Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача, в якому зазначив, що він проживав разом із матірю [PERSON] та рідним братом [PERSON] в будинку готельного типу за адресою м. Харків, пров. Автострадний, 4. Йому, його матері та брату належали на праві спільної сумісної власності кімнати № 50, № 54 в будинку № 4 по провулку Автострадному 4 в м. Харкові. [PERSON] померла 25.11.2012, після її смерті позивач та його брат [PERSON] оформили спадкові права на 1/2 частку 1/3 частини вказаних кімнат. 05.10.2016 помер брат позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки 1/3 частини кімнат № 50, 54 по пров. Автострадному, 4 в м. Харкові. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки факт родинних відносин між ним та [PERSON] не підтверджений. Просить позов задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є його рідним братом та визнати право власності на 1/2 частку 1/3 частини кімнат № 50, 54 по пров. Автострадному, 4 в м. Харкові. Позивач надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення та розгляду справи за його відсутністю. Представник відповідача про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа до суду не зявилась, направила письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутністю. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: кімнати №№ 50, 54 у будинку готельного типу по провулку Автострадному № 4 в м. Харкові належали на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10,11). Згідно копії спадкової справи № 100/2013, заведеної після смерті [PERSON], померлої 25.07.2012, з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] як сини померлої, про що надали відповідні заяви. На день смерті [PERSON] з нею були зареєстровані син [PERSON], син [PERSON] [PERSON] подавав нотаріусу письмову заяву, у якій стверджував, що [PERSON] є його рідним братом та сином [PERSON] 14.06.2013 нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частку 1/3 частини кімнат №№ 50, 54 по пров. Автострадному, 4 в м. Харкові (а.с. 49-75). На підставі досліджених документів суд вважає доведеним, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] Зі спадкової справи № 86/2017, зведеної після смерті [PERSON], померлого 05.10.2016 встановлено, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] На день смерті [PERSON], [INFO] з ним був зареєстрований [PERSON] (а.с. 76-84). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі наданих доказів судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину фактично та шляхом подачі заяви до нотаріальної контори є його рідний брат [PERSON], інші спадкоємці, якщо такі є, у встановлений законом строк не звернулись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та не прийняли спадщину фактично. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих доказів суд вважає доведеним, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] та єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті, оскільки мешкав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини та подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тобто позивач здійснив всі дії, які необхідні для набуття ним права власності на майно та відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України, одержав право на спадкування, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин та визнання за позивачем права власності на 1/2 частку 1/3 частини, тобто на 1/6 частку кімнат № № 50,54 в будинку готельного типу № 4 по провулку Автострадному у м. Харкові.

Outcome: approved