Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що 11.12.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11092531000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 45000,00 доларів США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 11.12.2021 року або достроково зі сплатою 11,30 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON], передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку: загальною площею: 0,080 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Іпотечним договором від 11.12.2006 року. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] від 11.12.2006 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 4704. Обтяження майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 26.06.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 65890,60 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 526663,56 гривень, в зв'язку з чи позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Представник ПАТ «Дельта Банк» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Представник Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення в якому просив суд відмовити в задоволенні позосних вимог до Державної реєстраційної служби посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Судовим розглядом справи встановлено, що 11.12.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11092531000, згідно умов якого відповідачка - [PERSON] отримала кредит у сумі 45000,00 доларів США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 11.12.2021 року або достроково зі сплатою 11,3 % річних за користування кредитом (а.с. 11-21). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON], передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку: загальною площею: 0,080 Га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], (яка належить їй на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] від 11.12.2006 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 4704) що підтверджується Іпотечним договором від 11.12.2006 року (а.с. 22-27). На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року (а.с. 51-54). Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 26.06.2013 року виникла заборгованість у розмірі 65890,60 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 526663,56 гривень, яка складається з: - 42398,60 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 338892,01 гривень - заборгованість за кредитом; - 23492,00 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 187771,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. - 0,00 гривень - заборгованість за комісією за користування кредитом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно п. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж обтяжувачем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор ПАТ «Дельта банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. В рахунок виконання основного зобов'язання Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині припинення за відповідачкою права власності на предмет іпотеки та передачу його у власність ПАТ «Дельта Банк». Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державної реєстраційної служби виконати державну реєстрацію права власності суд виходив з того, що судовим розглядом справи не встановлено наявності спору між позивачем та реєстраційною службою. У разі відмови Державної реєстраційної служби від реєстрації права власності, між сторонами виникне спір який може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суд розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 386, 321, 391, 525, 526, 530, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: partial