Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь достроково заборгованість за кредитним договором в сумі 59228,36 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1561589 грн. 94 коп.), у тому числі: заборгованість за кредитом - 30890,16 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату рахунку 814436 грн. 92 коп.) в томі числі прострочена заборгованість за кредитом 5107,22 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 134654 грн. 81 коп.), заборгованість по сплаті відсотків - 28338,20 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 747153 грн. 02 коп.), а також понесені судові витрати в сумі 23423 грн. 85 коп. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 15.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30805,00 доларів США на строк до 15.03.2027 року зі сплатою 13,25% річних, а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно п. 3.2. кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок банку. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена додаткова угода № 1 від 29.05.2009 року, в якій сторони домовились врегулювати заборгованість відповідача за кредитом, та надати відповідачу «Кредитні канікули» та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 27.12.2016 року заборгованість по кредиту становить 30890,16 доларів США. Також, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 27.12.2016 року заборгованість по сплаті відсотків становить 28338,20 доларів США. Тому позивач просить у зв'язку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, стягнути суму неповернутого кредиту, та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутністю, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр», заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15.03.2007 року між ВАТ «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014\\04-1\\117-07, згідно якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 30805,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 15.03.2027 року. Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується меморіальним ордером №3 від 15.03.2007 року 10.01.2017 року відповідачу надсилалася вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.12.2016 року за кредитним договором № 014\\04-1\\117-07 від 15.03.2007 року наявна заборгованість в розмірі 59228,36 доларів США, в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1561589 грн. 94 коп., з якої заборгованість за кредитом - 30890,16 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату рахунку 814436 грн. 92 коп.) в томі числі прострочена заборгованість за кредитом 5107,22 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 134654 грн. 81 коп.), заборгованість по сплаті відсотків - 28338,20 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 747153 грн. 02 коп.). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору підлягають до задоволення оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved