Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 3023/КІ, за яким відповідно до п.1.1. продавець зобовязується передати товар у власність покупця, а покупець зобов»язується прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним договором. На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товару на суму 17 428,00 грн. за видатковими накладними: 1) № ЛУ-0007625 від 25 квітня 2016 року на суму 3808,00 грн.; 2) № ЛУ-0007626 від 25 квітня 2016 року на суму 8860,00 грн.; 3) № ЛУ-0009363 від 24 травня 2016 року на суму 4760,00 грн.. Зі свого боку покупець не виконав свої зобовязання щодо оплати товару, відповідно до п.3.1.2. договору. Продавцем у звязку із невиконанням умов договору на адресу покупця було направлено лист-вимогу про сплату заборгованості вих. № 159-16 від 29.06.2016 року. Вказаний лист повернувся із закінченням терміну зберігання. Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 17428,00 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.. 27.10.2016 року представник позивача, подала до суду, через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 17428,00 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду, через канцелярію суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON]»яненком Р.Л. був укладений договір купівлі-продажу № 3023/КІ, за яким позивач зобовязувався передати товар у власність відповідача, а відповідач зобов»язувався прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним договором. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товару на суму 17 428,00 грн. за видатковими накладними: 1) № ЛУ-0007625 від 25 квітня 2016 року на суму 3808,00 грн.; 2) № ЛУ-0007626 від 25 квітня 2016 року на суму 8860,00 грн.; 3) № ЛУ-0009363 від 24 травня 2016 року на суму 4760,00 грн., що підтверджується його підписами у зазначених видаткових накладних. Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобовязувався передати товар у власність покупця, а покупець зобов»язувався прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 3.1.2 договору, покупець зобов»язаний оплатити товар у повному обсязі та в термін, встановлений даним договором. Відповідно до п. 6.1 договору, сторони зобов»язувалися належним чином виконувати умови даного договору та взяті на себе обов»язки, передбачені умовами даного договору. Відповідач не оплатив товар, переданий йому позивачем. Позивач направляв відповідачу лист за № 159-16 від 29.06.2016 року з пропозицією у добровільному порядку погасити суму утвореної заборгованості, що підтверджується його копією. Відповідач зазначений лист не отримав, що підтверджується копією конверта з зворотнім повідомленням, який повернувся позивачу за закінченням терміну зберігання. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] всупереч п.3.1.2. Договору, не здійснив оплату отриманого від позивача товару. Докази протилежного відповідачем суду не надано. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи судом встановлено обовязок [PERSON] повернути позивачу суму боргу у розмірі 17 428,00 грн., в той же час, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача боргу з врахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних чи штрафів, і тому суд не виходячи за рамки позовних вимог вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги заявлені позивачем. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved