Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 20.01.2014 року по 03.10.2020 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2011 року у справі 2а-4626/11, яка набула законної сили 20.01.2014 року у загальній сумі 89\~959,57 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження. 26.10.2020 року відповідач надав відзив на позов, в якому з огляду на те, що для відповідальності управління за порушення зобов`язання не має законних підстав, а судове рішення повинно виконуватися в порядку , передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в наданому клопотанні просив справу розглянути у його відсутність, в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві . Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2011 у справі №2-а- 626/11 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради у Жовтневому районі здійснити перерахунок та виплату [PERSON] у встановленому розмірі одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2014 у справі №2-а-626/11, апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради у Жовтневому районі на Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2011 у справі №2-а-626/11 залишено без задоволення. Постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2011 у справі №2-а- 626/11 набрала законної сили 20.01.2014. Позивачем в вересні 2020 року подавалось звернення до Управління щодо нарахованої суми, належної до виплати на виконання рішення суду. Листом від 09.09.2020 №01 -09/П-484 надана інформація стосовно розміру недоплаченої одноразової компенсації, яка складає 48 945,60 грн.. Наразі судове рішення не виконане. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини другої\~статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставами для звернення з позовом до суду стали протиправні дії (бездіяльність) відповідача щодо невиконання судового рішення, яким зобов`язано управління здійснити перерахунок та виплату позивачу в встановленому розмірі одноразової компенсації як інваліду Чорнобиля 2 групи за 2011 рік відповідно до ст..48 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в встановленому розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Порядок виконання вказаної категорії судових рішень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» (далі - Порядок). Пунктом третім Порядку № 845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Відповідно до пункту 33 Порядку № 845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. Відповідно до п.20 Порядку, погашення заборгованості за судовими рішеннями, виконання яких гарантовано державою, здійснюється Казначейством (Державна казначейська служба України, м. Київ) в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845. В свою чергу, передача судових рішень до органів, що здійснюють Казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснюється відповідальною особою органу державної виконавчої служби (пп. 13-17 Порядку). Передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов`язального характеру здійснюється після отримання від боржника документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням (п.13 Порядку). Відповідно до пункту 50 Порядку № 845 компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку. Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3\~розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Разом з тим, позивачем суду не надано доказів того, що останнім було отримано виконавчий лист на примусове виконання судового рішення, та вказаний виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання. З огляду на вищенаведені обставини, а також враховуючи , що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed