Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29.02.2016 року померла його бабуся [PERSON] Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] (колишня вул.[PERSON]) в м.Дніпро. Вищевказаний будинок перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу №51 «Швейник-3». В спірну квартиру [PERSON] вселилась на підстав обмінного ордеру №1005 від 16.05.166 року, була прийнята в члени кооперативу та повністю сплатила пайовий внесок за останню, набувши таким чином право власності на квартиру. Після смерті [PERSON] залишила на його імя заповіт. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини, він отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру. В звязку з цим, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на двокімнатну квартиру №11, що розташована за адресою: пр.[PERSON] (колишня вул.[PERSON]), буд.10-б в м.Дніпро. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду. Від третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу №51 «Швейник-3 та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, з зазначенням про визнання позову. Пятої Дніпропетровською державною нотаріальною конторою до суду було надано заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі ордеру №1005 від 16.05.1966 року [PERSON] вселилась до двокімнатної квартири [ADDRESS] (після зміни найменувань вул.[PERSON] та на теперішній час пр.[PERSON]) в м.Дніпрі, що перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу №51 «Швейник-3». Після цього остання була зареєстрована за вказаною адресою, прийнята в члени кооперативу та повністю сплатила пайовий внесок за останню. Вказане підтверджується копію відповідного ордеру та довідками Житлово-будівельного кооперативу №51 «Швейник-3». Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №668649, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 01.03.2016 року, [PERSON] померла 29.02.2016 року, актовий запис №96. За життя останньою було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 22.02.2005 року за реєстровим номером №3-1279, згідно якого заповідала належну їй квартиру №11 по пр.Богдана Хмельницького (колишня вул.[PERSON]) в м.Дніпро позивачу [PERSON] Останній після смерті [PERSON] звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної кон-тори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру після померлої [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а також рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на останнє в порядку спадкування. Вказане підтверджується, відповідним листом державного нотаріуса від 04.10.2016 року, копія якого надана до позовної заяви. З огляду на зазначене, суд вважає встановленим та доведеним позивачем належними доказами, що [PERSON] вселившись до квартири [ADDRESS] (колишня вул.[PERSON]) в м.Дніпро у передбаченому законом порядку, будучі прийнятою в члени кооперативу та повністю сплативши пайовий внесок за останню у відповідності до діючих на той час ст.15 Закону України «Про власність» та ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» фактично набула право власності на останню. Таким чином, суд вважає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить і зазначена вище квартира. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], у передбаченому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, але позбавлена можливості реалізувати свої права, як спадкоємця та отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги останнього є обґрунтованими і підлягають задоволенню та за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом після померлої 29.02.2016 року [PERSON] право власності на двокімнатну квартири №11, загальна площа приміщень 42,8 кв.м, загальна площа квартири 42,1 кв.м, житлова площа 27,5 кв.м, допоміжна площа 14,6 кв.м, площа літніх приміщень 0,7 кв.м, в Житлово-будівельному кооперативі №51 «Швейник-3» за адресою: пр.[PERSON] (колишня вул.[PERSON]), буд.10-б в м.Дніпро. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи характер виниклих правовідносин та підстави предявленого позову, суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved