Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 12.09.2016 між сторонами укладено угоду про надання особистого кредиту №500995411, відповідно до умов якого банком надано відповідачу кредит 29975,07 грн. Відповідач зобовязався у визначеному договором порядку повернути кредит і сплатити відсотки, проте станом на 13.06.2017 має заборгованість за тілом кредиту 28812,89 грн., за відсотками 291,20 грн., прострочене тіло кредиту 2169,67 грн., у звязку з чим банком також нараховано неустойку 1600 грн. Таку заборгованість позивач просить стягнути з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. За вказаних вище обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 12.09.2016, в цей день ПАТ «Альфа-Банк» уклали з ним договір, шляхом приєднання,в порядку ст. 634 ЦК України, до умов запропонованих банком (а.с. 17, 4-16). Підписуючи заяву [PERSON] підтвердив що він ознайомлений з усіма умовами договору і такі йому зрозумілі (а.с. 17). Сторони узгодили надання [PERSON] кредиту та спосіб повернення кредитних коштів. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с. 20) вбачається, що банком виконано умови з надання кредиту позичальнику, а останнім частково виконувались умови договору в частині повернення кредиту та сплати передбачених договором платежів. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. З розрахунку заборгованості (а.с. 20) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 13.06.2017 року становить 32582,56 грн.; заборгованість відповідача складається із кредиту 28812,89 грн., заборгованості за відсотками 2169,67 грн., штрафу 1600 грн. Зазначене також підтверджується випискою (а.с. 21). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.259 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на його користь 32582,56 грн. заборгованості по кредитному договору від 12.09.2016. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, ст. 1069 ЦК України,

Outcome: approved