Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він, його батько і мати є співвласниками, по 1/3 частині, квартири [ADDRESS]. Дана квартира складається з 3-ох ізольованих жилих кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору, вбудованої шафи,балкону. Між сторонами виникають непорозуміння з приводу користування квартирою, відповідачі як співвласники квартири не сплачують вартість житлово-комунальних послуг, а тому позивач просить суд визначити наступний порядок користування квартирою: позивачу виділити в користування житлову кімнату площею 12,5 кв.м, а відповідачам залишити в користуванні дві інші житлові кімнати площею 10,3 кв.м і житлову кімнату 17,5 кв.м з виходом на балкон, та залишити в спільному користуванні сторін кухню площею 8,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,0 кв.м, вбиральню площею 0,8 кв.м, коридор 13,8 кв.м, вбудовану шафу 0,5 кв.м. В судовому засіданні представник позивача, за договором, підтримала позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подали, причини неявки суду невідомі та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. Третя особа Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 в судове засідання не направили свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач, який приходиться відповідачам [PERSON] та [PERSON] сином, є співвласником зі своїми батьками квартири [ADDRESS], по 1\\3 частині. Наведене стверджується копією свідоцтва на право власності на житло за №20305 виданим 14.11.1997 р. виконкомом БМР народних депутатів Київської області згідно з розпорядженням голови Ради виконкому від 14.11.1997 р. №1-3-529 (а\\с 16). Як слідує з технічного паспорту КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» та пояснень представника позивача, вказана вище квартира, розташована на 9 поверсі девятиповерхового будинку та складається з 3-ох ізольованих жилих кімнат, площею 10,3 кв.м, 12,5 кв.м, 17,5 кв.м., кухня площею 8 кв.м, ванна кімната площею 2 кв.м, вбиральня площею 0,8 кв.м, коридор 13,8 кв.м, вбудована шафа 0,5 кв.м, балкон 1 кв.м. Підсобна площа квартири 25,1 кв.м, загальна площа квартири з врахуванням балкону 66,4 кв.м. (а\\с 13). З довідки №779 від 06.03.2014 р., виданої КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що станом на останню дату технічної інвентаризації 18.02.2014 р.(загальна площа квартири змінилася з 63,60 кв.м на 66,4м.кв,житлова з 37,50 м.кв на 40,30 м.кв в звязку з арифметичною помилкою. Самовільне перепланування відсутнє. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг БМР Київської області від 23.09.2016 року № 3374, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач, його батько-Ліснівський [PERSON]»янович [INFO], його мати- Ліснівська [PERSON] [INFO], його рідна сестра- Пузань [PERSON] 22.03.1971р.н., чоловік рідної сестри позивача- Пузань [PERSON] [INFO], повнолітні діти рідної сестри позивача-Сосненко [PERSON],[INFO] [PERSON], 22.11.1997р.н. (а\\с 11). Представник позивача суду пояснила, що вже тривалий час між позивачем та відповідачами існує конфлікт щодо порядку користування квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності. Даний конфлікт виник у звязку з тим, що відповідачі як співвласники квартири не сплачують вартість спожитих житлово-комунальних послуг. В звязку з чим за житлово-комунальні послуги утворилась заборгованість. Крім цього, відповідачі та інші особи користуються всією житловою площею квартири, що не дає можливості позивачу в ній проживати. Спільне проживання без встановлення порядку користування квартирою та розподілу особових рахунків в квартирі є неможливим. В підтвердження позовних вимог представником позивача було надано довідки та квитанції щодо заборгованості по комунальних платежах в спірній квартирі. Дані докази були досліджені судом і встановленим є те, що за вказаною квартирою існують борги по комунальних платежах, зокрема перед КП БЦМР «Тепломережа», ТОВ «Білоцерківвода», КП БМР ЖЕК№7, ПАТ «Київобленерго», на загальну суму більше пяти тисяч гривень (а.с.26-27). При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Положеннями ст.360 ЦК України закріплено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивач в позовній заяві зазначає, що не заперечує відступлення від відповідності реальних часток ідеальним та просить виділити йому кімнату площею 12,5 кв.м. без балкона, а інші дві кімнати залишити в користуванні батьків та інших мешканців квартири, залишивши в спільному користуванні всі підсобні приміщення квартири. З огляду наведеного вище, за відсутності жодних заперечнь відповідачів, суд вважає за можливе встановити наступний порядок користування квартирою №250 в будинку №95 по вул.Нєкрасова в м.Біла Церква, Київської області: позивачу виділити в користування житлову кімнату площею 12,5 кв.м, а відповідачам житлові кімнати площею 10,3 кв.м і житлову кімнату 17,5 кв.м з виходом на балкон, площею 1,0 кв.м, залишити в загальному користуванні кухню площею 8,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,0 кв.м, вбиральню площею 0,8 кв.м, коридор 13,8 кв.м, вбудовану шафу 0,5 кв.м. За клопотанням представника позивача, судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи наведене та

Outcome: approved