Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що він на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2016 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На момент укладення договору купівлі-продажу в будинку був зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не є його родичем. Відповідач з 2006 року в зазначеному будинку не проживає, участі в утриманні житла, в сплаті комунальних послуг не приймає, де на даний час він фактично проживає йому не відомо, в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації. Відповідно до умов договору купівлі-продажу продавець - [PERSON] зобов'язалася зняти відповідача з реєстрації на протязі 10-ти днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Однак до теперішнього часу відповідач з місця реєстрації не знявся, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження своїм нерухомим майном. Тому, просить усунути йому перешкоди в користуванні власністю - житловим будинком з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнавши [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить відмітка на конверті, який повернувся на адресу суду (а.с. 16). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи - Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання також не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні даного питання покладалися на розсуду суду (а.с. 20). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка на конверті, який повернувся на адресу суду (а.с. 17) Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачу по справі - [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 6586, належить житловий будинок з господарчими побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8,9). Згідно п. 3.1.3 зазначеного договору купівлі-продажу продавець зобов'язалася зняти з реєстрації з адреси цієї нерухомості іншу зареєстровану особу протягом 10-ти днів з моменту її нотаріального посвідчення, для безперешкодного користування та володіння цією нерухомістю покупцем. Однак, до теперішнього часу відповідач по справі - [PERSON] залишається зареєстрованим в спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 530 від 13.06.2017 (а.с. 10), з якої видно, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], але з 2006 року на території сільської ради не проживає. З акту складеного комісією у складі депутатів сільської ради Уткіної В.Ю., Панасенко Т.М. та мешканців [ADDRESS] від 13 червня 2017 року, видно, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 2006 року не проживає (а.с. 11). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, відповідач, який не є його родичем, залишається зареєстрованими у будинку позивача, не проживає в ньому більш 10 років, а саме з 2006 року, місце його проживання позивачу не відоме, за місцем своєї реєстрації не з'являється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо збереження за ними житлової площі на час його не проживання в його будинку не існує, позивач вимушений сам сплачувати комунальні платежі за нього, що негативно впливає на матеріальний стан позивача, та не дозволяє йому розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує його законні права користування та розпорядження власністю. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві власності майном, у вигляді житлового будинку з по господарськими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS], є неправомірними та такими що порушують його законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 18 цього Кодексу управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України в разі відсутності особи понад установлені строки в місці постійного проживання, така особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Беручи до уваги, що відповідач не проживає з 2006 року в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], не користується ним, не утримує його в належному стані, не сплачує комунальну плату, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved