Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 86 123,91 дол.США, що еквівалентно 688 388,41 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 07 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2554/74/60404, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 78 155,00 дол. США строком на 192 місяців з 07.09.2007 по 07.09.2023 із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12, 250 % річних. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці в Україні 06 квітня 2009 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/2554/74/60404 від 07.09.2007, відповідно до якої з 06 квітня 2009 року по 06 квітня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу. В подальшому між сторонами була укладена 13 квітня 2010 року додаткова угода №2 до кредитного договору № 014/2554/74/60404 від 07.09.2007 відповідно до якої з 13 квітня 2010 року по 13 квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу. Строк кредиту складає 197 місяців та остаточна дата є 07 лютого 2024 року. 07 вересня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки між Банком [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меліховою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1786, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2007. Крім того, позивач зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13.03.2009 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №014/2554/74/60404/1, згідно якого остання взяла зобов'язання відповідати за кредитними зобов'язаннями [PERSON] перед банком. 31.10.2013 відповідачам були надіслані вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №014/2554/74/60404 від 07.09.2007 станом на 25.11.2013 складає 86 123,91 дол. США. що становить в еквіваленті по курсу НБУ 688388,41 грн, із них: заборгованість за кредитом - 72 790,47 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 581 814,23 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 4 342,22 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 34 707,36 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 8 991,22 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 71866,82 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 86 123,91 дол. США, що еквівалентно 688 388,41 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (що підтверджується витягом із Статуту (а.с.27-30) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2554/74/60404, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 78 155,00 дол. США строком на 192 місяців з 07.09.2007 по 07.09.2023 (п.1.2 договору) із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12, 250 % річних (п.1.4 договору) (а.с.10-14). Відповідно до п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 07.09.2023 року на рахунок; щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне використання кредитних коштів Кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. Відповідно до п.6.5. кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання позичальником умов цього договору. Таке дострокове погашення має бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. У випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за договором, у т.ч. у випадку невиконання зобов'язань з дострокового погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, кредитор має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом або одержати відшкодування з майна позичальника. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено їх розмір та умови надання кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07.09.2007 між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Меліховою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1786, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2007 (а.с.15-21). Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань 13.03.2009 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №014/2554/74/60404/1. Відповідно до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору , поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованими відсотками за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. В подальшому, 06 квітня 2009 року банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/2554/74/60404 від 07.09.2007 відповідно до якої з 06 квітня 2009 року по 06 квітня 2010 року було зменшено розмір щомісячного платежу. Також 13 квітня 2010 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №014/2554/74/60404 від 07.09.2007, відповідно до якої з 13 квітня 2010 року по 13 квітня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу. Строк кредиту складає 197 місяців та остаточна дата є 07 лютого 2024 року. Судом встановлено, що позичальник не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором . Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. 31 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] були надіслані вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань, якими було зобов'язано достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/2554/74/60404 від 07.09.2007 станом на 25.11.2013 складає 86 123,91 дол. США. що становить в еквіваленті по курсу НБУ 688388,41 грн, із них: заборгованість за кредитом - 72 790,47 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 581 814,23 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 4 342,22 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 34 707,36 грн; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 8 991,22 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 71866,82 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Частиною 1 ст.550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідачів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором № 014/2554/74/60404 від 07.09.2007 в сумі 86 123,91 дол. США. що становить в еквіваленті по курсу НБУ 688388,41 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору по 1720 грн 50 коп. з кожного.

Outcome: approved