overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що актом перевірки Пологівської міжрайонної інспекції від 30.12.2013 року за № 007-21/10 встановлено, що відповідач, працюючи на посаді дієтичної сестри в КУ ЛПНІ ЗОР у березні, квітні, травні, червні 2012 року зайво списала ковбасу у кількості 72,28 кг на загальну суму 1566 грн. 30 коп. та сиру в червня 2012 року у кількості 55.03 кг на суму 1363 грн. 64 коп., чим завдала шкоди Любомирівському психоневрологічному інтернату на загальну суму 2929 грн. 94 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду. У судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач та його представник позов не визнали. Відповідач за фахом не є медичною сестрою з дієтичного харчування, при участі шеф- кухаря та під керівництвом лікаря - інтернату складає меню згідно картотеки, встановлених норм та асигнувань та передає їх в бухгалтерію. Тому відповідати за зайво списані продукти не повинна. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи відповідач працювала на посаді повара в Комунальної установи Любомирівський психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради. З 14.03.2013 року за її заявою була переведена на посаду медичної сестри з дієтичного харчування. Під час проведення Пологівською міжрайонною інспекцією ревізії фінансово- господарської діяльності Комунальної установи Любомирівський психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради ( КУ ЛПНІ ЗОР) було встановлено, що сестрою медичною з дієтичного харчування [PERSON] було зайво списано: ковбасу у березні, квітні, травні, червні, 2012 року у кількості 72,28 кг на загальну суму 1566 грн. 30 коп. та сиру в червня 2012 року у кількості 55.03 кг на суму 1363 грн. 64 коп., а всього на загальну суму 2929 грн. 94 коп. Відповідно до Постанови КМУ № 324 від 13.03.2002 року « Про затвердження натуральних добових норм харчування в інтернат них установах та п.1, п. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-Х1У « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за недостовірність відображених у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку даних несе особа, яка підписала ці документи. Згідно посадової інструкції сестри медичної з дієтичного харчування п.8 « здійснює контроль за правильністю закладки продуктів та бракераж готової продукції. З наведених вище підстав суд вважає, що відповідач повинна нести повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану бюджетній установі- Комунальної установи Любомирівський психоневрологічний інтернат Запорізької обласної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що він є власником присадибної земельної ділянки розміром 0,25 га, розташованої на території Солоненської сільської Ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 014931, виданого Солоненською сільською радою 13 грудня 1999 року. На даній земельній ділянці він збудував будинок, на який отримав технічний паспорт. Відповідач по справі не визнає його право власності на спірну будівлю та чинить перешкоди в користуванні житловим будинком. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слуханні справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим за наступних підстав. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи позивач лабанов А.А. є власником присадибної земельної ділянки розміром 0,25 га, розташованої на території Солоненської сільської Ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 014931, виданого Солоненською сільською радою 13 грудня 1999 року. На даній земельній ділянці він збудував будинок, на який отримав технічний паспорт за адресою вулиця Шкільна, 4, село Солоне, Вільнянського району, Запорізької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що вона є користувачем квартири № 59 в житловому будинку № 14 по вулиці Зачиняєва в м. Вільнянську, Запорізької області. Проживає в квартирі тривалий час, сплачує комунальні послуги. Під час проживання у вказаній квартирі позивач з відповідачем веди спільне господарство, здійснювали поточний ремонт. Вказана квартира є постійним місцем проживання позивача, на цю адресу вона отримує пошту, за місцем свого проживання вона обслуговується в поліклініці. Відповідач не визнає право користування позивача даною квартирою. Позивач вважає, що згідно ст. 64 ЖК України вона набула право користування цією квартирою, вона постійно проживає в ній як член сім»ї наймача, сплачує плату за користування житлом та комунальні послуги, іншого житла не має. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належними чином. Суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України за наявністю у матеріалах справи документів. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим за наступних підстав. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач є користувачем квартири № 59 в житловому будинку № 14 по вулиці Зачиняєва в м. Вільнянську, Запорізької області. Проживає в квартирі тривалий час, сплачує комунальні послуги. Під час проживання у вказаній квартирі позивач з відповідачем веди спільне господарство, здійснювали поточний ремонт. Вказана квартира є постійним місцем проживання позивача, на цю адресу вона отримує пошту, за місцем свого проживання вона обслуговується в поліклініці. Відповідач не визнає право користування позивача даною квартирою. Суд вважає, що на підставі ст. 64 ЖК України позивач набула право користування цією квартирою, вона постійно проживає в ній як член сім»ї наймача, сплачує плату за користування житлом та комунальні послуги, іншого житла не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що в серпні 2013 року вона та її чоловік [PERSON] за спільною домовленістю з відповідачами вселилися та стали проживати в житловому будинку № 38 по вулиці Шкільній в селі Купріянівка, Вільнянського району, Запорізької області. За домовленістю сторони в усній формі вирішили розрахуватися за житловий будинок при вселенні, а оформлення документів здійснити пізніше в нотаріальній конторі. Позивач з сім»єю проживає в будинку, здійснив в ньому ремонт, сплачує усі необхідні платежі та податки. Наразі сторони вирішили переоформити документи на житловий будинок, але з»ясувалося, що оригінали документів у відповідачів втрачені. [PERSON] віддав всі документи своїй сестрі [PERSON] та виїхав на інше постійне місце проживання. Фактично [PERSON] визнає в повному обсязі, що позивач розрахувався за житловий будинок з нею та братом. Оскільки за житловий будинок позивачка разом з чоловіком розрахувалися в рівних частках, вважає, що кожен з них має право претендувати на ? частину зазначеного житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Суд розглядає справу у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. В серпні 2013 року позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] за спільною домовленістю з відповідачами вселилися та стали проживати в житловому будинку № 38 по вулиці Шкільній в селі Купріянівка, Вільнянського району, Запорізької області. За домовленістю сторони в усній формі вирішили розрахуватися за житловий будинок при вселенні, а оформлення документів здійснити пізніше в нотаріальній конторі. Позивач з сім»єю проживає в будинку, здійснив в ньому ремонт, сплачує усі необхідні платежі та податки. На даний час відповідач [PERSON] віддав всі документи своїй сестрі [PERSON] та виїхав на інше постійне місце проживання. [PERSON] визнає в повному обсязі, що позивач розрахувався за житловий будинок з нею та братом. Ніяких претензій до позивача з приводу користування житловим будинок не має. Позивачка разом з чоловіком розрахувалися в рівних частках за спірний житловий будинок, тому вважає, що кожен з них має право претендувати на ? частину зазначеного житлового будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 12 жовтня 1991 року. Шлюб зареєстровано в Павлівській сільській раді Вільнянського району, актовий запис № 16. Від шлюбу подружжя мають повнолітнього сина. Спільне життя з відповідачем не склалося тому подружжя на протязі останнього півроку разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розладу в сім'ї є те, що чоловік та жінка мають зовсім несумісні характери, що постійно призводить до суперечок між ними, внаслідок чого вони стали чужими людьми. Відповідач згоден на розірвання шлюбу, але з'являтись до РАГСУ не бажає. В судовому засіданні позивач наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач про слухання справи був повідомлений судом належним чином, надав суду заяву, в якій прохає слухати справу у його відсутність, з позовом згоден. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 112 жовтня 1991 року між сторонами було укладено шлюб, що зареєстрований в Павлівській сільській раді Вільнянського району, актовий запис № 16. Неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося тому подружжя на протязі останнього півроку разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім»я відновленню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що згідно витягу з Управління Держгеокадарстру Вільнянського району Запорізької області від 14.11.2016 року за № 31-28-0.3-6645/2-16 на ім.»я члена колишнього КСП « Колос» на підставі рішення Вільнянської РДА № 512 від 31.10.1996 року було виписаний сертифікат на земельну частку ( пай) серії ЗП № 0137284. Розмір земельної частки ( паю) складає 8,44 умовних кадастрових гектарів без визначення меж частки в натурі на місцевості. У витязі зазначено, що підпис про отримання сертифікату відсутній, у списках до Державного акту на право колективної власності на землю КСП « Колос» від 23 вересня 1993 року ЗП № 00020 № 479 [PERSON] не значиться. В трудовій книжці значиться запис, що позивач була прийнята в члени КСП « Колос» 22.08.1994 року та звільнена 01.01.2001 року. Ця помилка вимушує позивача звернутися за захистом свого права. Позивач прохає: 1. Визнати за [PERSON] право власності на сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ЗП № 0137284 розміром 8,44 умовних кадастрових гектірв, яка перебувала в колективній власності КСП «Колос» Купріянівської сільської радим Вільнянського району Запорізької області. 2. Зобов»язати Вільнянську РДА винести розпорядження про затвердження технічної документації щодо передачі [PERSON] у власність земельної ділянки ( паю) як члену колишнього КСП « Колос». В судовому засідання представник позивача наполягає на вимогах, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим за наступних підстав. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно витягу з Управління Держгеокадарстру Вільнянського району Запорізької області від 14.11.2016 року за № 31-28-0.3-6645/2-16 на ім.»я члена колишнього КСП « Колос» на підставі рішення Вільнянської РДА № 512 від 31.10.1996 року було виписаний сертифікат на земельну частку ( пай) серії ЗП № 0137284. Розмір земельної частки ( паю) складає 8,44 умовних кадастрових гектарів без визначення меж частки в натурі на місцевості. У витязі зазначено, що підпис про отримання сертифікату відсутній, у списках до Державного акту на право колективної власності на землю КСП « Колос» від 23 вересня 1993 року ЗП № 00020 № 479 [PERSON] не значиться. В трудовій книжці значиться запис, що позивач була прийнята в члени КСП « Колос» 22.08.1994 року та звільнена 01.01.2001 року. Ця помилка вимушує позивача звернутися за захистом свого права. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що згідно відомості на видачу майнового паю за 1015 рік, пайщики товариства з обмеженою відповідальністю « Зоря» у кількості 119 чоловік, виділили в натурі розпайоване майно, а саме: будівлю маслобойні, будівлю складу та інше майно, всього на загальну суму 350\~000 гривень. Дане майно позивачем було придбане у колективу пайщиків 03.06.2015 року, що підтверджується накладною № 403, яка затверджена Міністерством сільського господарства СРСР 24.11.1972 року № 269-2. Позивач посилається на п.8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом МАП України 14.03.2001 року, що кожен із співвласників має отримати свій пай у натурі індивідуально. Згідно п.9 даного порядку виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим співвласникам здійснюється за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань на підставі рішення загальних зборів. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився,про час та місце слухання справи попереджений належними чином. Суд розглядає справу за наявністю доказів, наданих позивачем в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим за наступних підстав. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно відомості на видачу майнового паю за 1015 рік, пайщики товариства з обмеженою відповідальністю « Зоря» у кількості 119 чоловік, виділили в натурі розпайоване майно, а саме: будівлю маслобойні, будівлю складу та інше майно, всього на загальну суму 350\~000 гривень. Дане майно позивачем було придбане у колективу пайщиків 03.06.2015 року, що підтверджується накладною № 403, яка затверджена Міністерством сільського господарства СРСР 24.11.1972 року № 269-2. Позивач посилається на п.8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом МАП України 14.03.2001 року, що кожен із співвласників має отримати свій пай у натурі індивідуально. Згідно п.9 даного порядку виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим співвласникам здійснюється за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань на підставі рішення загальних зборів. Вимоги позивача не суперечать ст. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» і є підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що його батькові [PERSON] на праві приватної власності належала 1\\5 частина житлового будинку № 134 по вулиці Радгоспній в селі Люцерна, Вільнянського району, Запорізької області. Інші частки в такому ж розмірі належала відповідачу матері, позивачу та його братам [PERSON], [PERSON]. 12 березня 2003 року батько помер, 26 грудня 2010 року помер [PERSON]. 12 квітня 2011 року помер [PERSON]. На момент смерті свої рідних позивач був зареєстрований та проживав у вказаному житловому будинку та фактично прийняв спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України. Відповідач по справі також взяла у позивача на лікування гроші в борг у розмірі 10\~000 гривень строком до 01 грудня 2015 року. До теперішнього часу відповідачка гроші не повернула, але в погашення боргу передала позивачу правовстановлюючи документі на земельні ділянки та запропонувала оформити договір про відчуження ділянок та своєї частки в житловому будинку у нотаріальній конторі. В судовому засіданні представник позивач наполягає на вимогах, відповідач в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, визнання за позивачем права власності у порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що його матері [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів їй було відмовлено в оформлені спадщини. Позивач прохає: Визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [PERSON] на праві власності належала 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів їй було відмовлено в оформлені спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що його матері [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] житлового будинку № 119 по вулиці Перемоги у м. Запоріжжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 13 червня 2013 р. [PERSON] померла. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У встановлений законом строк сторони звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів їм було відмовлено в оформлені спадщини. Спадкоємцями після смерті матері є позивачі. Інших спадкоємців немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач прохає: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку № 126 по вул.. Гагаріна в с. Матвіївка, вул. Гагаріна, 126, Вільнянського району, Запорізької області у порядку спадкування за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 155 житлового будинку № 119 по вулиці Перемоги у м. Запоріжжя у порядку спадкування за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачі наполягають на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про визнання позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 13 червня 2013 р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] житлового будинку № 119 по вулиці Перемоги у м. Запоріжжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спадкоємцями після смерті матері [PERSON] є позивачі. Інших спадкоємців немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved