Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в якому просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 4805,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копіє свідоцтва про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду було призначено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини. У позивача виникають додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати складаються з витрат на медикаменти для лікування дитини та витрат на розвиток дитини. Всі витрати підтверджуються відповідними призначеннями лікарів та квитанціями, що викладені в реєстрі квитанцій. Загальні додаткові витрати: 5246 грн. + 4364,81 грн. = 9610,81 грн., а тому вона змушена звернутись з позовом до суду відповідно до ст.185 СК України про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 4805,40 грн. До початку судового засідання позивач надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просила задовольнити . До початку судового засідання відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, а також зазначив в своїх запереченнях що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з тих підстав що на його утриманні перебувають непрацездатна дружина [PERSON] та малолітній син - [PERSON], [INFO]. В довідці про заробітну плату від 09.02.2016 року № Д45-02/111, в розрахунку сплачені аліменти становлять 50 відсотків від отримуваних на руки заробітної плати за мінусом відрахувань. Також, вважає за необхідне зазначити, що під час особистого спілкування з дитиною надає їй додаткові кошти. Відповідач та його мати надавали кошти дитині під час її навідування до них. Але розписок ніяких вони не брали з дитини, тому підтвердження цих обставин немає. Також, відповідач в своїх запереченнях зазначив, про сплив строку позовної давності за окремими вимогами позивача. Позивач звернулася до суду 13.11.2015 року, тобто строк позовної давності становить з 13.11.2012 року. Так, квитанції від 04.02.2012 року на суму - 109 грн., від 07.03.2012 року на суму - 97 грн., на суму від 09.11.2012 року на суму - 100 грн., 09.09.2011 року на суму - 300 грн., від 14.10.2011 року на суму - 300 грн.,10.11.11 року на суму - 300 грн., року на суму - 300 грн., 12.01.12 року на суму -300 грн., 10.02.12р. на суму - 300 грн., 15.03.12року на суму - 300 грн., 10.04.12 року на суму - 300 грн. - загальною сумою 2706 (дві тисячі сімсот шість) грн. заявлені поза межами строку позовної давності. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 2099,40 грн. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності приходить до наступних висновків: Судом по справі встановлено, що [PERSON] [INFO], батьками якої є сторони у справі. На утримання дитини, згідно з рішенням Кіровського райсуду м. Дніпропетровська від 23.08.2012 року стягуються аліменти на користь позивача до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини доходу. Згідно довідки музичної школи №7 [PERSON] [INFO], навчається в ДДМШ №7 м. Дніпропетровська на фортепіанному відділі в 4 класі. Щомісячна плата за навчання - 122,00грн. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися, зокрема, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Декларація прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вище вказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також, відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Позивачем було надано суду докази, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинюють додаткові витрати на дитину, а саме навчання дитини у музичній школі та свідчать про необхідність додаткових витрат на її навчання, а також на лікування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд зважає на те, що відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору суд вважає те, відповідач є працездатною особою, згідно довідки про заробітну плату від 09.02.2016 року № Д45-02/111, в розрахунку сплачені аліменти становлять 50 відсотків від отримуваних на руки заробітної плати за мінусом відрахувань(а.с.61), а також те що згідно довідки Іларіонівської селищної ради на його утриманні перебувають непрацездатна дружина [PERSON], та малолітній син - [PERSON], [INFO](а.с.62). і з врахуванням даних істотних обставин вважає за необхідне стягнути з відповідача витрат в розмірі 2099,40грн. Судом прийнято до уваги, що у випадку стягнення додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На що також звернув увагу Верховний Суд України в п. 18 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено частково, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 487 гривень 20 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: partial