Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ «Сейм», розташовану на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Бояро-Лежачі Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті дружини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлений можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай). Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору просив покласти на нього. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Бояро-Лежачі Путивльського району Сумської області, прийняв спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядився речами та майном померлої). До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства «Сейм», розташованої на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області. З листа-відповіді Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 10.07.2019 № 01-21/2034 вбачається, що згідно облікових даних «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ «Сейм» на території Бояро-Лежачівської сільської ради, значиться запис за № 74 на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.09.1996 на ім`я [PERSON] , розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах. Зазначений сертифікат отриманий власником. В той же час, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 02.07.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved