Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/0043/82/71831 від 20.03.2007 року у сумі: 63057,17 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ - 1647403,50 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: земельну ділянку, площею 0,100 га, в тому числі площа сільськогосподарських угідь - 0,100 га, рілля - 0,100 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною сторонами у договорі іпотеки від 13.04.2007 року, а саме - 253000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0043/82/71831, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 35700 доларів США зі сплатою 13,75% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора з терміном остаточного погашення кредиту до 20.03.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 13.04.2007 року між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А., зареєстрований в реєстрі за номером 2-1878, предметом якого є земельна ділянка площею 0,100 га, в тому числі площа сільськогосподарських угідь - 0,100 га, рілля - 0,100 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 23.07.2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 014/0043/82/71831/1, відповідно до умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювання заборгованості позичальника, строк сплати якої настав. Також, тимчасово на період з 23.07.2009 року по 22.07.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди, у зв'язку з чим графік погашення Кредиту та інших платежів за кредитним договором було викладено у новій редакції. У зв'язку з невиконанням позичальницею своїх зобов'язань за кредитним договором, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08.12.2011 року по цивільній справі № 2-727/11 позовні вимоги банку було задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з боржника та фінансового поручителя заборгованість за кредитним договором № 014/0043/82/71831 від 20.03.2007 року у розмірі: 876 427 грн. Станом на теперішній час вказане судове рішення не виконано, а тому в рахунок оплати даної заборгованості, представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме зазначену вище земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, хоча повідомлялася про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивача, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0043/82/71831, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 35700 доларів США зі сплатою 13,75% річних, комісій згідно умов договору та тарифів кредитора з терміном остаточного погашення кредиту до 20.03.2017 року (а.с.10-14). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором, 13.04.2007 року між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А., зареєстрований в реєстрі за номером 2-1878 (а.с.22-25). Згідно п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,100 га, в тому числі площа сільськогосподарських угідь - 0,100 га, рілля - 0,100 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка належить іпотекодавцю - [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19.05.2005 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на змелю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.516.00983 та надана іпотекодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Експерта грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору іпотеки склала - 253000 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 253000 грн. 00 коп. П. 3.1.4. Договору іпотеки встановлено, що у випадку невиконання зобов'язань за цим договором або кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вилученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі забезпечені іпотекою зобов'язання та вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, зазначені п. 1.2 цього договору. 23.07.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 014/0043/82/71831/1, відповідно до умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювання заборгованості позичальника, строк сплати якої настав. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди тимчасово на період з 23.07.2009 року по 22.07.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди. Крім іншого, графік погашення кредиту та інших платежів було викладено у новій редакції. П. 1.1 кредитного договору встановлено, що кредитор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 35700 доларів США, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит, у розмірі, встановленому зазначеним договором. В свою чергу позичальниця несвоєчасно та не в повному обсязі повертала кредитні кошти та сплачувала передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08.12.2011 року по цивільній справі № 2-727/11 позовні вимоги Банку було задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з боржника та фінансового поручителя заборгованість за Кредитним договором № 014/0043/82/71831 від 20.03.2007 року у розмірі: 876 427 грн. Станом на теперішній час вказане судове рішення не виконано, а тому в рахунок оплати даної заборгованості, представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме зазначену вище земельну ділянку (а.с.33-34). Враховуючи те, що позичальник не виконав рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08.12.2011 року, відповідно до розрахунку заборгованості від 24.04.2018 року заборгованість позичальниці перед банком складає 63057,17 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1647403,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 30475,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 796189,58 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 30506,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 797009,40 грн.; заборгованість за відсотками - 32581,66 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 851213,92 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 32535,74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 850014,23 грн. Згідно статуту АТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за всіма правами та обов'язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.38-40). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час вищевказане судове рішення [PERSON] не виконано, а тому, у відповідності до умов Іпотечного договору, позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити її боргові зобов'язання. Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а ч. 3 вказаної статті передбачає способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2018 року банк надіслав на адресу відповідачки вимогу про погашення заборгованості, в якому зазначив також, що в разі її несплати він буде вимушений звернути стягнення на предмет Іпотеки (а.с. 29). Вказана вимога залишена останньою без уваги. Таким чином, позивач дотримався процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки заборгованість за кредитним договором № 014/0043/82/71831 від 20.03.2007 року у розмірі 1647403 грн. 50 коп., до теперішнього часу не погашена, є підстави для задоволення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved