Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що постановою президії Центрального комітету Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України № П-1-5 від 11 червня 2015 року голову профкому ПО ПМГУ ПАО «ДМК ім. Дзержинського» [PERSON] було виключено за порушення статуту ПМГУ, невиконання статутних обовязків і рішень вищестоящих органів. Це рішення було також оприлюднено на офіційному сайті організації. Оскільки станом на день винесення даної постанови [PERSON] не був членом профспілки, позивач просить визнати дану постанову незаконною в частині п.п. 1.1, 2.1. та 2.2 щодо виключення його з членів Профспілки металургів та гірників України незаконною та зобовязати відповідача спростувати негативну інформацію щодо виключення позивача з членів Профспілки металургів та гірників України у спосіб, в який вона була поширена. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на дотримання відповідачем діючих норм законодавства та статуту Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України при винесені оскаржуваної постанови. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають\~частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. У судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2015 року голова первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України в ПАТ «Дніпровський меткомбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» [PERSON] звернувся на адресу цехового (дільничного) комітету Профспілки ДМКД із заявою про виключення його з членів профспілки металургійної та гірничодобувної промисловості України /а. с. 18/. Згідно з випискою із протоколу первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України в ПАТ «Дніпровський меткомбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» № 15 від 03 червня 2015 року з членів профспілки були виключені всі її члени, які подали заяви про добровільний вихід з членів профспілки /а. с. 17/. Листом № 50 від 10 червня 2015 року, адресованим голові ЦК ПМГУ [PERSON], [PERSON] повідомив про те, що він більше не є членом Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України, оскільки наразі очолює первинну профспілкову організацію «Металлистов» /а. с. 7-8 зворот/. Постановою президії Центрального комітету Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України № П-1-5 від 11 червня 2015 року (пункти 1.1, 2.1 та 2.2) голову профкому ПО ПМГУ ПАО «ДМК ім. Дзержинського» [PERSON] було виключено з профспілки; інформувати первинну організацію ПМГУ ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» про виключення з профспілки голови профспілки [PERSON] та Дніпропетровську обласну організацію ПМГУ про оголошення голові обкому [PERSON] догани; направлено до управління державної реєстрації в Дніпропетровській області інформацію про виключення з профспілки [PERSON], що позбавляє його права виконувати обовязки голови профспілки /а. с. 12-13/. Постанова президії Центрального комітету Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України № П-1-5 від 11 червня 2015 року в частині оголошення догани голові обкому ПМГУ [PERSON] та виключення голови профкому М.[PERSON] з рядів ПМГУ була оприлюднена 11 червня 2015 року на сторінці інтернет-сайту Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України: http//pmguinfo.dp.ua/profsoyuznve-novosti/184-prezidium-tsk-pmgu-iyun /а. с. 10/. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно п. 5 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.2.19.1 Статуту Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України член профспілки, що подав заяву про свій вихід із Профспілки, знімається з обліку, про що відповідним профспілковим органом вноситься до протоколу засідання, а згідно з п. 2.19.2.1 рішення про виключення члена з профспілки приймається на зборах (конференції) первинної організації профспілки (її структурного підрозділу) або відповідним чи вищестоящим профспілковим органом більшістю голосів учасників зборів (конференції) або присутніх членів профспілкового органу за наявності кворуму. Враховуючи те, що в ході судового розгляду даної цивільної справи було встановлено, що [PERSON] станом на 11 червня 2015 року дату прийняття президією Центрального комітету Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України постанови № П-1-5 вже не був членом профспілки, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання незаконною вказаної постанови (п.п. 1.1, 2.1. та 2.2) щодо виключення [PERSON] з членів профспілки. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача спростувати негативну інформацію щодо виключення позивача з членів Профспілки металургів та гірників України у спосіб, в який вона була поширена, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Проаналізувавши інформацію, викладену відповідачем на інтернет-сайті http//pmguinfo.dp.ua/profsoyuznve-novosti/184-prezidium-tsk-pmgu-iyun, суд вважає, що дана інформація містить оціночні судження та не може вважатись інформацією яка порочить честь та гідність . За таких обставин, згідно положень ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не можуть бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка висловлена, зокрема, у рішеннях цього суду у справах «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року та «Українська прес-група» проти України» від 29 березня 2005 року. У зв'язку з наведеним суд вважає, що позивачем не доведено факт, що поширена відповідачем інформація була цілеспрямованою дією з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію. Відповідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. У відповідності до положень\~ статті 212 ЦПК України\~ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги щодо зобовязання відповідача спростувати негативну інформацію не підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial