Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

позивач звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , 2006 р.н., в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу, де виховується дитина - КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради (р/р UA918201720314211001302034076, УДКСУ в Запорізькій обл., ЄДРПОУ 02770096), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, зарахований до списочного складу та постановлений на постачання з 14.10.2016 року. [PERSON] знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] , 2006 р.н. прибув до інтернату на підставі путівки департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 20.09.2016 року № 322. За час перебування неповнолітнього [PERSON] у дитячому будинку-інтернаті, мати навідувала сина лише два рази, виключно для того, щоб надати згоду на госпіталізацію сина. Ніхто з родичів та батьків дитину не відвідували, станом здоров`я, умовами виховання, утримання, потребами дитини не цікавилися. Письмових, усних запитів про дитину від матері та батька, або інших заінтересованих осіб на адресу будинку-інтернату не надходило. Матеріально дитину батьки також не підтримують. Враховуючи тривалий характер такої бездіяльності відповідача, на думку позивача очевидним є явне небажання матері і в подальшому приймати будь-яку участь у вихованні сина. У зв`язку з тим, що мати дитини не позбавлена батьківських прав, КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради не може відкрити в банку картку на ім`я дитини для отримання нею пенсійних виплат, не може госпіталізувати дитину в разі необхідності, оскільки неповнолітній [PERSON] не має статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування, та через це КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради не може бути законним представником неповнолітнього [PERSON] та приймати участь у важливих питаннях дитини. Вищевказані обставини спричиняють суттєву шкоду інтересам дитини, тому позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав та одночасно вирішити\~питання про\~стягнення аліментів\~на \~утримання сина.Також, оскільки неповнолітній [PERSON] є дитиною інвалідом, позивач звільнений від сплати судового збору. Ухвалою судді Апалькової О.М. від 28.07.2020 року відкрито загальне позовне\~провадження та призначено підготовче засідання на 28.08.2020 року. Вищою радою правосуддя 25.08.2020 року прийнято рішення про звільнення судді Приазовського районного суду Запорізької області [PERSON] у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, у зв`язку з чим розпорядженням керівника апарату цього суду № 14-р(К)/2020 від 26.08.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи. Ухвалою судді Діденко Є.В. від 28.08.2020 року вказана цивільна справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче засідання на 23.09.2020 року. Ухвалою суду від 23.09.2020 року підготовче засідання було відкладено на 13.10.2020 року, залучену третю особу Орган опіки і піклування виконавчого комітету Приазовської селищної ради, витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою суду від 13.10.2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 03.11.2020 року. В судове засідання позивач не прибув. 27.10.2020 року представник КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради Ярошенко О.О. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~прибула з\~невідомої причини,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~була повідомлена\~20\~жовтня 2020 року, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, заяву про розгляд справи без її участі, а також, заперечень проти позову суду не надала. Третя особа Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області в судове засідання уповноваженого представника не направила, про дату, час ті місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання уповноваженого представника не направила, 23.09.2020 року заступник голови районної адміністрації Гриценко В.В. електронною поштою надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника органу опіки і піклування районної адміністрації. Третя особа виконавчий комітет Приазовської селищної ради в судове засідання уповноваженого представника не направив. 07.10.2020 року голова виконавчого комітету Варбанський С.Є. надав суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Приазовської селищної ради з додатком № 87 від 06.10.2020 року та розглянути справу без участі представника виконавчого комітету. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Виходячи з наведених норм процесуального закону суд вважає [PERSON] належне повідомленою про розгляд справи та визнає її неявку без поважних причин. Відзив чи заперечення відповідачем до суду не подано. Враховуючи вимоги ст. 210 ЦПК України про строки розгляду справи по суті, а також ст.223 ЦПК України, яка не передбачає відкладення судового розгляду справи у разі неявки без поважних причин повідомленого належним чином відповідача, відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2006 року). Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 00017529659). Згідно довідки КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради № 417 від 16.07.2020 року, [PERSON] , 2006 р.н., прибув до комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради для розумово відсталих дітей 14.10.2016 року, зарахований до списку очного складу та поставлений на постачання з 14.10.2016 року (наказ № 288 від 14.10.2016 року). Знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Відповідно Акту про невідвідування [PERSON] батьками та родичами № 415 від 16.07.2020 року, за час перебування [PERSON] у дитячому будинку-інтернаті, мати два рази приїжджала, щоб надати згоду на госпіталізацію сина. Ніхто з родичів та батьків дитину не відвідували, станом здоров`я, умовами виховання, утримання, потребами дитини не цікавилися. Письмових, усних запитів про дитину від матері та батька, або інших заінтересованих осіб на адресу будинку-інтернату не надходило. Матеріально дитину батьки також не підтримують. Згідно Витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації № 63/1555 від 05.05.2016 року, виданого матері [PERSON] , у неповнолітнього [PERSON] , 2006 р.н., зокрема, порушення розумового розвитку у формі помірної розумової відсталості, не сформованість мовних засобів, важке порушення тембру голосу, зумовлене порушенням розвитку мовного апарату; порушення зору; потребує постійної допомоги і нагляду. Рішенням голови Приазовської селищної ради № 87 від 06.10.2020 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ На підставі висновку голови опікунської ради виконавчого комітету Приазовської селищної ради Дроздової І.А., складеного 06.10.2020 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних \~для \~всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов`язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, \~фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для \~розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, \~готувати її \~до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення \~від \~виконання \~батьківських \~обов`язків \~відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, а також не забезпечення дитині належних умов для його фізичного, духовного і морального розвитку. Ухилення відповідача від виховання сина суперечить його інтересам, перешкоджає його нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких умов, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави\~судовий збір в розмірі\~2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved