Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання, обґрунтовуючи свою вимоги наступним. 08.08.2011 наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 136 о/с відповідач був зарахований курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання. 05.09.2011 сторони уклали договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У червні 2014 року відповідач закінчив навчання в університеті та отримав диплом фахівця, після чого був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області та призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Наказом начальника ГУМВС в Одеській області № 843 о/с від 28.11.2014 року відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Таким чином, відповідача було звільнено зі служби до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Вартість витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, становить 71 052,85 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, у сумі 71 052,85 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 136 о/с від 08.08.2011 [PERSON] зараховано курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлено на всі види забезпечення з виплатою грошового утримання (а.с.5-7). 05.09.2011року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено Договір про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем призначення, а у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбачені договором, - відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с .14-15). 01.02.2013 року між сторонами був укладений Додатковий договір до договору про підготовку фахівців в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 26.09.2011 року, яким передбачено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, зокрема в разі звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (а.с. 16). Після закінчення навчання відповідач був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області та призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Наказом ГУМВС в Одеській області № 843 о/с від 28.11.2014 року лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням, що потягнуло за собою звільнення з органів внутрішніх справ до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання (а.с. 13). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному накладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. За змістом ст. ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. За приписами п.2 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Пунктом 2.3.6 вказаного Договору передбачено, що у разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 Договору відповідач зобов»язаний відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з його утриманням в навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до п.3.2 зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] витрати, пов'язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період з 08.08.2011 по 21.06.2014 року, становлять 71 052,85 грн., що включає: грошове забезпечення у сумі 40 110,60 грн; нарахування на заробітну плату у сумі 8 512,18 грн; речове забезпечення у сумі 1650,50 грн., харчування у сумі 9 480,95 грн; та оплата комунальних послуг у сумі 11 298,62 грн. (а.с. 17). Доказів, які б свідчили про відшкодування відповідачем у добровільному порядку витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, матеріали справи не містять. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат за період навчання у розмірі 71 052,85 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved