Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачів з позовною заявою про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтва на право власності на житло. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням виконавчого комітету Енергодарської мі-ської ради від 07.01.1983 року № 1 було видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] позивачу на сімю з трьох осіб. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 року за по-зовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Віталії-вни, в інтересах якої діяла законний представник [PERSON], до нього, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, його визнано таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року, вищезазначене рі-шення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 року залишено без змін. На виконання вищезазначених рішень судів 16.12.2011 року його було знято з реєстра-ційного обліку в квартирі [ADDRESS] об-ласті. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.12.2012 року його касаційна скарга задоволена в повному обсязі, а рішення Енергодарського міського суду Запорізької об-ласті від 18.07.2012 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року скасовані. 19.02.2013 року на підставі рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.12.2012 року йому була поновлена реєстрація в квартирі [ADDRESS] первинною датою ре-єстрації 24.04.1983 року. В ході цих судових розглядів справи йому стало відомо, що на підставі розпорядження органу приватизації Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за № 7757, на порушення ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», без його згоди , органами приватизації в м. Енергодарі було зареєстровано право спільної часткової власності на вищезазначену квартиру за [PERSON], [PERSON], та [PERSON], в рівних частках по 1/3 частці за кожним. Вважає, що порушена процедура проведення приватизації та його право на участь у приватизації державного житлового фонду. Просить суд: - визнати недійсним та скасувати розпорядження Органу приватизації Ви-конавчого комітету Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за № 7757; - визнати недій-сним та скасувати свідоцтво від 05.04.2012 року за № 7757 про право спільної сумісної власнос-ті на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у сумі 365,40 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник, що діє на підставі довіреності від 03.09.2014 року [PERSON]З.( а.с. 55) позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояс-нення відповідно до тексту позовних вимог. Просять суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність ( а.с. 56) та допустити в якості її представника, що діє на підставі догово-ру про надання правової допомоги адвоката [PERSON] ( а.с. 57). Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Поштові повідомлення про виклик до суду повернулись з поміткою за закінченням терміну зберігання, що суд розцінює як небажання зявлятись до суду. Представник Виконавчого комітету Енергодарської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність ( а.с. 93). Вислухавши доводи сторони позивача та сторони відповідача, дослідив матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 року за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в інтересах якої діяла законний представник [PERSON], до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням ( а.с.86). Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року, вищезазначене рі-шення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 року залишено без змін ( а.с.88,89). На виконання вищезазначених рішень судів 16.12.2011 року [PERSON] було знято з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.12.2012 року його касаційна скарга задоволена в повному обсязі, а рішення Енергодарського міського суду Запорізької об-ласті від 18.07.2012 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року скасовані ( а.с. 90-92). У позові [PERSON], [PERSON], [PERSON],в інтересах якої діяв законний представник [PERSON] про визнання [PERSON] таким , що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено. 19.02.2013 року на підставі рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.12.2012 року позивачу по справі була поновлена реєстра-ція в квартирі [ADDRESS] первин-ною датою реєстрації 24.04.1983 року. За час визнання [PERSON] знятим з реєстраційного обліку відповідачі по даній справі звернулись до органу приватизації Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про приватизацію спірного майна ( а.с. 96). За результатами розгляду заяви органом приватизації видано розпорядження про прива-тизацію від 05.04.2012 року № 7757 ( а.с. 94) та відповідачами по справі отримано свідоцтво про право власності на житло № 7757 від 05.04.2012 року ( а.с. 70), згідно з яким квартира [ADDRESS] належить на праві спіль-ної часткової власності в рівних частках по 1 / 3 частці: [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 70). Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають пра-во на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або ча-сткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підс-таві рішення відповідного органу приватизації. Згідно до положень ч. 2 ст. 61 Житлового кодексу Української РСР, наймачем є громадя-нин на імя якого видано орден. Ордер було видано на ім'я [PERSON]. Згідно із ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 3 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займа-ному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, пе-редача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тим-часово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповнова-женого власника квартири. Таким чином, відсутність письмової згоди когось із членів сімї взяти участь у привати-зації квартири позбавляє можливості інших членів сімї на отримання квартири у власність у порядку, передбаченому Законом України Про приватизацію державного житлового фонду. Судом встановлено , що в порушення ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, спірна квартира була приватизована громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без згоди позивача по справі [PERSON], чим було позбавлено права на отримання у власність житла у процесі приватизації державного житлового фонду, тому суд прийшов до висновку , що є підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо вимог в частині визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за № 7757 суд виходить з наступного. Видаючи розпорядження від 05.04.2012 року № 7757 про проведення приватизації квар-тири № 15 в будинку № 2 по пр. Енергетиків в м. Енергодар Запорізької області орган привати-зації виходив відповідно до наданих йому документів : довідки про склад сімї від 13.03.2012 року ( а.с. 95) заяви про оформлення права власності на житло ( а.с. 96), інші обставини органу приватизації були невідомі. Тому відповідно до вимог Закону України « Про приватизацію дер-жавного житлового фонду орган приватизації видав відповідне розпорядження ( а.с. 94). Тобто порушень закону з боку органу приватизації в цій частині не було і підстав для визнання розпо-рядження недійсним немає. Вирішуючи вимоги щодо розподілу судового збору, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України. В матеріалах справи наявні дані про сплату судових витрат позивачем на суму 365,40 грн. ( а.с. 1,7). Відповідно до розяснень, наданих у п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року « Про засто-сування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено , тому в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, судовий збір з кожної особи стягується окремо у рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: partial