Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог вказав що згідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2000 року сплачував на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх заробітків щомісячно, як матеріальне утримання колишньому подружжю. Оскільки рішенням Харківського р/с Харківської області від 17.06.2013 року, яке набуло законної сили 01.10.13 року, було припинено стягнення з нього вищезазначених аліментів за тих підстав що [PERSON] перестала потребувати матеріальної допомоги а [PERSON] неспроможний надавати матеріальну допомогу, позивач прохає стягнути з відповідачки на його користь аліменти безпідставно стягнуті з нього за вісім місяців 2013 року в розмірі 8198.8 грн. В судове засідання позивач з'явився. Позов підтримав посилаючись на підстави в ньому викладені. Зазначив що із-за тривалого терміну розгляду справи Харківським районним судом Харківської області надмірно сплачував аліменти протягом декількох років. Пояснив що довідку що підтверджує правильність розрахунку суми позову надати суду не може оскільки вона знаходиться у його адвоката. Відповідачка до судового засідання з'явилась, позов не визнала зазначивши що хоча вона дійсно декілька разів одружувалась після розлучення з позивачем вона не переставала потребувати матеріальної допомоги. Весь цей час мешкала в геріатричному пансіонаті ветеранів праці як інвалід 1 -ї групи і позивач постійно мав заборгованість зі сплати аліментів яку не погасив досі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив що позов задоволенню не підлягає за наступним: рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2000 року з [PERSON] на користь колишньої дружини було вирішено стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.06.2013 року, яке набуло законної сили 01.10.13 року, було припинення стягнення аліментів за підставами визначеними ч. 3 ст. 82 СК України (с.с. 7-12). Матеріалами справи встановлено що відповідачка дійсно під час отримання аліментів двічі одружувалась з іншими чоловіками що згідно до ч.ч.1,2 ст. 82 СК України є безумовною підставою для припинення права на утримання з подальшим поверненням отриманих аліментів у повному обсязі за останні три роки, однак з урахуванням вимог ст. 11 ЦПК України, суд з дотриманням правил диспозитивності цивільного судочинства, позбавлений права самостійно визначати правові підстави для обґрунтування позову, а сама позовна заява посилання на ч.2 ст. 82 СК України - не містить. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем суду не надано обґрунтування розрахунку позову, оскільки посилання на існування довідки з УПФУ в Харківському районі Харківської області за яким [PERSON] вирахував суму позову в розмірі 8198.8 грн., не підкріплено вищезазначеною довідкою, якої навіть немає в додатку до позовної заяви. Таким чином суд вважає що позивач не довів належними та припустимими доказами свої позовні вимоги а отже в позові - відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed