Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про захист прав споживача, стягнення попередньо сплаченої суми за товар, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2016 року між ним та [PERSON] укладено усний договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач мав виготовити та поставити позивачу меблі (шафу-купе). На виконання договору, позивачем в якості попередньої оплати за товар 20.10.2016 відповідачу було передано 12 000 грн., про що складено відповідну розписку. Ще 500 грн. було передано додатково без розписки. За умовами Договору відповідач зобов'язаний був виготовити та доставити товар на адресу позивача, проте в обумовлений сторонами строк відповідач товар не поставив. На письмові звернення відповідач не реагує, доставку меблів не здійснює, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача попередньо сплачені ним за товар кошти в сумі 12 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд в порядку ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та встановивши відповідні обставини в обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу, згідно з яким відповідач мав виготовити та поставити 20.11.2016 позивачу меблі (шафу-купе). 20 жовтня 2016 року позивачем в якості попередньої оплати за товар відповідачу було передано 12 000 грн., що підтверджується засвідченою копією розписки складеної [PERSON] Станом на час розгляду справи, товар позивачу не передано, а сплачені кошти за нього не повернуто. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має права вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільної законодавства. Так, за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК). З укладенням договору купівлі-продажу, у кожної із сторін виникають права та обов'язки, як становлять його зміст. Обов'язком продавця є передача ним майна у власність (у господарське відання або оперативне управління) покупця, а останній набуває право вимагати передачі йому цього майна. У свою чергу, покупець зобов'язаний прийняти від продавця придбане майно і сплатити за нього обумовлену ціну, а продавець, відповідно, має право вимагати від покупця прийняти продане майно (якщо він у цьому заінтересований) і сплатити за нього належну грошову суму. Кожна із сторін договору купівлі-продажу повинна належним чином виконувати всі обумовлені в ньому або передбачені законом обов'язки. У разі порушення їх продавець або покупець несуть майнову відповідальність чи інші правові наслідки, які можуть і не бути мірою цивільно-правової відповідальності, яка настає, зокрема, за наявності умов, передбачених законом за порушення зобов'язань. Обов'язок продавця вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, або у момент надання товару у розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару, або в інший момент, обумовлений договором. Якщо ж з договору не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця вважається виконаним у момент здачі перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (ст. 664). Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У зв'язку з тим, що відповідач з 2016 року і до тепер не виконав умови договору, а також не повернув позивачу сплачені за товар кошти в розмірі 12 000 грн., суд вважає позовні вимоги в цій частині законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти, сплачені на виконання договору в розмірі 12 000 грн. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, позивач зазначив, що незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода. Зокрема, він переживає душевні стражданнями через те, що не може отримати свої гроші назад, а у зв'язку з відсутністю товару тривалий час - не може облаштувати своє помешкання, що у свою чергу відобразилось на душевних хвилюваннях його та сім'ї. Крім того, для відновлення порушених прав позивач змушений прикласти додаткові зусилля, зокрема, звертатися до правоохоронних органів, юристів та суду. Тому, моральна шкода ним оцінюється в 10 000 гривень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження спричинення відповідачем моральної шкоди у заявленому розмірі. Однак, суд ураховує, що відповідачем порушено зобов'язання та права позивача (як споживача) на отримання товару належної якості у визначений строк, тривалість такого порушення (близько півтора року), душевні (моральні) страждання позивача у зв'язку з його обманом, а тому вважає доведеним завдання відповідачем моральної шкоди [PERSON], яку, з урахуванням вимог розумності і справедливості, оцінює у 1 000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги про стягнення грошової суми сплаченої за товар та моральної шкоди в частині, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати - судовий збір у сумі 775,28 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (за кожну вимогу окремо). Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн., понесення яких підтверджено наданими суду доказами (розрахунком, квитанцією та касовим чеком). Ураховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial