Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2014 року сталася ДТП внаслідок якої [PERSON] керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET CRUZE. Від зіткнення транспортних засобів автомобіль позивача здійснив наїзд на бордюрний камінь. Внаслідок ДТП позивачу було завдану матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний». Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду на суму 49000,00 грн., пеню у розмірі 19409,36 грн. та витрати по оплаті послуг адвоката на суму 5000,00 грн., а загалом 73409,36 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, пояснивши суду, що при розслідуванні події, що має ознаки страхового випадку виникли сумніви в технічній спроможності та правдивості заявлених [PERSON] та [PERSON] обставин ДТП, які в подальшому були підтверджені висновком експерта. Відтак розмір виплати страхового відшкодування було здійснено у обсязі пошкоджень отриманих 07.10.2014 року з урахуванням пені за несвоєчасну виплату. Таким чином вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, повідомлений був належним чином. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, повідомлений був належним чином. Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля CHEVROLET CRUZE, державний реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №956326 від 26.03.2014 року (а.с.16). Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 22.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 07.10.2014 року о 22 годині 30 хвилин, по вул. Набережній у напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжя. Згідно вказаної постанови [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який у свою чергу здійснив наїзд на бордюрний камінь. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено (а.с.14). Відповідно до полісу №АІ/2819060 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 26.09.2014 року між ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний» та [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є автомобіль TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску. Передбачено франшизу у розмірі 1000 грн. (а.с.17). У відповідності зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування); до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Правовідносини, що випливають із обов'язкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.22.1 ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. 10 грудня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.40). Згідно листа ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний» на ім'я позивача від 26.12.2014 року страховою компанією повідомлено про відсутність законних підстав для виплати страхового відшкодування на підставі полісу №АІ/2819060 від та відмовило у його виплаті (а.с.18). Задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення зі страховика страхового відшкодування в сумі 49000,00 грн., суд не може з огляду на наступне. Згідно зі ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно п.27 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.ч.1, 3 ст.212 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні досліджено висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження №1121/14-ТТ складеного 27.11.2014 року експертом [PERSON], з технічної точки зору, пояснення заявника щодо механізму утворення всього обсягу пошкоджень автомобіля [NUMBER] при заявленому контакті з автомобілем TOYOTA CAMRY, державний номер [NUMBER] в подальшому наїзді на бордюр у заявленому місці пригоди виключається, що свідчить про підміну та спотворення загальної картини, а також механізму та часу утворення усіх заявлених пошкоджень, та відповідно про технічну невідповідність заявленої версії у цілому (а.с.41-53). Доводи представника позивача [PERSON] щодо неможливості проведення [PERSON] експертного транспортно-трасологічногодослідження спростовані листом МЮУ за № 39891/34484-0-33-16/9 від 15.11.2016 року з якого вбачається, що відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом МЮУ від 12.12.2011 року за №3505/5, судовий експерт здійснює судово-експертну діяльність тільки з тих видів судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта. Відповідно свідоцтва виданого 23 квітня 2010 року на імя [PERSON], реєстраційний №117 строком дії до 31 грудня 2015 року підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення транспортно-трасологічної експертизи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2385 по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ CHEVROLET CRUZE державний номер [NUMBER] складеного 24.04.2015 року судовим експертом-автотоварознавцем, оцінювач [PERSON], вартість відновлювального ремонту становить 2304 грн. 58 коп. (а.с.58-59). Суд критично ставиться до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2254 по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ CHEVROLET CRUZE державний номер [NUMBER] складеного 07.11.2014 року судовим експертом-автотоварознавцем, оцінювач [PERSON], вартість відновлювального ремонту становить 106026 грн. 59 коп. Матеріальна шкода співпадає з розміром вартості відновлювального ремонту (а.с.5-13), оскільки вона не узгоджується з обсягом пошкоджень отриманих в наслідок вищезазначеного ДТП. Згідно зі ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний. Позивач звернувся з заявою про виплату 10.12.2014 року, а страховик здійснив виплату лише 24.04.2015 року, то розмір пені становить: 45 * (1304,58 * 60%) / 365 = 96,50 грн. З наведених підстав суд визначає розмір страхового відшкодування в сумі 1304,58 грн., а також пеню у розмірі 96,50 грн., яку страховиком перераховано позивачу до моменту звернення з позовною заявою до суду, що підтверджується платіжним дорученням №1261 від 24.04.2015 року на суму 1401,08 грн. (а.с.57). Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає зокрема і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст.ст.9, 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Разом із тим пункт 16 зазначеної Постанови передбачає, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] не предявляв вимоги до ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний» щодо відшкодування йому моральної шкоди, тому суд на цій підставі відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «СК АСКО Донбас Північний» про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вимога позивача щодо стягнення витрат на оплату послуг адвоката на суму 5000,00 грн. яка за своєю природою відноситься до витрат сторін по справі повязаної з розглядом даної цивільної справи, не підлягає задоволенню у звязку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed