Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, в якому зробила розпорядження про те, що належний їй будинок, розташований в [ADDRESS] заповідає [PERSON] . Рішенням 52 сесії Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015 назву вулиці «[ADDRESS]» змінено на «[ADDRESS]». [PERSON] була матір`ю позивача, яка померла [INFO] . Позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак нотаріус своєю постановою від 07.05.2018 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після померлої [INFO] заповідачки [PERSON] , в зв`язку з тим, що [PERSON] не була спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , а також гр. [PERSON] не був поданий документ, що посвідчує право власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Так, позивач зазначає, що сталась помилка в написанні прізвища померлої, а про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою свідчить також довідка Коростишівської міської ради № 0319/417 від 05.03.2018 р. Позивач вказує, що фактична зміна нумерації житлового будинку по [ADDRESS] ) з [ADDRESS] на [ADDRESS] та надалі на підставі рішення виконкому Коростишівської міської ради депутатів трудящих № 340 від 23.06.1977 р. з № 59 на № 43 Коростишівська міська рада фактично визнає факт зміни нумерації будинку шляхом фіксації нового номеру домоволодіння в офіційних документах, а саме в рішенні № 340. Позивач просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] заповіту складеного [PERSON] та визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , стягунти з відповідача судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача -міський голова Кохан І.М. направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи залишити на розсуд суду та просить розглядати справу без їх участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Коростишівської міської ради № 03-19/417 від 05.03.2018 року, то [PERSON] , 1891 р.н., яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою в період з 13 березня 1992 року по 13 вересня 1992 року включно була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Як вбачається з заповіту посвідченого 17.07.1984 року державним нотаріусом Коростишівської державної нотарільної контори Денисюк Н.А., то [PERSON] , належний їй житловий будинок, розташований в [ADDRESS] з його надвірними спорудами, заповіла [PERSON] . Відповідно до витягу із рішення Коростишівської міської ради від 13 жовтня 2015 року № 1055 вбачається, що вулицю «[ADDRESS]» перейменували в «[ADDRESS]». Згідно із свідоцтвом про право власності від 24.09.1955 року № [NUMBER] вбачається, що будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Крім того, з архівного витягу Рішення виконкому Коростишівської міської Ради депутатів трудящих від 23 червня 1977 року № 340 вбачається, що проведено зміну в нумерації домоволодінь, а саме [ADDRESS] на [ADDRESS] , а будинок [ADDRESS] на [ADDRESS] . Відомостей щодо попередніх змін нумерації домоволодіння по [ADDRESS] , з [ADDRESS] на [ADDRESS] , що відбулися до червня 1977 року Державним архівом Житомирської області не надано (а.с. 26). Родинні відносини [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) як сина та матері підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Серьожкіної О.М. від 07.05.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після померлої [INFO] заповідачки [PERSON] , в зв`язку з тим, що [PERSON] не була спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , а також гр. [PERSON] не був поданий документ, що посвідчує право власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази підтверджують, що заповіт щодо майна: житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] з його надвірними спорудами, складений [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідчений державним нотаріусом державної нотаріальної контори Денисюк Н.А. та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №1897, складено на [PERSON] . Оскільки встановлення цього факту необхідно позивачу для оформлення спадщини та встановити вказаний факт у позасудовому порядку не є можливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 року, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність реєстрації права власності на майно, що належало спадкодавцю, не позбавляє права спадкоємців на спадкове майно. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що у позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, при цьому позивачем доведено його право на спадкування за законом після померлої [PERSON] , суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню .

Outcome: approved