Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ТзДВ СК «Кредо» та [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0965846, згідно якому позивач зобов'язався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 02.01.2014 року в м. Ялта вул. Киевская, 24 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобілю «Daewo Nexia», реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю «Opel Insignia», реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспотрного засобу, №16320 від 17.02.2014 року, складеного ПП [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склав 12 615 грн. 44 коп. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту №ОСГПО-215 від 21.02.2014 року складає 12 115 грн. 44 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі на підставі платіжного доручення в повному обсязі. Таким чином, позивачеві заподіяно шкоду в розмірі 12 115 грн. 44 грн. Постановою Ялтинського районного суду АРК від 23.01.2014 року, окрім вини відповідача у спричиненні дорожньо-транспорної пригоди, також встановлено, що відповідач самовільно залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 4, ст. 122 КпАП України. Позивач просив стягнути з відповідача на користь Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо» у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 12 115 грн. 44 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON], про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України), а також через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 13.11.2014 року. Проте, в судове засідання відповідач не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02.01.2014 року в м. Ялта вул. Київській, 24 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoо Nexia, реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel Insignia, реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Opel Insignia, реєстраційний [NUMBER] заподіяно матеріальну шкоду. ДТП сталася з вини водія [PERSON], який постановою Ялтинського міського суду АРК від 23.01.2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП (а. с. 6 ). Внаслідок ДТП автомобілю «Opel Insignia», д.н.з. [NUMBER], що належить громадянину [PERSON] були завдані механічні пошкодження (а.с. 5-зворот). Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Insignia», д.н.з. [NUMBER], згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, №16320 від 17.02.2014 року, складеного ПП [PERSON], становить 15 138 грн. 53 коп. ( а.с. 8- 10). Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0965846, укладеного між ТзДВ СК «Кредо» та [PERSON], останній застрахував свою цивільно- правову відповідальність терміном з 18.06.2013 року по 17.06.2014 року ( а.с. 3-зворот). 09.01.2014 року [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до ТзДВ СК «Кредо» з відповідною заявою ( а.с. 5). 21.02.2014 року позивачем було складено страховий акт № ОСГПО-215, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 12 115,44 грн., з вирахуванням НДС та франшизи. 24.02.2014 року ТзДВ СК «Кредо» здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 12115 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 234 від 24.02.2014 року ( а.с. 14). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності»,

Outcome: approved