Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської\~радита просив суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, фак належності та визнати право власності на спадщину за позивачем. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,83 га відповідно до державного акту на право власності на землю серія ЯА № 296262. Позивач, колишня дружина померлого, відповідно до ст. 1264 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджено актом депутата Кілійської міської ради Пишненко Ю.В. від 23.07.2020 року. Позивач прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого [PERSON] та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. був наданий інформаційний лист, в якому зазначено, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державного акту на право власності на землю, а саме оригінал документу відсутній. Відсутність у позивача оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку державного акту\~на право\~власності на\~землю унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] », зареєстрували шлюб 30.09.1972 року в м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 209. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 30.11.2005 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.03.2008 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №\~91, [PERSON] , помер [INFO] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296262 від 03.06.2005 р., виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 22 листопада 2004 р. № 699 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:003:0002. Згідно акту депутата Кілійської міської ради Пишненко Ю.В. від 23.07.2020 року [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 1972 року до дня його смерті, за адресою: [ADDRESS] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Як вбачається з інформаційного листа від 29.07.2020 р. № 73/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М.\~на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснила, що оскільки не підтвердження того, щ спадкодавець та спадкоємець проживали разом однією сім`єю не менше, як п`ять років, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 62199281 від 26.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 62199316 від 26.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю та встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,83 га відповідно до державного акту на право власності на землю серія ЯА № 296262, [PERSON] ,померлому [INFO] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до\~ст.\~1264\~ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved