Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ЄДРПОУ 25745867, на користь [PERSON], паспорт [NUMBER], виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві, ІПН [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], 124 037,90 гривень. Позивач посилався на таке: 27 січня 2014 року у м. Києві між [PERSON] (далі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач), було укладено договір строкового банківського вкладу «Класік» №300937/4470/3-14 (надалі - Договір). Предметом договору є розміщення Позивачем у Відповідача строкового вкладу в сумі 120 000,00 гривень а строк 3 місяці з 29.01.2014 року по 29.04.2014 року з виплатою Відповідачем на користь Позивача відсотків на суму вкладу з розрахунку 20,50% річних. Згідно з умовами Договору зазначений вище вклад неодноразово пролонгувався: так, за умовами останньої пролонгації (від 03.02.2015 року) Відповідач був зобов'язаний повернути Позивачеві зазначену вище суму з відсотками 02 травня 2015 року. Оскільки ця дата припала на вихідний день (суботу), Відповідач мав повернути зазначену суму з відсотками в понеділок, 04 травня 2015 року. 04 травня 2015 року Позивачу в отриманні грошових коштів у Відділенні №7 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відмовлено, без наявності суттєвих причин і письмового пояснення. Таким чином, на момент подання цієї заяви Відповідач не повернув Позивачеві суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків, чим порушив свої зобов'язання по Договору. Відповідно до ст. 525 Цк України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов Договору, якщо інше не встановлено Договором або законом. Своїми діями Відповідач порушив також вимоги ст. ст. 629, 1060 ЦК України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами». На підставі ст. 625 ЦК України та Договору строкового банківського вкладу №2081203 від 05.12.2014 року нараховуються проценти за порушення грошового зобов'язання в розмірі 3% річних. Сума нарахованих 3% процентів за період з 05.05.2015 року по 04.08.2015 року включно становить 907,40 гривень. На підставі ст. 625 ЦК України та Договору строкового банківського вкладу №2081203 від 05.12.2014 року нараховується сума інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання за період з 05.05.2015 року по 31.05.2015 року включно. Сума нарахованих інфляційних втрат, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 3 130,56 гривень. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п. 1.2 Положення від 03.12.2003 року №516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Тобто, внесені Позивачем Вклади відповідно до Договору банківського вкладу є вкладом на вимогу, отже, Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу кошти протягом усього строку дії Договору на вимогу останнього. Вимога про повернення коштів Позивачем, як зазначалося вище, була направлена до банку, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 27 січня 2014 року у м. Києві між [PERSON] (далі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач), було укладено договір строкового банківського вкладу «Класік» №300937/4470/3-14 (надалі - Договір). Предметом договору є розміщення Позивачем у Відповідача строкового вкладу в сумі 120 000,00 гривень а строк 3 місяці з 29.01.2014 року по 29.04.2014 року з виплатою Відповідачем на користь Позивача відсотків на суму вкладу з розрахунку 20,50% річних. Згідно з умовами Договору зазначений вище вклад неодноразово пролонгувався: так, за умовами останньої пролонгації (від 03.02.2015 року) Відповідач був зобов'язаний повернути Позивачеві зазначену вище суму з відсотками 02 травня 2015 року. Оскільки ця дата припала на вихідний день (суботу), Відповідач мав повернути зазначену суму з відсотками в понеділок, 04 травня 2015 року. 04 травня 2015 року Позивачу в отриманні грошових коштів у Відділенні №7 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відмовлено, без наявності суттєвих причин і письмового пояснення. Таким чином, на момент подання цієї заяви Відповідач не повернув Позивачеві суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків, чим порушив свої зобов'язання по Договору. Змістом до ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Своїми діями Відповідач порушив також вимоги ст. ст. 629, 1060 ЦК України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами». На підставі ст. 625 ЦК України та Договору строкового банківського вкладу №2081203 від 05.12.2014 року нараховуються проценти за порушення грошового зобов'язання в розмірі 3% річних. Сума нарахованих 3% процентів за період з 05.05.2015 року по 04.08.2015 року включно становить 907,40 гривень. На підставі ст. 625 ЦК України та Договору строкового банківського вкладу №2081203 від 05.12.2014 року нараховується сума інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання за період з 05.05.2015 року по 31.05.2015 року включно. Сума нарахованих інфляційних втрат, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 3 130,56 гривень. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п. 1.2 Положення від 03.12.2003 року №516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Тобто, внесені Позивачем Вклади відповідно до Договору банківського вкладу є вкладом на вимогу, отже, Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу кошти протягом усього строку дії Договору на вимогу останнього. Вимога про повернення коштів Позивачем, як зазначалося вище, була направлена до банку, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строки суму Внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Відповідно до ст. 550 ЦК України, Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 22, 23, 386, 525, 526, 530, 611, 615, 629, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: approved