Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 115959585 від 10.04.2015, [PERSON] - відповідач, отримав кредит у розмірі 16033.28 грн., у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55.00 % на рік та відповідно до графіку платежів з кінцевим повернення квітень 2020 року. Позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 24.11.2016 року на загальну суму 20451.25 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили суд стягнути з відповідача на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором № 115959585 від 10.04.2015 в сумі 20451.25 грн., судові витрати щодо сплати судового збору в сумі -1378.00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД», яке є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» (а.с. 20-23, 24-25) та із [PERSON] з метою погашення заборгованості за раніше укладеною кредитною угодою був укладений Кредитний договір №115959585 (а.с. 20-23, 24-25). Як встановлено, 10.04.2015р. відповідач [PERSON] звернувся до Банку із підписаною ним Заявою №1 15959585 яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 14.04.2015 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в Заяві Відповідача, і уклав з Відповідачем Кредитний договір №115959585 (далі - Кредитний договір), шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4 Заяви вважаються акцептом оферти Відповідача, а саме, відкрив Відповідачу поточний рахунок [NUMBER] та зарахував на нього кредит в сумі 16 033.28 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, наслідком акцепту (прийняття) Банком оферти (пропозиції), викладеної в п. 1 Заяви Відповідача, став факт укладення Кредитного договору. Відповідно до п. 1 підписаної Відповідачем Заяви, Кредитний договір укладений на умовах, викладених в цій Заяві та Умовах надання та обслуговування лояльних кредитів Банку. Відповідно до п. 6 Заяви, Клієнт розуміє і підтверджує те, що він ознайомлений і згоден зі всіма фінансовими умовами Кредитного договору; згідно цього ж п.6 Заяви, складовою і невід'ємною частиною Кредитного договору є. зокрема: Заява. Графік платежів та Умови по кредитам. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Виходячи із зазначеного положення закону Кредитний договір укладений у письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в Заяві, Графіку платежів та Умовах по кредитам. При цьому, відповідно до підписаної ним Заяви, Відповідач сам запропонував вважати вказані документи складовими частинами Кредитного договору. Оскільки Кредитний договір укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання Заяви Відповідачем до Банку, то один примірник Заяви Відповідача залишився у нього, а ще один - у Банку (що підтверджено в п. 8 Заяви). Відповідно до п. 6 Заяви. Відповідач з Умовами по кредитам ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобов'язується неухильно дотримуватись. Позивач ПАТ «Банк Форвард» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі - 16 033.28 грн. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В зв'язку з не виконанням зобов'язань за кредитним договором № 115959585 від 10.04.2015р., відповідач, станом на 24.11.2016р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму - 20 303.14 грн. (двадцять тисяч триста три грн. 14 коп.), з них: - сума заборгованості згідно Заключної вимоги - 20 303.14 грн.; - три проценти річних від простроченої суми - 148.11 грн. (сто сорок вісім грн. 11 коп.) грн., розраховані наступним чином: - сума заборгованості від якої розраховуються три проценти річних: 20 303.14 грн.; - період розрахунку: з 27.08.2016 р. (перший день після закінчення 30-денного строку оплати Заключної вимоги) по 24.11.2016 р. - всього 89 днів; - сума трьох процентів річних станом на 24.11.2016 р.: 20 303.14 х 3% х 89 / 366 = 148.11грн.(а.с. 17). Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За даних обставин, суд вважає, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, сплату процентів, пені, комісії та штрафів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved