Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 100.000 гривень. В ході судового розгляду позивач та його представник [PERSON] підтримали та уточнили свої позовні вимоги та просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 124.257 гривень, а також судовий збір в сумі 1242 грн. 57 коп.. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, але надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, не заперечують проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач - [PERSON] судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2013 року [PERSON] отримав від позивача як позику грошові кошти в сумі 100.000 грн. Вказаний факт підтверджується відповідною письмовою розпискою. При цьому в розписці було обумовлено строк повернення боргу - 01.06.2013 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується вказаною вище розпискою відповідача від 20 травня 2013 року, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 202 ЦК України, вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Щодо письмової форми правочину стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу. Позивач вважає, що розписка є доказом його вимог, так як вона підписана позичальником (Відповідачем), що відповідає вимогам цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме: Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписці визначений 01.06.2013 року. Станом на сьогоднішній день відповідач не повернув позивачу грошові кошти, відповідач уникає телефонних розмов та зустрічей з позивачем. Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, заборгованість зі встановленого індексу інфляції за весь час заборгованості від суми боргу складає: Для розрахунку взяті індекси інфляції з червня 2013 року по жовтень 2014 року включно: (100,0:100)*(100,0:100)*(100,4:100)*(100,2:100)*(100,5:100)*(100,2:100)*(100,6:100)*(102,2:100)*(103,3:100)*(103,8:100)*(101,0:100)*(100,4:100)*(100,8:100)*(102,9:100)*( 102,4:100) = 1,2 100 000 * 1,2= 120 000 грн. 120 000 грн. - 100 000 грн. = 20 000 грн.. Тож інфляційні нарахування на суму боргу складають 20000 грн.. Для розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми використовується формулу: Сума санкції = С * 3 * Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д- кількість днів прострочення. 100 000 грн. * 3 * 518 : 365 : 100 = 4257 грн. Отже, фінансова санкція у розмірі трьох процентів річних від суми боргу склала 4257 грн.. Таким чином, загальна сума боргу з урахування санкцій складає: 100 000 грн. + 20 000 грн. + 4257 грн. = 124 257 грн.. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 124.257 гривень та судові витрати по справі в сумі 1242 грн. 57 коп..

Outcome: approved