Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь за договором позики борг у сумі 254 100 грн.; 181,02 грн. відсотків, 65604,51 грн. інфляції; 5 705,39 - 3% річних, а всього - 325 590,91 грн та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23 грудня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 21 000 доларів США. На підтвердження договору позивачем була надана розписка. Згідно домовленості досягнутої при укладанні договору позики [PERSON] взяла на себе обов'язок повернути борг до 26.12.2013 року. Однак відповідач в порушення зобов'язання грошові кошти в зазначений строк не повернула. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи в його відсутність, без ведення технічної фіксації, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомила, у звязку с чим справа розглянута у відповідності до статті 224 ЦПК заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], був укладений договір позики, про що складено письмову розписку. Відповідно до розписки відповідач отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 21 000 доларів США. Вказану суму [PERSON] зобов'язалась повернути в повному обсязі [PERSON] в строк до 26.12.2013 року. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України встановлено порядок відповідальності за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Враховуючи, що відповідачем порушено майнові права позивача, суд вважає що останній вірно обрав спосіб захисту порушеного права, шляхом звернення до суду з відповідною заявою, позовні вимоги про стягнення суми боргу за розписками є цілком обгрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при пред'явленні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved