Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача за договором позики 300 000,00 доларів США. (триста тисяч доларів США), за курсом НБУ станом на 14.02.2017 - 8 009 844, 00 грн. (вісім мільйонів дев'ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні 00 копійок) та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача десять процентів річних за кожен рік користування коштами - 240 000 доларів США (двісті сорок тисяч), за курсом НБУ станом на 14.02.2018 - 6 407 875 грн. 20 коп. (шість мільйонів чотириста сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять гривень двадцять копійок), посилаючись на такі обставини. 10 вересня 2010 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 300 000,00 доларів США (триста тисяч доларів 00 центів), що підтверджується розпискою виданою позичальниками солідарно позикодавцю, на підтвердження укладення договору позики та отримання зазначених коштів позичальником від позикодавця. Відповідно до умов встановлених в розписці, позичальники повинні були повернути гроші до 10 вересня 2015 року. Позичальниками гроші повернуті не були. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій вона вказала, що визнає позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 вересня 2010 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 300 000,00 доларів США (триста тисяч доларів 00 центів), що підтверджується розпискою виданою позичальниками солідарно позикодавцю, на підтвердження укладення договору позики та отримання зазначених коштів позичальником від позикодавця. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов'язанням. Пунктом 4 Договору Позики встановлено, що позичальники зобов'язані повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору не пізніше строку, встановленому даним договором. Також, відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до п. 1 Договору Позики, позикодавець передає у власність позичальникам солідарно, а позичальники приймають солідарно від позикодавця грошові кошти в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, та зобов'язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 300 000 (триста тисяч) доларів США не пізніше ніж через п'ять років з моменту укладення даного договору, тобто до 10 вересня 2015 року. За кожен рік користування грошовими коштами позичальники зобов'язані сплатити Позикодавцю 10 (десять) процентів річних від зазначеної суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦКУ, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином борг складає: ¦сума позики - 300 000,00 доларів США (триста тисяч доларів США), за курсом НБУ станом на 14.02.2018 - 8 009 844 грн. 00 коп. (вісім мільйонів дев'ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні нуль копійок); ¦10% річних за 8 років користування - 240 000 доларів США (двісті сорок тисяч), за курсом НБУ станом на 14.02.2018 - 6 407 875 грн. 20 коп. (шість мільйонів чотириста сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять гривень двадцять копійок). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, у порушення умов договору позики, а також ст.ст. 509, 526, 1046, 1048 ЦК України, відповідачі зобов'язання за вказаним договором не виконали, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved