Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 48 679 гривень 50 копійок за кредитним договором № б/н від 21 травня 2014 року, що складається з заборгованості за основним зобовязанням у розмірі 18 287 гривень 84 копійок; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 8 072 гривень 93 копійок; заборгованості за комісією за користування кредитом в розмірі 18 287 гривень 75 копійок; 4030 гривень 98 копійок штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору № б/н від 21 травня 2014 року, у звязку з чим, виникла заборгованість у наведеному вище розмірі. Позивач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 54-55), свої вимоги підтримав у повному обсязі, в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4 - зворотній бік, 61). За відомостями, наведеними Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області в листі № 58 від 28 лютого 2017 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с. 45). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями, копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки на 13 березня та 6 квітня 2017 року повернулися до суду у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с. 52-53, 56-57), проте, відповідно до частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України відповідач вважається повідомленим про дату та час судового розгляду належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21 травня 2014 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі за текстом, Генеральна угода), на підставі якої відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 19 894 гривень 06 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на термін 24 місяці, з 21 травня 2014 року по 21 травня 2016 року (а.с. 10). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, відповідач підтвердив підписом свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами на правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір (а.с. 10 зворотній бік). На виконання вимог статті 1054 Цивільного кодексу України позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 19\~894 гривень 06 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов договору, а саме пункту 2.1. Генеральної угоди, пункту 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язувався щомісяця та у визначені строки починаючи з «1» по «25» число здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом, погашення за перевитрати платіжного ліміту, а також комісію (а.с. 29 зворотній бік). Відповідно до пункту 2.1. Генеральної угоди позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 995 гривень 50 копійок для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат відповідно до Умов та правил (а.с. 10). Разом з тим, згідно пункту 2.9. Генеральної угоди, відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін ставки НБУ або в інших випадках, відповідно до Умов та правил (а.с. 10). Одночасно пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункту 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 16 зворотній бік). Відповідно до пункту 1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам (а.с. 14 зворотній бік). Відповідно до пункту 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Так, згідно із пунктом 2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту являється 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4\~030 гривень 98 копійок (а.с. 10). Згідно пункту 2.8. Генеральної угоди при порушення позичальником зобовязань по сплаті кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочки (а.с. 10). Пунктом 2.1.1.12.11. «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (а.с. 33). Як убачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21 травня 2014 року, відповідач договірні зобовязання не виконував, внаслідок чого станом на 27 листопада 2016 року загальний розмір заборгованості складає 48 679 гривень 50 копійок, що складається з заборгованості за основним зобовязанням у розмірі 18 287 гривень 84 копійок; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8 072 гривень 93 копійок; заборгованості за комісією за користування кредитом в розмірі 18 287 гривень 75 копійок; 4030 гривень 98 копійок штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди (а.с. 7-8). Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено принцип обовязковості виконання договору сторонами, а відповідно до положень статей 526, 527, 530 цього ж Кодексу зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в порушення вимог статті 1056-1 Цивільного кодексу України відповідачем не виконано зобовязання з повернення кредиту та сплати процентів, комісії, штрафів за Кредитним договором. З огляду на вищевикладене, станом на 27 листопада 2016 року у відповідача виникла обґрунтована належними і допустимим доказами заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~600 гривень 00 копійок (а.с. 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved