Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 09 вересня 2017 року він уклав шлюб з [PERSON] у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 474. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час донька, [PERSON] , проживає з відповідачкою без реєстрації у своєї бабусі, [PERSON] , по [ADDRESS] . Під час спільного проживання між ними постійно виникають непорозуміння, кожен із них має різні погляди на сімейне життя, виховання доньки, ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої дитини. Між ними втрачено почуття поваги та кохання. З травня 2020 року він припинив з відповідачкою шлюбні стосунки та проживає окремо. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу неможливе. Спору стосовно набутого в період шлюбу на теперішній час не виникає. На підставі ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 474. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 09.09.2017 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] 09 вересня 2017 року зареєстрували шлюб (прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] »), про що складено відповідний актовий запис за № 474. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2017 року. Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.05.2019 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причин різних поглядів на сімейне життя, разом не проживають з травня 2020 року та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору позивачем не ставиться, суд дотримуючись принципу диспозитивного цивільного процесу, не може вийти за межі позовних вимог та вирішити це питання на власний розсуд. На підставі викладеного, п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved