Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , який доводиться їй сином, проте з серпня 2014 року в зазначеному будинку не проживає, оскільки на даний час зі своєю сім`єю проживає в Російській Федерації та за адресою реєстрації не з`являвся, особистих речей його в будинку не має, не сплачує комунальні платежі та взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили. Вона є пенсіонеркою з мінімальним розміром пенсії, у зв`язку з високими тарифами на оплату комунальних послух потребує отримання субсидії, однак не має згоди цього робити, оскільки з нею зареєстрована ще одна працездатна особа. Відповідач зареєстрований, але не проживає у вказаному приміщенні вже майже 5 років. Так, як відповідач не допомагає в утриманні будинку то вона змушена сплачувати все сама. Вважає, що відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і житловим приміщенням за місцем реєстрації не користується тривалий час без поважних причин, а тому втратив право користування цим приміщенням. Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи призначений у спрощеному судовому провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 8521 від 02.04.1998 року та технічним паспортом на вказаний житловий будинок (а.с.11-15). Судом встановлено, що окрім власниці будинку, за вказаною адресою зареєстрований ще відповідач по справі, який є її сином. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з серпня 2014 року, що вбачається з довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради № 1559 від 15.08.2019 року (а.с.16). Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач є зареєстрованим, але тривалий час не мешкає у належному їй житловому будинку, порушуються її права, як власника, а саме володіння, користування та розпорядження належним їй будинком, оскільки це пов`язано з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг, неможливістю скористатися правом на оформлення субсидії, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з серпня 2014 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] понад п`ять років, фактично змінив своє місце мешкання і не перереєструвався у відповідності до діючого законодавства, тому позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved