Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.03.2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір № АU1-0000122-Ф/13-KRD на відкриття карткового рахунку, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування. Відповідно вказаного договору банк встановив на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту в сумі 10 500,00 гривень на строк до 25.03.2015 року, а відповідач прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо повернення вказаних коштів та сплати процентів за користування ними. Станом на 27.12.2016 року відповідач не повернув позивачу отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт) та не сплатив проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та строки, передбачені вищевказаним договором, в зв'язку з чим заборгованість задоговором становить 5 420,69 грн.та включає в себе: 3044,52 грн. - заборгованість за овердрафтом і 2376,17 грн. - заборгованість по відсотках. В зв'язку з відмовою відповідача добровільно погасити вищевказану суму заборгованості позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку. В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, при цьому представник позивача за довіреністю Ліфанова Л.М. в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує, а відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції представника позивача та відповідача, викладені ними в поданих через канцелярію суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір № АU1-0000122-Ф/13-KRD на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки АБ «Укргазбанк», встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, що підтверджується ксерокопією вказаного договору з додатками до нього (а.с. 4-7, 8, 9, 10). Відповідно до умов вказаного договору банк встановив на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту в сумі 10 500,00 (десять тисяч п'ятсот) гривень на строк до 25.03.2015 року (п. 2.2. та п. 2.5. Договору). За користування дозволеним овердрафтом встановлена процентна ставка в розмірі 25% річних (п. 2.3. Договору). Процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах встановленого ліміту та на суму простроченої заборгованості встановлена в розмірі 48 % річних (п.2.4 Договору). Згідно з п. 5.2.6. Договору Клієнт зобов'язаний не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути Банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт). Та відповідно до п. 5.2.7 Договору Клієнт зобов'язаний сплачувати суми основного боргу за Дозволеним овердрафтом та проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені цим Договором. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання по наданню відповідачу кредитних коштів за вищевказаним договором виконав, що визнається відповідачем відповідно до поданої ним заяви про визнання позову в повному обсязі. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, в порушення умов договору [PERSON] станом на 27.12.2016 року (дату підписання позовної заяви) не повернув позивачу отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт) та не сплатив проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та строки, передбачені вищевказаним договором, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем задоговором в розмірі 5 420,69 грн.,що в цілому складається з: 3044,52 грн. - заборгованість за овердрафтом і 2376,17 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується випискою за договором (а.с. 14-21) та розрахунком заборгованості станом на 15.11.2016 року (а.с. 22-29). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Відповідно до письмової заяви відповідача [PERSON] він визнав позовні вимоги в повному обсязі. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим ухвалити рішення відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки з'ясовані судом обставини свідчать про те, що таке визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 1565-11201 від 12.12.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1 378 грн. (а.с.1), тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved