Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 13.02.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого їй надано кредит в сумі 59044 дол. США з метою придбання нерухомого майна на строк до 11.02.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала, станом на 03.12.2013 року сума заборгованості за кредитом з врахуванням заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, пенею, штрафом становить 98334,14 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ /799,30 грн. за 100 дол. США/ 785 984 грн.78 коп. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 13.02.2008 року укладено договір поруки, згідно якого він як поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання позичальником умов кредитного договору в повному обсязі, в разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають як солідарні боржники. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно вказану суму боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснив, що при укладенні кредитного договору в іноземній валюті сторони виходили із курсу долара США- 5 грн. і ніхто не міг передбачити стрімке підвищення курсу долара США майже удвічі, подальше виконання кредитного договору є порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин-принципу справедливості, оскільки умови кредитного договору є несправедливими в частині надання кредиту, його погашення у доларах США, що є способом зловживання правом, оскільки всі ризики знецінення національної валюти України позивач перекладає виключно на відповідача, в зв'язку з цим відповідач неодноразово зверталася до банку з приводу розстрочки заборгованості, надання їй кредитних канікул, жодних пропозицій на це від позивача вона не отримувала, крім того, ціна позову позивачем визначена невірно та необґрунтована, а нарахування одночасно штрафу і пені за умовами кредитного договору є притягненням відповідача до одного виду юридичної відповідальності за одне і те ж саме порушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Представник [PERSON] позов також не визнав, пояснив, що згідно умов договору поруки кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язань за кредитним договором при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконання зобов'язань, жодних повідомлень або письмової вимоги від позивача відповідач не отримував, також у договорі поруки встановлено, що поручитель у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору поруки, відповідає перед позивачем у розмірі пені /подвійної облікової ставки НБУ за кожен день заборгованості/, а тому пред'явлення до відповідача вимог про стягнення всієї суми боргу за кредитним договором є необґрунтованим. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 13.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 104/П/33/2008/840 на строк до 11.02.2033 року, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 59044 дол. США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу про придбання у власність нерухомого майна, а позичальник зобов'язувалася використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно погашати заборгованість по кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, що стверджується копією цього кредитного договору /а.с.7-11 /. Умовами договору передбачено, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна ставка -12,99 % річних /п.1.3.1 договору/. Як вбачається з копії кредитного договору, цей договір підписано представником банку та позичальником, що свідчить про те, що позичальник з умовами договору була ознайомлена, повністю погодилася з ними при підписанні договору. Згідно п.5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Також у разі порушення позичальником вимог п.4.3 цього договору /щодо укладення договору іпотеки, укладення щорічно договору страхування нерухомого майна та ін./, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, за кожен випадок /п.5.3 договору/. Вказаним кредитним договором передбачено умови повернення кредиту, а саме: згідно п.3.3 цього договору позичальник повертає кредит шляхом сплати щомісячної суми мінімально необхідного платежу, що складає 673,46 дол. США, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на відповідний поточний рахунок у валюті кредиту. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. В судовому засіданні також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено 13.02.2008 року договір поруки, на підставі якого поручитель поручається перед кредитором відповідати за належне виконання боржником її боргових зобов'язань за кредитним договором, в тому числі: повернути до 11.02.2033 року кредит у сумі 59044 дол. США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99 % річних; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції /штраф, пеня/, що слідує з копії договору поруки /а.с.14 /. Згідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань повністю /чи у будь-якій його частині/ як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. В п.1.5 цього договору обумовлено наступне: поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2011 року проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в зв'язку зі зміною найменування юридичної особи, що слідує з копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи /а.с.25-26/. А згідно п.1.2 Статуту ПАТ КБ «Надра» /нова редакція/, ПАТ КБ «Надра» є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Надра», створеного відповідно до рішення засновників згідно установчого договору від 23.12.1993 року, який був реорганізований шляхом перетворення КБ «Надра» з товариства з обмеженою відповідальністю у відкрите акціонерне товариство, зареєстрованого Національним банком України 26.10.1993 року, реєстраційний № 205, що стверджується випискою зі Статуту банку /а.с.27-28/. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім вищенаведених правових норм, умовами кредитного договору також передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору /п.4.2.4 договору/. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. За ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. З розрахунку заборгованості, який надано позивачем /а.с.12-13/, вбачається, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, оскільки останні платежі на погашення кредиту сплачувалися 26.09.2011 року. Так, станом на 03.12.2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить: 58055,90 дол.США -непогашений кредит, 30439,28 дол.США-сума несплачених відсотків за користування кредитом, 3934,56 дол.США- пеня за прострочення виконання зобов'язань, 5904,40 дол. США- штраф згідно п. 5.3 кредитного договору, всього 98334,14 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку /7,993000 грн./ складає 785 984 грн. 78 коп. За ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Представник позивача просив суд стягнути з відповідачів заборгованість саме в гривневому еквіваленті. Таким чином, вимоги позивача щодо дострокового стягнення солідарно з обох відповідачів, як позичальника та поручителя, заборгованості за кредитним договором суд вважає обґрунтованими, оскільки позичальником були порушені умови кредитного договору. Також згідно п.7.3 кредитного договору, сторони

Outcome: approved