Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати без його участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія І-ОК № 357351, видане відділом ДРАЦС Сквирського РУЮ у Київській області від 22 жовтня 2015 року, за актовим записом № 227. Спадкодавець заповіту не залишив Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, у складі: житлового будинку № 11 по вул. М. Жукова в м. Сквира, Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 87,9 кв.м., житловою площею 60,2 кв.м.; транспортного засобу легкового автомобіля: марки NISSAN, модель ALMERA, реєстраційний номер (д.н.з) АІ 1293 ВР, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) SJNBBAN16U2651464, колір зелений та грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ Державний Ощадний банк України. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України, прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Окрім позивача є ще спадкоємці першої черги за законом: дружина спадкодавця - [PERSON] та син спадкодавця [PERSON], які відмовляються від своєї частки спадкового майна та не заперечують проти того, щоб спадщину вцілому успадкував позивач по справі, про що подали до суду відповідні письмові заяви. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5(далі порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти ( п.п 4.14 п. 4 Порядку). Відповідно до п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, отримати дублікати яких позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.4 ст.25 та ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Треті особи по справі не подавали до суду будь яких заперечень проти позовних вимог позивача. Відповідач Сквирська міська радаКиївської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved