.2010року ТОВ Укрпромбанк передав (відступив) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого [PERSON] замінив Укрпромбанк як кредитора. Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором №794-0071041041/ФК-08 від 01.07.2008року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки №794-0071041/Zфпор-08 від 01.07.2008р. між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідач умов кредитного договору протягом тривлого часу належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 29.12.2015 року за ним наявна заборгованість у сумі 16088,14грн., з яких: тіло кредиту 7671,71грн.; відсотки 1881,01грн.; сума заборгованості за комісіями 1982,23грн.; пеня 4303,08грн.; сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту 185,44грн.; сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту 65,26грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засіданні представник позивача, [PERSON] не зявилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України суд отримав від Чернігівського РС УДМС України в Запорізькій області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи. Нормами ч.5 ст. 74 ЦПК України констатовано, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повідомлений про дату розгляду справи, а позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на той факт, що сторони не зявилися в судове засідання, розгляд справи здійснено за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як встановлено з матеріалів справи, 02.09.2014 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №794-0071041041/ФК-08, згідно з умовами договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 61100,00грн., з розрахунку в розмірі 17,2% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 01.07.2008 року по 30.06.2015 року. банк свої зобовязання повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та в строки передбачені договором. В подальшому, 30.06.2010року ТОВ Укрпромбанк передав (відступив) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого [PERSON] замінив Укрпромбанк як кредитора. Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором №794-0071041041/ФК-08 від 01.07.2008року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки №794-0071041/Zфпор-08 від 01.07.2008р. між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідач умов кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 29.12.2015 року за ним наявна заборгованість у сумі 16088,14грн. У відповідності до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також, частина 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, статтею 525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Нормами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання боргового зобовязання, повинен, на вимогу кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики. Крім, того ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором №794-0071041041/ФК-08 від 01.07.2008р. станом на 29.12.2015р. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі умови передбачені договором кредиту, надав позичальнику грошові кошти в повній сумі, однак відповідачем до кінця не виконані умови договору, у звязку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved