Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 19.06.2014 року позивачем надано уточнення до позовної заяви. З позовної та уточнюючої заяв вбачається, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON], яка на день смерті проживала в [ADDRESS]. Наданий законом шестимісячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору позивач пропустив, в зв'язку з тим, що після смерті сестри позивач звернувся до Новоселівської сільської ради, де отримав довідку про місце проживання померлої та підтвердження того, що він проводив поховання сестри, став чекати спливу шестимісячного строку, щоб звернутись до нотаріальної контори, хибно вважав, що прийняв спадщину фактично. Під час звернення до нотаріальної контори йому роз'яснили, що спадщину він фактично не прийняв, та строк для прийняття спадщини пропустив, тому запропонували звернутись до суду. Також позивач, в уточнюючій заяві просить встановити факт родинних відносин із сестрою, оскільки в його паспорті та свідоцтві про народження по батькові записано як «Росчиславович» , а у свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження сестри - «Ростиславівна». На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень проти позову не мають. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла - [PERSON], актовий запис №198, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 01.04.2013 року. Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Кілійського району 02.09.2014 року за вих. №429, 431 [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживала та був зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На день її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Також, виконком Новоселівської сільської ради підтвердив, що [PERSON] проводив поховання сестри [PERSON]. Належність до кола спадкоємців другої черги [PERSON], після смерті [PERSON], померлої [INFO], підтверджена: - свідоцтвом про народження, виданим Краснозатонською селищною радою м. Сиктивкар, Комі, 13.04.1964 року, актовий запис №57, відповідно до якого батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про народження, виданим Краснозатонською селищною радою м. Сиктивкар, Комі, 07.08.1964 року, актовий запис №19, відповідно до якого батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]; - свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Новоселівською сільською радою Кілійського району 13.02.1977 року, актовий запис №2, відповідно до якого 13.02.1977 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінили своє прізвище на «[PERSON]». Наданий законом шестимісячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору позивач пропустив, в зв'язку з тим, що після смерті сестри позивач звернувся до Новоселівської сільської ради, де отримав довідку про місце проживання померлої та підтвердження того, що він проводив поховання сестри, став чекати спливу шестимісячного строку, щоб звернутись до нотаріальної контори, хибно вважав, що прийняв спадщину фактично. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за №490/01-16 від 02.06.2014 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався, що також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 37529833 від 02.06.2014 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 1258, 1262, 1269, 1270 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності попередньої черги; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України розгляд справ про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами віднесено до компетенції суду. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є братом [PERSON] та спадкоємцем за законом другої черги після її смерті згідно ст. 1262 ЦК України та пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини з поважних причин, тому суд в порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України надає йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved