Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся\~до Орджонікідзевського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб, зареєстрований 19.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що був зроблено актовий запис № 234, між ним та відповідачем. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, проте представник позивача надала до початку судового засідання письмову заяву згідно якої просить розглянути справу без їхньої участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання надала письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позов визнає у повному обсязі, з наслідками визнання позову ознайомлена. Заяв та клопотань не має. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви, 19.11.2011 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що був зроблено актовий запис № 234 та про що видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають донечку [PERSON] , [INFO] .(а.с.5). Шлюб позивача із відповідачем виявився невдалим. В серпні 2019 року сторони остаточно припинили сімейні стосунки, у тому числі сумісне проживання та ведення спільного бюджету і не підтримують їх взагалі. Основною причиною є відсутність взаєморозуміння, виникнення сварок та конфліктів на побутовому ґрунті. Після чергового конфлікту сторони припинили сімейні стосунки та сумісне проживання. Позивач вважає, що поновлення колишніх сімейних стосунків вже є неможливим. Сім`я позивача з відповідачем розпалась. Шлюб між позивачем та відповідачем носить тільки формальний характер. Тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Відповідно\~до\~ч.2 ст.112\~ Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам\~їхніх\~ дітей,\~що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом\~ст. 55 СК України\~зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Outcome: approved