Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в кому зазначає, що 26 вересня 2011року [PERSON] була прийнята на посаду медичної сестри інфекційного кабінету комунальної установи Чернігівська районна центральна лікарня Чернігівської районної ради Запорізької області. Згідно наказу № 134 від 20.08.2013 року по комунальній установі Чернігівська центральна районна лікарня Чернігівської районної ради Запорізької області на базі інфекційного кабінету був створений кабінет «Довіра». З 06 червня 2014 року відповідно до наказу № 6 від 02.06.2014 р. [PERSON] працює за сумісництвом на 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра». Проте, з 01.01.2015 року позивачу вказані 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра» за сумісництвом не виплачуються. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд зобовязати комунальну установу Чернігівська районна лікарня Чернігівської районної ради Запорізької області нараховувати та виплачувати [PERSON], 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра» за сумісництвом з 01 січня 2015 року; стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати, у звязку із затримкою термінів її виплати; моральну шкоду в сумі 1730 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], на позовних вимогах наполягала зазначивши, що з вересня 2011 року працює медсестрою інфекційного кабінету комунальної установи Чернігівська районна лікарня. 20.08.2013 року на базі інфекційного кабінету був створений кабінет «Довіра». А з 06 червня 2014 року працює за сумісництвом на 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра». Однак, з невідомих причин вказані 0,25 ставки за сумісництвом не виплачуються. В судовому засіданні 21.12.2015 року уточнила позовні вимоги: просить суд зобовязати Чернігівську районну лікарню нараховувати та виплачувати 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра» за сумісництвом з 01 січня 2015 року в сумі 6495,94 грн.; стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати, у звязку із затримкою термінів її виплати сумі 614,67 грн. Представник відповідача за довіреністю, [PERSON], у судовому засіданні не заперечував щодо уточнених позовних вимог, вважає їх такими, що не суперечать чинному законодавству. Вивчивши матеріали справи, враховуючи доводи позивача, зважаючи на думку представника відповідача, який не заперечував щодо задоволення позову, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Як встановлено судом: 26 вересня 2011року [PERSON] була прийнята на посаду медичної сестри інфекційного кабінету комунальної установи Чернігівська районна центральна лікарня Чернігівської районної ради Запорізької області. Згідно наказу № 134 від 20.08.2013 року по комунальній установі Чернігівська центральна районна лікарня Чернігівської районної ради Запорізької області на базі інфекційного кабінету був створений кабінет «Довіра». З 06 червня 2014 року відповідно до наказу № 6 від 02.06.2014 р. [PERSON] працює за сумісництвом на 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра». Проте, з 01.01.2015 року позивачу вказані 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра» за сумісництвом не виплачуються. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2011 року [PERSON] прийнята на посаду медичної сестри інфекційного кабінету поліклініки з повним робочим днем, відповідно до Наказу № 35 ос від 26.09.2011 року, що підтверджується записом в трудовій книжці БТ-І № 7888939, яка належить [PERSON]. Нормами ст. 48 КЗпПУ, передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно Наказу № 134 від 20 серпня 2013 року на базі кабінету інфекційних захворювань Чернігівської районної центральної лікарні створено кабінет «Довіра». З 06 червня 2014 року [PERSON] виконує обовязки медичної сестри кабінету «Довіра» на 0,25 ставки за сумісництвом, відповідно до Наказу № 6 від 02.06.2014 року. Як вбачається з особового рахунку за 2015 рік КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» на імя [PERSON], останній не нараховані кошти за 0,25 ставки за сумісництвом медичної сестри кабінету «Довіра». Статтею 102-1 КЗпПУ констатовано, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України. Крім того, нормами статті 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» регламентовано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. З огляду на наведене та враховуючи, що наказ про надання за сумісництвом [PERSON] 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра», не змінено та не скасовано, заробітна плата за даною посадою не нараховувалася та не виплачувалася, суд дійшов висновку, що є доцільним зобовязати Чернігівську районну лікарню нарахувати та виплатити 0,25 ставки медичної сестри кабінету «Довіра» за сумісництвом з 01 січня 2015 року по грудень 2015 року та стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати, у звязку із затримкою термінів її виплати. Статтею 5. ЗУ «Про судовий збір» регламентовано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Нормами ч.1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» констатовано, що судовий збір справляється у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 487, 20 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved