Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~\~\~ суд\~\~ визначити частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності\~ , визначивши за [PERSON]\~ право власності на 1/3 частку квартири\~ 11 в будинку 149 корпус 3 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя, за [PERSON]\~ на 2 /3 частини спірної квартири; визнати за нею\~ право власності на 2 /3 частини квартири 11 в будинку 149 корпус 3 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з [PERSON] перебувала у шлюбі з 1993 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2017 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу нею та чоловіком було придбано у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач не виконує кредитні зобов»язання за договором укладеним між ним та ПАТ «УкрСиббанк», в квартирі фактично не проживає з 2015 року, участі в утриманні майна не приймає, зобов»язання щодо утримання двох неповнолітніх дітей не виконує , вона бажає поділити майно, набуте в шлюбі з відступленням від рівності часток подружжя , через що вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в наданій суду заяві позов визнала в повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк»\~ належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.09.1993 року. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2017 року шлюб між сторонами було розірвано . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2017 року з [PERSON] на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей у сумі 1689,00 гривень щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини з 30 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час шлюбу відповідачем [PERSON]В, . відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2005 року, було придбано у власність квартиру 11 в корпусі № 3 будинку 149 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя . У відповідності зі ст. 60 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач просить суд при поділі спірної квартири відступити від засад рівності часток подружжя, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання зобов»язань щодо утримання дітей , не виконує кредитних зобов»язань за договором, який був укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» , не приймає участі в утриманні майна . Відповідач вказані обставини визнав, з огляду на що вони відповідно до вимог ст. ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог частини 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. А за змістом ч. 3 цієї статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі по тексту - постанова Верховного Суду України), роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України). Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено придбання спірної квартири в період шлюбу , крім того, судом встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved