Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] , який приходиться позивачу батьком. У 2014році позивач вселився у спірну квартиру і до цього часу проживає в ній, та займає кімнату площею 20,1кв.м. Відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні квартирою, в зв`язку з чим, він просить суд визнати за ним право користування кімнатою №3, площею 20,1 кв.м., а кімнати під № 2 площею 15,6 кв.м., та під № 7 площею 13.3кв.м. залишити в користуванні відповідачів, та коридор, ванну кімнату, туалет, кухню залишити у спільному користуванні сторін. Позивач в судовому засіданні погодився на пропозицію відповідача [PERSON] щодо надання йому у користування кімнату площею 15,6 кв.м., в зв`язку з чим позивач уточнив позовні вимоги, та просив суд визнати за ним право користування жилою кімнатою під № 2 площею 15,5кв.м., судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти надання позивачу в користування кімнату площею 15,6 кв.м. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення сторін по даній справі, покази свідків, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира під [ADDRESS] . Даний факт підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як слідує з технічного паспорту КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації», вказана вище квартира, розташована на 1 поверсі двохповерхового будинку та складається з 3-ох ізольованих жилих кімнат, площею 15,6 кв.м, 20,1 кв.м, 13,3 кв.м., кухня площею 6,4 кв.м, ванна кімната площею 3,2 кв.м, вбиральня площею 1,5 кв.м, коридор 8,1 кв.м. Підсобна площа квартири 19,2 кв.м, загальна площа квартири 68,2 кв.м. (а\\с 9). Встановлено, що позивач зареєстрований по [ADDRESS] , проте не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Зазначений будинок належить його сестрі [PERSON] , відповідачу по справі. Дане підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Яцьківської сільської ради від 21.11.2018року та підтверджено відповідачем [PERSON] .. Встановлено, що позивач та [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу у 2014році, він вселився у квартиру, яка належить його батьку, та почав там проживати зайнявши кімнату площею 20,1кв.м. Відповідачі у справі чинять йому перешкоди у користуванні цією кімнатою, вчиняють сварки, змушують його залишити квартиру. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в м. Києві, має у власності будинок по [ADDRESS] . Відповідач не заперечує, щоб позивач проживав в квартирі [ADDRESS] , та займав кімнату площею 15,6 кв.м. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що відповідач [PERSON] іноді чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою де він проживає, оскільки зловживає спиртними напоями, часто вчиняє сварки, не пускає сина до квартири, каже що [PERSON] його б`є. В зв`яку з цим, позивач неодноразово ночував під дверима, не мав доступу до квартири. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін, в судовому засіданні показала, що майже через день чує сварки в квартирі [ADDRESS] , сваряться позивач зі своїм батьком, які проживають постійно разом. Вранці відповідач не пускає сина в квартиру, бо часто зловживає спиртним. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. За ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] , який проживає в даному помешканні зі своїм сином, позивачем по справі. Відповідач [PERSON] , яка є сестрою позивача та в будинку якої в [ADDRESS] зареєстрований позивач, але фактично проживає разом з батьком, позов визнала, не заперечила проживання позивача в квартирі батька, а також, позивач з відповідачем [PERSON] погодили порядок косрнитування квартирою [ADDRESS] . Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене, та

Outcome: approved