Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з квітня 2005 року він перебуває у трудових відносинах з відповідачем по справі, працюючи на посаді лікаря-хірурга відділення інвазивних методів діагностики лікування. 21.05.2014 року відповідачем було видано наказ № 152 « Про відсторонення від оперативних втручань», на підставі рекомендації комісії інфекційного контролю за систематичне порушення методичних рекомендацій хірургічної та антисептичної обробки рук, затверджених наказом МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «хірургічна та методична обробка рук медичного персоналу», вимог наказу МОЗ України від 04.04.2012 року № 236, відсторонено позивача від оперативних втручань з 21.05.2014 року строком на 1 місяць. Позивач вважає, що даний наказ є незаконний, так як винесений в порушення норм ст. 147 КЗпП України, де зазначено види стягнення за порушення трудової дисципліни, і відсторонення від оперативних втручань не передбачено жодним статутом чи положенням медичного закладу. Крім того, дисциплінарне стягнення застосовано у більш як місячний строк, що передбачено ст. 148 КЗпП України, адже змиви рук проводилися бактолабораторією 01.04.2014 року і результат був отриманий 03.04.2014 року, а оскаржуваний наказ - 21.05.2014 року, а тому є незаконним і через строки винесення. Окрім того, позивач вважає, що незаконними діями відповідача йому завдана моральна шкода, що відобразилося на його стані здоров'я, принижено його ділову репутацію, внаслідок чого він зазнав душевних страждань Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10 000 грн. В ході судового розгляду справи за клопотання представника позивача позовна вимога про визнання наказу про накладення дисциплінарного стягнення незаконним ухвалою суду від 02.10.2014 року була залишена без розгляду, так як адміністрацією лікувального закладу наказом від 10.07.2014 року скасовано оскаржуваний наказ № 152 від 21.05.2014 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача, заступник головного лікаря Калуської ЦРЛ, позов не визнала та суду пояснила, що за систематичне порушення позивачем методичних рекомендацій хірургічної та антисептичної обробки рук, затверджених наказом МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «хірургічна та методична обробка рук медичного персоналу» його було відсторонено від оперативних втручань строком на один місяць. Систематичність таких порушень підтверджується результатами досліджень на стерильність рук членів хірургічної бригади, де були в виявлені позитивні змиви рук у лікаря-хірурга [PERSON] Слід зазначити, що позивач - це лікар-хірург, у якого, за період з 2012 року зафіксовано найбільшу кількість фактів нестерильності рук, а тому адміністрація лікарні вимушена була вжити заходів щодо запобігання в подальшому таких порушень лікарями. Дане питання розглядалося на засіданні комісії з інфекційного контролю стаціонару Калуської ЦРЛ, де було рекомендовано в.о.головного лікаря відсторонити позивача від проведення оперативних втручань терміном на один місяць. Виданий наказ № 152 від 21.05.2014 року був заходом профілактики, а не дисциплінарним стягнення за порушення трудової дисципліни, на що вказує позивач. В ході розгляду даної цивільної справи був виданий наказ Калуської ЦРЛ від 10.07.2014 року про скасування оскаржуваного наказу, проте там була допущена помилка, наказ повинен був бути призупинений відповідно до ухвал суду від 27.05.2014 року. Щодо завдання позивачу моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., то вважаю, що дана вимога є безпідставною, оскільки [PERSON] весь час працював, виконував інші обов'язки лікаря, отримував заробітну плату, а поданий лікарняний лист за період з 29.05.2014 року по 04.06.2014 року не є доказом отриманої шкоди, внаслідок винесеного наказу від 21.05.2014 року. Суд, заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що з квітня 2005 року позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем по справі, працюючи на посаді лікаря-хірурга відділення інвазивних методів діагностики лікування Калуської центральної лікарні. Згідно методичних рекомендацій хірургічної та антисептичної обробки рук, затверджених наказом МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «Хірургічна та методична обробка рук медичного персоналу», вимог наказу МОЗ України від 04.04.2012 року № 236, зокрема п.3 передбачено, що хірургічна обробка рук є важливою та відповідальною процедурою, яку про водять перед будь-яким хірургічним втручанням з метою попередження інфікування хірургічної рани пацієнта та одночасного захисту персоналу від інфекцій, що передаються через кров або інші виділення організму хворого. Вона складається з кількох етапів : звичайне миття рук; хірургічна антисептика рук, або їх миття з використанням спеціального антимікробного засобу; надягання хірургічних рукавичок; обробка рук після операції; догляд за шкірою рук. Згідно результатів дослідження на стерильність рук членів хірургічної бригади, за періоди з 2012 по 2013 роки мали місце порушення лікарем - хірургом [PERSON] вищевказаних рекомендацій та булим зафіксовані факти нестрерильності його рук (а.с.23-28, 35-45,50-53). Актом епідеміологічного розслідування бактеріологічних обстежень на стерильність рук хірурга [PERSON] перед оперативним втручанням від 10.04.2014 року підтверджено, що впродовж 2013 і І кварталу 2014 року руки позивача бактеріологічно обстежено 10 разів, із них у 7 випадках руки нестерильні (а.с.44-45). На засіданні комісії з інфекційного контролю стаціонару Калуської ЦРЛ від 12.04.2014 року було рекомендовано в.о.головного лікаря Калуської ЦРЛ за систематичне порушення виконання наказів МОЗ України № 236, №798 та № 181 відсторонити від проведення оперативних втручань терміном на один місяць лікаря-хірурга [PERSON], про що відображено в протоколі комісії (а.с.46-48). Отже, з урахуванням рекомендації комісії інфекційного контролю Калуською ЦРЛ було винесено наказ від 21.05.2014 року, згідно якого за систематичне порушення методичних рекомендацій хірургічної та антисептичної обробки рук, затверджених наказом МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «Хірургічна та методична обробка рук медичного персоналу», вимог наказу МОЗ України від 04.04.2012 року № 236, відсторонено лікаря-хірурга відділення інвазивних методів діагностики та лікування [PERSON] від проведення оперативних втручань з 21.05.2014 року строком на 1 місяць (а.с.49). Позивач, вважаючи даний наказ дисциплінарним стягненням за порушення трудової дисципліни, оскаржив його до суду. Проте, в ході розгляду справи відповідачем наказом від 10.07.2014 року № 203 на виконання ухвали Калуського міськрайонного суду від 27.05.2014 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області про призупинення дії оскаржуваного наказу до вирішення позову по суті, було скасовано наказ № 152 від 21.05.2014 року (а.с.91). Представник відповідача в судовому засіданні пояснювала, що при винесенні зазначеного наказу допустилася помилка, так як на виконання вищевказаних ухвал суду Калуська ЦРЛ мала теж призупинити дію оскаржуваного наказу, а натомість він був скасований. Позивач в судовому засіданні ствердив, що у зв'язку з незаконними діями адміністрації щодо відсторонення його від оперативних втручань йому завдана моральна шкода, так як принижено його ділову репутацію та він зазнав душевних страждань. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак, в судовому засіданні позивачем не зазначено факти заподіяння такої моральної шкоди та не наведено докази, на підтвердження вимог про завдання відповідачем моральної шкоди. Як встановлено в судовому засіданні позивач був відсторонений тільки від оперативних втручань, проте інші обов'язки лікаря відповідно до своєї посадової інструкції виконував та отримував заробітну плату, що підтверджено довідкою № 2321 від 02.10.2014 року (а.с.95) Також позивачем не доведено причинний зв'язок між його лікуванням в період з 29.05.2014 року по 04.06.2014 року та відстороненням його від оперативних втручань наказом від 21.05.2014 року. Крім того, судом враховується, що позивачем систематично порушувалися методичні рекомендації хірургічної та антисептичної обробки рук, що є відповідальною процедурою з метою попередження інфікування хірургічних ран та захисту від інфекцій. Зазначене дає підстави адміністрації лікувального закладу для запобігання в подальшому вчинення медичними працівниками порушень застосовувати заходи впливу на винних осіб. За таких обставин, суд приходить висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено факти спричинення йому моральної шкоди, внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed