Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком № 12 по вулиці Першотравневій в селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок № 12 по вулиці Першотравневій в селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. В зазначеному житловому будинку була зареєстрована його донька, відповідач по справі, з самого народження. Однак, починаючи з 2013 року вона не проживає в зазначеному житловому будинку. В цьому будинку відсутні її особисті речі. В силу того, що відповідач зареєстрована в будинку, проте на протязі довгого часу в ньому не мешкає, він не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись цим будинком, що в свою чергу призводить до додаткових витрат на оплату комунальних послуг. Відповідач добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад пяти років без поважних причин. У звязку з чим, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 12 по вулиці Першотравневій в селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2755 (а.с.6). Відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному житловому приміщенні на правах члена родини, оскільки є донькою позивача. Однак, починаючи з 2013 року вона не мешкає за зареєстрованим місцем проживання, в житловому будинку № 12 по вулиці Першотравневій в селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. Згідно довідки виданої Костянтинівським сільським головою [PERSON], від 02 серпня 2018 року, [PERSON] проживає в [INFO], один, [PERSON], [INFO], зареєстрована за даною адресою, але не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с.8). Внаслідок того, що відповідач зареєстрована у вказаному будинку, але після реєстрації місця проживання не мешкає у ньому майже пять років, є перешкодою для позивача у реалізації свого права власності на належний йому житловий будинок. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2013 року без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по вул. Першотравневій, буд. 12, в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, понад пяти років, фактично змінивши своє місце мешкання та не перереєструвавши його у відповідності до діючого законодавства. На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved