Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], батько записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] проживає разом з сином та своїми батьками по [ADDRESS]. Остання ніде не працює, проживає за рахунок соціальної допомоги, як отримує як мати - одиночка та малозабезпечена сім'я. Спостереження за родиною службою в справах дітей Лебединської міської ради проводилось з 2013 року. Малолітній [PERSON] часто не відвідує школу, має багато пропусків уроків без поважних причин, в школі вживає нецензурну лексику, зовсім не реагує на зауваження вчителів, неодноразово зривав уроки в класі, мали місце факти застосування фізичного насильства до учнів. З квітня 2014року по квітень 2015 року родина перебувала на обліку у служби у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. З травня 2014 року по листопад 2015 року малолітній [PERSON] перебував в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Шостка. Неодноразово відповідачку разом з сином запрошували на засідання ради профілактики, проводилися бесіди за місцем проживання, бесіди з працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей, але ситуація не покращувалась. Відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Крім того, відповідачка виховного впливу на дитину не має, не цікавиться успіхами сина, зі слів сусідів [PERSON] схильний до бродяжництва. Так як відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дитини, його виховання та розвитку, що проявляється у відсутності контролю за виконанням домашніх завдань дитини, ігнорування матір'ю рекомендації та вимог навчального закладу , відсутності контролю за проведенням дитиною дозвілля в позаурочний час, позивач просить відібрати малолітнього [PERSON], [INFO] у відповідачки, без позбавлення її батьківських прав, передавши дитину органу опіки для подальшого тимчасового його влаштування до обласного центру соціально-психологічної реабілітації у м. Шостка. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов визнала та пояснила, що нею створені всі необхідні умови для навчання та розвитку сина, але він не завжди реагує на її зауваження. На даний час син знаходиться в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації у м. Шостка, обіцяє виправити свою поведінку та бажає повернутись в сім'ю. Вона просить не позбавляти її батьківських прав, не заперечує проти направлення [PERSON] до реабілітаційного центру, але після лікування повернути її сина, обіцяє вжити всіх необхідних заходів для належного виконання своїх батьківських обов'язків. Допитана в судовому засіданні в якості свідка класний керівник [PERSON] - [PERSON] пояснила, що [PERSON] після повернення з реабілітаційного центру в лютому 2015 року деякий час змінив свою поведінку на краще, почав відвідувати школу та навчатись, але після літніх канікул знову пропускає уроки, заважає проводити навчальний процес, ображає та іноді застосовує фізичне насильство до учнів, грубить вчителям та вживає нецензурну лексику. Своєю поведінкою створює небезпеку для учнів та вчителів навчального закладу. Мати [PERSON] зовсім не має впливу на його поведінку, не завжди з'являється на виклики до школи та на засідання ради профілактики, не контролює його поведінку в позаурочний час. Свідок вважає, що малолітній [PERSON] повинен бути направлений для реабілітації в соціально-психологічний центр, бо ні мати, ні вчителі з ним не справляються. Прокурор вважає доцільним задоволити позовні вимоги виконкому міськради. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як вбачається з копій свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER], відповідачка - [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] (а.с.8), а відомості про батька зазначені за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1, 3 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. За змістом п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що наказом № 28 від 18.04.2014 року служби в справах дітей виконкому Лебединської міської ради Сумської області (а.с.11) про постановку на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, [PERSON], [INFO], поставлено на облік як дитину, що опинилися у складних життєвих обставниках. З копії витягу з наказу № 7 від 28.04.2015 року про зняття з обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах виконкому Лебединської міської ради Сумської області (а.с.12) вбачається, що [PERSON], [INFO], знятий з обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з припиненням підстав взяття на облік. З характеристики, відношення, витягів з протоколів засідання ради профілактики директора Лебединської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, доповідних записок (а.с.13-33) вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] з матір'ю, бабусею та дідом. Сім'я всім забезпечена для навчання та виховання останнього, але на учня неодноразово скаржаться вчителі через порушенням ним дисципліни у класі та школі. Кожну перерву він займається своїми справами, під час уроків виходить з класу без попередження та дозволу вчителя, розмовляє в грубій формі, використовує брутальні слова, не носить на уроки зошити, ручки, розмовляє на уроках, заважає іншим учням, не виконує домашнє завдання, на зауваження вчителів не реагує. З листа Лебединського відділу поліції ГКНП в Сумській області від 11.12.2015 року № 787 (а.с.34) вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП. З характеристики [PERSON], вбачається, що остання характеризується, як спокійна людина, негативних відгуків на неї не надходило, у вживанні спиртних напоїв, порушенні порядку помічена не була. Зі слів сусідів, вона не цікавиться успіхами сина, впливу на нього не має, але достатньо його утримує та забезпечує всім необхідним. З відношень виконавчого комітету Лебединської міської ради відділу освіти від 30.09.2015 року № 290 та від 337 від 24.11.2015 року (а.с.36,37) вбачається, що адміністрація школи просить розглянути поведінку [PERSON], на засіданні координаційної ради , так як після повернення учня із реабілітаційного центру м. Шостка, він деякий час дотримувався правил учня, але це тривало не довго. На даний час учень часто запізнюється та прогулює на уроки не пояснюючи причину своєї відсутності . Досить грубо ставиться до не лише до однокласників а й інших учнів школи, вживає нецензурну лексику, перемовляється із вчителями. З боку класного керівника, адміністрації школи були проведені різні заходи для впливу на поведінку останнього, але позитивного результату вони не отримали. 26.11.2015 року рішення виконавчий комітет Лебединської міської ради прийняв рішення № 246 про вилучення дитини (а.с.38,39) з сім'ї з подальшим направленням до Шосткинського центру соціально-психологічної реабілітації. З висновку органу опіки від 26.11.2015 про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.42) вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне відібрати дитину із родини [PERSON], у зв'язку з небезпекою для оточуючих, учнів навчального закладу та його адміністрації, де навчається дитина, з подальшим направленням його до центру соціально-психологічної реабілітації. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідачка належним чином не піклується про розвиток, виховання та здоров'я свого сина, суд дійшов висновку про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO], у матері - [PERSON] - з передачею органові опіки та піклування.

Outcome: approved