Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації від 17.12.2004 р., квартира [ADDRESS], належала на праві спільної сумісної власн1ості [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., від 23.03.3007 р, позивачем та відповідачем була успадкована 1/2 частка в квартирі за вказаною вище адресою, яка належала [PERSON] Згідно технічному паспорту, квартира є двокімнатною, загальною площею 43,8 кв. м.. Кімнати в квартирі суміжні, що призводить до певних труднощів у вирішенні питання про виділення частки позивача в натурі. Після смерті [PERSON] позивач та відповідач не можуть дійти домовленостей щодо користування квартирою. Окрім того, відповідач постійно намагається чинити перешкоди у здійсненні позивачем права власності, що виражається у недопущенні до вказаної квартири. Відповідач відмовив позивачу в отриманні копій технічних та правовстановлюючих документів на квартиру. Оскільки у квартирі неможливо виділити ізольовані жилі приміщення з самостійними виходами, то виділ в натурі не є можливим, однак є можливим застосування інституту спільного користування. Тому позивач вважає доцільним виділити йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а саме: житлову площу розміром 6,83 кв. м, а решту лишити за відповідачами. Просить встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS], наступним чином: у користування [PERSON] виділити у користування житлову площу розміром 6,83 кв. м., що відповідає його частці в праві власності на квартиру; у користування [PERSON] та [PERSON] виділити житлову площу розміром 20,47 кв. м., що відповідає його частці в праві власності на квартиру; в загальному користуванні залишити: кухню - 5,7 кв. м., вбиральню - 0,8 кв. м., ванну кімнату - 2,0 кв.м., коридор - 5,0 кв. м., вбудовану шафу - 0,9 кв.м.. Заборонити [PERSON] та [PERSON] чинити перешкоди у здійсненні позивачем свого права користування житловою площею розміром у 6,83 кв.м., а також кухнею, вбиральнею, ванною кімнатою, коридором та вбудованою шафою. Зобов'язати комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» в особі ЖЕД 702 «Введенське» відкрити на його ім'я окремий особовий рахунок відповідно його частці. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача - комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» у судове засідання не з»явився, відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] не є співвласником спірної квартири. Позивачу на праві власності належить 1/4 частина спірної квартири, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2007 року ( а.с.8). Відповідачу на праві власності належить 3/4 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.2005року відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації ( 1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, (1/4частина), виданого та посвідченого державним нотаріусом четвертої Київської державної нотаріальної контори 20 березня 2007 року. Відповідно до технічного паспорта ( а.с. 12-13) загальна площа квартири [ADDRESS] становить 43,8 кв. м, складається з двох суміжних кімнат, житловою площею 27,3 кв. м ( перша кімната - 17,7 кв. м, друга - 10,2 кв. м, кухні площею 5,7 кв.м, вбиральні площею - 0,8 кв. м, ванної кімнати площею - 2,0 кв.м, коридору площею 5,0; 1,4 кв.м, вбудованої шафи площею 0,9 кв.м. Згідно довідки форми № 3, виданої Житлово-експлуатаційною дільницею 702 «Введенське» Подільського району м.Києва» 24.06.2015 року у зазначеній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі ( а.с.7). Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст. 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному із співвласників. Відповідно до роз»яснень в п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. «Про судову практику по справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можна виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або їх можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це було заявлено позов. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями ( квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення ( кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Позивач ставить питання про виділення йому в користування житлову площу розміром 6,83 кв.м, що відповідає його частці в праві власності на квартиру, однак відособленого приміщення ( кімнати), яке б відповідало частці позивача ( 6,83 кв.м) в квартирі, крім того,з технічного паспорта вбачається, що кімнати в спірній квартирі є суміжними, тому позовні вимоги позивача про визначення порядку користування квартирою є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» укласти з позивачем окремий договір найму на житлову площу, відповідно до частки позивача - 6,83 кв.м є похідними від основної позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою, тому задоволенню також не підлягають. Що стосується позовних вимог про заборону [PERSON] та [PERSON] не чинити в будь-який спосіб перешкоди у здійсненні позивачем свого права користування житловою площею розміром 6,83 кв.м, а також кухнею, вбиральнею, ванною кімнатою, коридором, вбудованою шафою, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачами чиняться позивачу перешкоди в здійсненні його права власності. На підставі наведеного, ст. ст. 55, 92, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 316 - 319, 321, 355 - 358, 386 ЦК України, ст. 156 ЖК України,

Outcome: dismissed