Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 19 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500345238 на суму 16620 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «[PERSON] [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «[PERSON] [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2016-1ДМ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «[PERSON] [PERSON]» відступило позивачу право вимоги до відповідача за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором в сумі 40668,44 грн., з яких: 14720,14 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 13548,30 грн. заборгованість за процентами та комісією, 12400,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на неодноразові повідомлення відповідач свої зобовязання не виконує, тому просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання, у якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі виникнення обставин, викладених в ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання також не зявився, подав заяву якою просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500345238, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 16620 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 (нуль цілих одна сота) відсотка річних, з датою остаточного повернення 22 лютого 2016 року. 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] груп» був укладений Договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №500345238. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №500345238. Свої зобовязання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 10 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 40668,44 грн., з яких: 14720,14 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 13548,30 грн. заборгованість за процентами та комісією, 12400,00 грн. пеня, штраф, неустойка, що підтверджується розрахунком. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судового збору підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved