Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що він та [PERSON], [PERSON], треті особи по справі, є власниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані два сини позивача [PERSON], відповідач по справі та [PERSON], третя особа по справі. З травня 2015 року відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає оскільки переїхав до іншої країни на постійне місце проживання. Відповідач не сплачує комунальні платежі, особистих речей у квартирі не має, отже своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, не подавали відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач та [PERSON], [PERSON], треті особи по справі, є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності. У вказаній квартирі зареєстровані два сини позивача [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], третя особа по справі. За поясненнями позивача, з травня 2015 року відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає, оскільки переїхав до іншої країни на постійне місце проживання, що також підтверджується копією акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.09.2018 року. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ Стаття 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищеперелічені докази узгоджуються між собою, з них логічно та послідовно вбачаються обставини справи, а саме, те, що відповідач-член сім'ї власника житла-позивача відсутня більше ніж понад рік у спірному житловому приміщенні. При цьому поважних причин такоє відсутності судом не встановлено, через що заявлений позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved