Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO] на спадкове майно за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], яке складається із земельної ділянки площею 0,56 га по [ADDRESS] в с.Саливонки, Васильківського району Київської області для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 1997 року після смерті [INFO] року [PERSON] і яка належала останній згідно державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 13.08.1996 року Саливонківською сільською радою Васильківського району Київської області. Позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка заповіла йому все своє майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 0,56 га по [ADDRESS] в с. Саливонки, Васильківського району Київської області для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства та частина квартири в м.Києві. Позивач вказує, що він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, частину спадкового майна він прийняв, але щодо вищевказаної земельної ділянки віг не змог отримати свідоцтва про право власності, оскільки його мати за життя не провела держаної реєстрації права власності на земельну ділянку, нотаріус йому постановою від 19 вересня 2015 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, у якій він вказує, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в раніше наданій заяві, вказував, що не заперечую проти задоволення позову. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть/а.с.7/. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач є дійсно сином померлої [PERSON]. Відповідно до заповіту від 01 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Шовкошитньою В.В., [PERSON] заповіла все майно [PERSON] / а.с.6/. Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 19 вересня 2015 року, виданої нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., позивач дійсно звертався до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва на земельну ділянку про право на спадщину,яка належала його матері [PERSON], але нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та реєстрації права власності померлої [PERSON]/а.с.5/. Факт належності земельної ділянки, площею 0,56 га по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства померлій [PERSON], на яку позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, підтверджується свідоцтвом про право н спадщину за законом від 23 липня 1997 року, виданого державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Зарубайко Л.П., відповідно до якого [PERSON] отримала зазначену земельну ділянку порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON], який зазначена земельна ділянка належала останній на підставі державного акту від 13 серпня 1996 року /а.с.8-9/. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як вбачається з положень ст.ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року - відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування) зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У зв'язку з вищевикладеним, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син, позивач - [PERSON]. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що вищезазначена земельна ділянка на законних підставах належить померлій [PERSON], яка за життя не встигла отримати державний акт на права власності на земельну ділянку, а тому факт неотримання спадкодавцем за життя державного акту не може бути перешкодою для реалізації спадкових прав позивача. За таких обставин, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] року померлої [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved