Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з останнього на його користь борг в сумі 6800 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 146880 гривень та 3% річних в сумі 3476,83 грн., що в сумі складає150356,83грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.09.2014 року відповідач позичив у нього 6800 дол. США, які зобовязався повернути до 05.10.2014 року, про що написав розписку в присутності свідків. Однак свої зобовязання не виконав, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, яку просили задоволити.Крім цього, представник позивача висловив свою думку з приводу неявки відповідача та його представника, вважає їх неявку неповажно, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився не повідомивши причин своєї неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте не подав документів на підтвердження поважності причин відсутності в судовому засіданні. \~Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно положень ст.157 ЦПК України,\~суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Суд прийшов до висновку, що відповідач та його представник безпідставно затягують розгляд справи по суті, зловживають своїми процесуальними правами, що унеможливлює для суду дотримання\~\~розумних строків розгляду справи, визначених\~ЦПК України. З урахуванням заяви представника позивача., відповідно до ч.4 ст.169\~, ст.224 ЦПК України\~- судом було ухвалено про заочний розгляд справи за неявкою відповідача та його представника, за наявними в матеріалах справи доказами за згодою позивача та його представника. Заслухавши думку позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи та оглянувши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з розписки, [PERSON] позичив та зобов'язався повернути [PERSON] до 05.10.2014 року грошові кошти в сумі 6800 доларів США в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у випадку, коли позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют НБУ, станом на 29.09.2015 року, вартість 100 доларів становить 2158,8351 гривень. Згідно розрахунку 3% річних з простроченої суми за період прострочення з 05.10.2014 р по 18.09.2015 року становить 3476,73 грн. Відтак, враховуючи зазначене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути 146880 грн. основного боргу, 3476,83 грн. трьох процентів річних за період з 05.10.2014 року по 18.09.2015 року, а всього 150356,83 гривень. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 1503,57 грн. судових витрат. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved