Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.29, 34). Підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, просив строк для примирення не надавати та справу розглянути у його відсутність в зв'язку з зайнятістю на роботі, про що надав відповідну заяву (а.с.31). Відповідачка до суду не прибула, про час та місце розгляду справи також повідомлялася належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.29, 34). Позовні вимоги визнала, наполягала на розірванні шлюбу, строк для примирення просила не надавати, та справу розглянути у її відсутність (а.с.32). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с.5). Сторони категорично миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу (а.с.31, 32). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідачка [PERSON] до суду не подавала заяви про зміну їй прізвища на дошлюбне. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved