Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває на балансі та обслуговуванні ПАТ «Поліграфкнига» корпоративне підприємство ДАК Укрвидавполіграфія». [PERSON] згідно з договором піднайму №53 від 09.07.1999 року користувалась двома кімнатами у вказаному житловому будинку. Термін дії договору піднайму закінчився 31.12.1999 року. Оскільки [PERSON] і члени її сім'ї не працювали у ПрАТ «Поліграфкнига», в продовженні дії договору піднайму було відмовлено. Однак, відповідачка житло не звільнила, разом зі своїм сином [PERSON] самовільно зайняла інші кімнати і на даний час продовжує безпідставно займати кімнати №№1, 2, 3 та 4 в квартирі [ADDRESS]. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами звільнити житлову площу, проте вони на них не реагують. Позивач вважає, що відповідачі проживають у квартирі без законних підстав, звільняти житлову площу не бажають, а тому просить виселити [PERSON] та [PERSON] з кімнат №№1, 2, 3 та 4 квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, будинок [ADDRESS] перебуває на балансі і обслуговуванні ПрАТ «Поліграфкнига», що підтвердив в судовому засіданні представник позивача. Будинок використовувався як гуртожиток, але у встановленому порядку зареєстрований як гуртожиток не був. 29.05.2003 року Київською міською державною адміністрацією винесено розпорядження №917 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку на [ADDRESS]». Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1917 від 20.10.2004 року будівлю [ADDRESS] визнано жилим будинком з поквартирним заселенням й прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва й передано до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва (а.с.159-160). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, будинок [ADDRESS] до цього часу не передано до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва. В 1999 році на підставі договору найму №52 від 09.07.1999 року [PERSON] поселилась в дві кімнати в квартирі [ADDRESS]. Договір найму був укладений на строк до 31.12.1999 року. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні як представник позивача, так і відповідачка [PERSON] Договір найму, як пояснив представник позивача, не зберігся, тому суду наданий бути не може. 11.11.1999 року [PERSON] було попереджено про необхідність звільнення кімнат після закінчення строку дії договору, про що відповідачці було позивачем направлено лист (а.с.20). Після закінчення строку дії договору найму відповідачка звільнила квартиру №11, однак самовільно заселилась у кімнату №2 в квартирі [ADDRESS]. Згодом відповідачка також самовільно зайняла кімнати №1, 3 та 4 в квартирі [ADDRESS], й на даний час користується цими кімнатами разом із сином [PERSON] Ці обставини підтверджуються актами комісії ПрАТ «Поліграфкнига» (а.с.30, 33, 37), і фактично не оспорюються відповідачкою. [PERSON] і [PERSON] у ПрАТ «Поліграфкнига» не працюють, на квартирному обліку не перебувають. Відповідачам неодноразово надсилались позивачам вимоги про звільнення самовільно зайнятих кімнат, однак вони залишились без реагування (а.с.20, 21, 26, 35, 111). Відповідно до п.9 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно з п.14 цього Примірного положення вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Пунктом 44 Примірного положення про гуртожитки передбачено, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що після закінчення строкового договору найму жилого приміщення, відповідачі виселились з нього, однак самовільно вселились в іншу кімнату гуртожитку, а згодом зайняли самовільно ще три кімнати, й на даний час без законних підстав проживають в кімнатах №1, 2, 3 та 4 квартири [ADDRESS]. Отже, оскільки відповідачі самоправно зайняли жилу площу, вони мають бути виселені без надання їм іншого жилого приміщення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі наведеного, ст.ст. 128, 131 ЖК УРСР, п.44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208,

Outcome: approved