Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] та звільнити його з-під усіх арештів та обмежень користування, дати позивачу зняти вказаний автомобіль з обліку в сервісному центрі МВС. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач 04.10.2017 придбав автомобіль «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] у відповідача [PERSON] , сплативши останньому грошові кошти у розмірі 9 000 доларів США. Того ж дня, між ними було укладено попередній договір купівлі-продажу даного автомобілю у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та відповідачем [PERSON] надано розписку про передачу коштів за автомобіль. 04.10.2017 відповідач надав позивачу довіреність щодо розпорядження даним транспортним засобом, в тому числі продати, обміняти, передати в оренду, позичку, тощо, а також користування ним. За умовами попереднього договору купівлі-продажу та усної домовленості, позтивач надав 4 500 доларів США, а решту 4 500 доларів США зобов`язався сплатити до 29.03.2019, після чого позивач буде мати право зняти автомобіль з обліку та зареєструвати на своє ім`я. 25.03.2019 позивач повністю розрахувався з відповідачем, про що відповідачем надано відповідні розписки. Незважаючи на це, позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на вказаний транспортний засіб, оскільки постановою державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві накладено на нього арешт. Автомобіль перебуває у його володінні, накладення арешту на нього порушує його права як власника вказаного транспортного засобу. Провадження в даній справі було відкрито ухвалою суду від 24.06.2019. В підготовчому судовому засіданні 19.09.2019 до участі у справі було залучено [PERSON] . Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши заявлені вимоги. Відповідач також надав заяву (а.с.48) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог вони заперечили. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.10.2017 відповідач [PERSON] надав позивачу [PERSON] довіреність щодо розпорядження транспортним засобом «Renault Trafic» д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , в тому числі з правом продати, обміняти, передати в оренду, позичку, тощо, а також користування ним. Того ж дня, між позивачем та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого в момент його підписання позивач передає відповідачу 4 500 доларів США, а решту суми у розмірі 4 500 доларів США зобов`язується передати у строк до 29.03.2019. Згідно розписок відповідача [PERSON] , ним отримано від позивача грошові кошти за вказаний автомобіль в повному розмірі 04.10.2017 року та 25.03.2019. На виконанні у Оболонському районному відділі Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебуває виконавче провадження №38533569 по виконанню виконавчого листа від 20.10.2006 №2-4684, виданого Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 26.04.2006. 30.08.2013 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника. 05.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. Станом на 19.09.2019 заборгованість [PERSON] по аліментам в межах даного виконавчого провадження складає 146 160 грн. Оцінюючи всі зібрані у справі докази, суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 Відповідно до пункту 1 Порядку встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (пункт 2 Порядку). В пункті 8 Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності); договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), ? у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів(обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. З аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним лише з моменту його державної реєстрації. Позивачем не надано суду доказів щодо укладання між ним та відповідачем [PERSON] основного договору купівлі-продажу транспортного засобу, який би міг бути підставою здійснення державної реєстрації транспортного засобу, що підтверджував би правомірність його придбання. Крім того, у встановленому порядку позивач не зареєстрував його за собою. Оскільки момент вчинення вищезазначеного правочину відповідно до статті 210 ЦК України пов`язується із державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав і обов`язків для сторін, а тому відсутні підстави вважати, що позивач набув право власності на автомобіль у встановленому законом порядку. Таким чином, підстав в порядку ст.392 ЦК України визнавати за позивачем право власності на даний транспортний засіб - відсутні, що вказує на необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. Враховуючи те, що вимоги про зняття арешту з майна та надання дозволу на зняття автомобілю з обліку в сервісних центрах МВС є похідними від вимог про визнання права власності суд приймає рішення про відмову і у їх задоволенні.

Outcome: dismissed