Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], померлій [INFO], земельної ділянки площею 3,6676 га, розташованої на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 09.02.2004, кадастровий номер [NUMBER]; сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого 16.07.1998 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №372; та визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначену земельну ділянку та земельну частку (пай). Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] в с.Рогове Новопсковського району Луганської області померла його бабуся, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище нерухомого майна, розташованого на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. За життя бабуся склала на його користь заповіт, яким заповіла йому вищезазначене майно. Інших спадкоємців першої черги або за заповітом на це майно не має. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, відсутні. Спадщину після смерті бабусі він прийняв своєчасно, звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Новопсковської державної нотаріальної контори. Але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно він не може, у зв'язку з відсутністю оригіналів Державного акту на право власності на земельну ділянку та сертифікату про право на земельну частку (пай), які були втрачені ще за життя бабусі. Тому державний нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії та порекомендував звернутися до суду для вирішення своїх спадкових вимог у судовому порядку. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, просив рішення по справі винести на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 19.02.2009, актовий запис №02 від 19.02.2009 (а.с.9), та довідкою Новопсковського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області №1069/17.22-26 від 13.02.2017 (а.с.37). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки №64 (рілля) площею 3,6676 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 09.02.2004 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області (а.с.39). Вартість земельної ділянки згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №29-28-0.4-1236/15-16 від 14.12.2016 з урахуванням коефіцієнту індексації 3,022 станом на 01.01.2009 становить 38406,69 грн. (а.с.11); - земельної частки (паю) розміром 5,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 30.10.1997 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №372 від 16.07.1998. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області вих.№ 29-28-0.4-1235/15-16 від 14.12.2016 залишок невитребуваних сільськогосподарських угідь складає 1,48 умовних кадастрових гектари, а вартість з урахуванням коефіцієнту індексації 3,022 станом на 01.01.2009 становить 9951,93 грн. (а.с.13), що також підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №64 (вих. №01-07/1-423 від 09.06.2009) (а.с.51); - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації за №25028774 від 14.01.2010 (а.с.50), а також рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30 жовтня 2009 року (а.с.48). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються в порядку позовного провадження. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Дослідивши матеріали справи оцінивши всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо визнання факту належності [PERSON], померлій [INFO], земельної ділянки та сертифікату на земельну частку (пай) підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені наявними в справі письмовими доказами. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] склала заповіт від 11.10.2000, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] 11 жовтня 2000 року та зареєстрований в реєстрі за №429. Даним заповітом [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося на день її смерті, своїй онуці [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту, виданим 25.02.2009 секретарем Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, зареєстрованим в реєстрі за №04 (а.с.43). Проте, 29.09.2008 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №412, яким заповіла позивачу, [PERSON], право на земельну частку (пай) згідно державного акту на земельну ділянку [NUMBER] від 09.02.2004, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №52 та згідно сертифіката [NUMBER] від 30.10.1997, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.10.1997 за №387 (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь -який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 22891690 від 17.02.2010 спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], заведена 03.07.2009 (номер у Спадковому реєстрі №47324609) (а.с.59). 17.02.2010 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [NUMBER], зареєстроване в Спадковому реєстрі за №229, на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.53,59). 26.06.2009 позивач, [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Герасимчук В.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.17). Згідно довідки Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №367 від 20.10.2014 [PERSON], [INFO], з 1990 року по 17.02.2009 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], знята з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. На час смерті з нею за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.14). 26.06.2009 позивач, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Герасимчук В.О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.11.2016 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О. позивачу, [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.8). В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом, але не може цього зробити, так як оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивач, [PERSON], спадщину, яка відкрилась після смерті його бабусі [PERSON], померлої [INFO], прийняв, так як звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як і встановлено факт належності померлій [PERSON] земельної ділянки та сертифіката на право на земельну частку (пай). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадкодавцем [PERSON] було складено два заповіти, які суперечать один одному в частині спадкового майна -земельної ділянки та земельної частки (паю), зазначених вище. Зважаючи на те, що інший спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину за заповітом на житловий будинок, спору між спадкоємцями з приводу іншого спадкового майна -земельної ділянки та земельної частки (паю) між спадкоємцями не має, враховуючи приписи ч.2 ст. 1254 ЦК України, суд вважає, що вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Outcome: approved