Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам: [PERSON] та [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] , спадкова справа за її заявою про прийняття спадщини заведена Носівською районною ДНК. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Спадщину він прийняв, спадкова справа відкрита в приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Рекухи Р.Б. Приватний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи правовстановлюючого документа на спадкове майно. Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, але подав до суду заяву, у якій указав, що підтримує свої позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача. Представник відповідача Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, у якій указав, що відповідач визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Мринської сільської ради Чернігівської області № 453/03-08, № 452/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 9, 10). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 64). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 8). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 451/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 11). Отже, вона є такою, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Із копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 92/2010, заведеної Носівської районною ДНК, убачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а. с. 60-62). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] також 1/2 частини спірного житлового будинку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору, та на 1/2 частини спірного житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] (разом: цілий будинок). За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 58). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 1/2020, заведеної приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Рекухою Р.Б., убачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рекухи Р.Б. [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а. с. 39-55). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час своєї смерті була зареєстрована одна в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 450/03-08 від 29 липня 2020 року (а. с. 12). Отже, інших спадкоємців, крім [PERSON] , які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірний житловий будинок, оскільки відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 45/02-31 від 03 червня 2020 року (а. с. 25). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 17-21). Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 18 серпня 2020 року становить 79200 грн. (а. с. 22-23). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved