Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що в липні 2007 року він звернувся до відділення ВАТ КБ «Надра» в м. Харцизьку за адресою: м. Харцизьк, вул.. Вокзальна, 34 з метою отримання споживчого кредиту. Надати йому гроші відмовилися, однак було запропоновано отримати кредитну картку Visa Gold, рахунок кредитної картки № [NUMBER] і на рахунку тої картки знаходилось 9100 гривень. Оформлення кредитної картки відбувалося шляхом відповіді на питання представника банку та внесення його особистих даних до комп'ютера. Кредитного договору з ним ніякий представник банку не укладав. Йому тільки була видана виписка-повідомлення до договору про комплексне банківське обслуговування ВАТ КБ «Надра» від 05.10.2006р, зі змісту котрої вбачалося, що сума 9100 гривень видана під 25,56% річних. Разом з карткою йому видали конверт з ПІН-кодом. На його запитання чи повинен він сплачувати якісь кошти за користування кредитною карткою чи будь-які ще фінансові зобов'язання, якщо він не буде знімати гроші з кредитної картки, йому представник банку повідомила, що ніяких фінансових зобов'язань чи якісь проценти не будуть нараховуватися доки він не розпочне користуватися грошима знятими з картки. В подальшому в нього відпала нагода користуватися кредитною карткою, йому почали регулярно виплачувати заробітну плату. Картка лежала в нього вдома, він забув про неї, також був конверт з ПІН-кодом, який він не відкривав. З грудня 2008 року йому почали надходити листи від ТОВ «Кредит Колекшн Груп», яке діяло в інтересах ВАТ КБ «Надра» про сплату заборгованості по кредитному договору від 20.07.2007 року, потім з ТОВ «Європейської агенції з повернення боргів» з повідомленням про сплату заборгованості по кредитному договору від 20.07.20207року в розмірі 1456,14грн., потім з ТОВ «Вердикт Коллекшн» про сплату заборгованості по кредитному договору перед ПАТ КБ «Надра» про сплату заборгованості по кредитному договору в розмірі 1802,98грн. У 2009 році він звертався з письмовою заявою до ВАТ КБ «Надра» з проханням скасувати нікчемний кредитний договір від 20.07.2007року, та скасувати суму нарахованої заборгованості, однак реагування не відбулося. До теперішнього часу йому продовжують постійно телефонувати, вимагають повернення заборгованості по кредитному договору. Він неодноразово пояснював, що не користувався кредитною карткою, а до того ж мені не повідомляли про якісь фінансові зобов'язання чи сплати процентів за користування кредитною карткою, якщо він не активував картку, але йому запропонували скористатися засобами захисту своїх прав, щодо споживання кредитних коштів, якими не користувався. До того ж він звертався до банку, щоб йому повідомили чому саме відбувається нарахування процентів за користування кредитною карткою, однак йому було повідомлено, що банк самостійно активував його картку і у нього існує заборгованість за користування карткою. Вважає дії ВАТ КБ «Надра» неправомірними, щодо нарахування заборгованості процентів за користування кредитною карткою, тому що, під час його звернення до банку 20.07.2007 року з ним не укладався кредитний договір, з повним текстом договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» від 05.10.2006року ніхто його не знайомив. З виписки-повідомлення до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» від 05.10.2006року не вбачається дати укладання договору. Вважає, що банк - відповідач скористався його довірою, скористався його необізнаністю в юридичних питаннях, щодо кредитування та ввів його в оману, шляхом нарахування процентів за користування неактивованою кредитною карткою. В кредитному договорі від 20.07.2007 року відсутні будь-які умови, чи якісь інші грошові зобов'язання та порядок користування кредитною карткою з нарахованою сумою, як споживчого кредиту, що є порушенням Закону «Про захист прав споживачів». Вважає, що на час надання йому кредитної картки, представник банку - відповідача не надала йому достовірної інформації, тобто ввела його в оману, а тепер він є боржником перед банком, йому нарахована заборгованість, що має для істотне значення. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим вирішити справу в заочному порядку. Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір. Згідно ст.. 55 закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ст.. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Так, судом встановлено, що в липні 2007 року позивач звернувся до відділення ВАТ КБ «Надра» в м. Харцизьку з метою отримання споживчого кредиту та йому було запропоновано отримати кредитну картку Visa Gold, рахунок кредитної картки № [NUMBER] і на рахунку тої картки знаходилось 9100 гривень. Оформлення кредитної картки відбувалося шляхом відповіді на питання представника банку та внесення особистих даних позивача до комп'ютера. Кредитного договору з позивачем не укладалося. Позивачу була видана виписка-повідомлення до договору про комплексне банківське обслуговування ВАТ КБ «Надра» від 05.10.2006р, зі змісту котрої вбачалося, що сума 9100 гривень видана під 25,56% річних. Разом з карткою йому був наданий конверт з ПІН-кодом. Однак вказаною карткою він не користувався. З грудня 2008 року на адресу позивача почали надходити листи від ТОВ «Кредит Колекшн Груп», яке діяло в інтересах ВАТ КБ «Надра» про сплату заборгованості по кредитному договору від 20.07.2007 року, з ТОВ «Європейської агенції з повернення боргів» з повідомленням про сплату заборгованості по кредитному договору від 20.07.20207року в розмірі 1456,14грн., з ТОВ «Вердикт Коллекшн» про сплату заборгованості по кредитному договору перед ПАТ КБ «Надра» про сплату заборгованості по кредитному договору в розмірі 1802,98грн. Позивач у 2009 році звертався з письмовою заявою до ВАТ КБ «Надра» з проханням скасувати нікчемний кредитний договір від 20.07.2007року, однак ніякої відповіді він не отримав. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі №1-262011 дія пунктів 22,23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником /споживачем/ за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, що є обов'язковим для виконання на території України. Відповідно ч.2 п.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», перед укладанням договору про надання споживчого кредиту, кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема переваги та недоліків пропонованих схем кредитування. Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», договір про надання кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементу кредиту, що не були зазначені у договорі. Умова договору кредитування, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону, є нікчемною. Відповідно ч.11 пп 4,7 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту, при цьому кредитодавцю забороняється: вимагати стягнення будь-яких сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту, вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Положеннями ч 1 ст. 15 Закону передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Також інформація повинна містити відомості про умови зберігання. З метою захисту прав споживачів під час укладення договорів про надання споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації Постановою правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007р. затверджені «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (далі Правила). Згідно з п.2.1 «Правил...» банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, зазначивши таке: а) найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структурного підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством. Відповідно п.2.4 «Правил...» банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Відповідно п.3.1 та п.3.2 «Правил...» , банки зобов'язані в кредитному договорі надавати детальний розпис вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України. Відповідно ч. 5 ст.216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину і із власної ініціативи. Відповідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Таким чином, суд вважає необхідним визнати недійсним договір від 20.07.2007р. про відкриття рахунку кредитної картки Visa Gold з рахунком кредитної картки № [NUMBER] укладений між позивачем та ВАТ КБ «Надра», зобов'язавши відповідача скасувати суму заборгованості.

Outcome: approved