Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 03 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1730 на проведення ремонтних робіт балкону в квартирі позивача. Відповідно до п.1.1. вказаного договору позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити поставку на об'єкт позивача та передати останньому у власність балконну раму та провести ремонтні роботи з зовнішньої обшивки балкону з ПВХ. Тобто, між позивачем та відповідачем, в силу положень ч. 2 ст. 628 ЦК України укладено договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Згідно п 2.1. вказаного договору відповідач зобов'язався передати позивачу у власність вказаний вище товар за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 3.1. зазначеного договору визначено, що вартість товару та робіт за договором складає 9200 грн. На виконання покладеного на позивача обов'язку передбаченого п.3.2 договору, 03.05.2014 р. позивач сплатив на користь відповідача авансовий платіж в сумі 4000 грн. Також, пунктом 4.1. договору визначено строк виконання відповідачем обов'язку за договором, а саме протягом 25 робочих днів з моменту підписання договору. Однак, в порушення умов договору № 1730 від 03.05.2014 р., відповідач не здійснив поставку товару та не виконав роботи передбачені п.1.1 в строки визначені п.4.1. Таким чином, у зв'язку з невиконанням умов вказаного договору відповідачу завдано збитки в сумі 4000 грн., які сплачено відповідачу в якості авансу за невиконані роботи. Крім того, позивач посилався на пункт 2.5 договору, згідно до якого передбачено, що за порушення строків поставки товару відповідач несе відповідальність шляхом оплати позивачу, як замовнику, штрафу в розмірі 0,3% в день від суми замовлення. У зв'язку з чим позивач визначив суму штрафу в розмірі 4057 грн. Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). У зв'язку з чим позивачем визначено суму пені у розмірі 40 572 грн. Також, слід зазначити, що в результаті противоправної поведінки відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку позивач оцінив в сумі 10000 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просив розірвати договір № 1730 від 07.06.2010 року, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «Кривбассартстрой», стягнути з відповідача аванс сплачений за договором № 1730 в сумі 4000 грн., стягнути з відповідача штраф в сумі 4057 грн., стягнути з відповідача пеню в сумі 40572 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. 16 грудня 2014 року представник позивача, [PERSON], уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму авансу розмірі 4000 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно . Представник позивача у судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність , позовні вимоги підтримав в повному обсязі . Відповідач у судове засідання не з'явився , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , проти позову не заперечував . Суд дослідивши матеріали справи , взявши до уваги заяви сторін , вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Позивачем та відповідачем укладено договір № 1730 на проведення ремонтних робіт балкону в квартирі позивача. Відповідно до п.1.1. вказаного договору позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити поставку на об'єкт позивача та передати останньому у власність балконну раму та провести ремонтні роботи з зовнішньої обшивки балкону з ПВХ. Тобто, між позивачем та відповідачем, в силу положень ч. 2 ст. 628 ЦК України укладено договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Згідно п 2.1. вказаного договору відповідач зобов'язався передати позивачу у власність вказаний вище товар за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 3.1. зазначеного договору визначено, що вартість товару та робіт за договором складає 9200 грн. На виконання покладеного на позивача обов'язку передбаченого п.3.2 договору, 03.05.2014 р. позивач сплатив на користь відповідача авансовий платіж в сумі 4000 грн. Також, пунктом 4.1. договору визначено строк виконання відповідачем обов'язку за договором, а саме протягом 25 робочих днів з моменту підписання договору. Однак, в порушення умов договору № 1730 від 03.05.2014 р., відповідач не здійснив поставку товару та не виконав роботи передбачені п.1.1 в строки визначені п.4.1. Таким чином, у зв'язку з невиконанням умов вказаного договору відповідачу завдано збитки в сумі 4000 грн., які сплачено відповідачу в якості авансу за невиконані роботи. Відповідно до змісту ст.ст. 662,663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно із ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 3 Цивільного процесуального Кодексу України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Outcome: approved