Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 71646 грн. 48 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2017 року позивач та відповідач [PERSON] уклали Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов вищевказаного Договору , відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26257004893345 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку MasterCard Debit Word строком дії 3 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 200000,00 грн. У порушення умов Договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.08.2018 року має заборгованість: тіло кредиту 36970,87 грн., прострочка по тілу 29924,09 грн., відсотки за кредитом - 240,30 грн., розмір неустойки 4511,22 грн. Ухвалою судді від 10.10.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач надав заяву в якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. 10.02.2017 року позивач та відповідач [PERSON] уклали Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов вищевказаного Договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26257004893345 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку MasterCard Debit Word строком дії 3 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 200000,00 грн. У порушення умов Договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.08.2018 року має заборгованість: тіло кредиту 36970,87 грн., прострочка по тілу 29924,09 грн., відсотки за кредитом - 240,30 грн., розмір неустойки 4511,22 грн. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved