Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідач 27.06.2008 року звернулася до банку з заявою б/н з метою отримання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком, на підставі договору, було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, який у подальшому збільшився до 2000,00 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.04.2020 року має заборгованість - 37024,12 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита - 1674,38 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 33349,74 грн., нарахованої пені - 2000 грн., комісії - 0,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, застосувавши строк позовної давності. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено у позові, 27.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з зави позичальника (а.с.17), Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періода» (а.с.18), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 19-24). Відповідач взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви, Довідки та Умов. Як зазначає позивач, він свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунками (а.с.5-9) Так, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30.04.2020 року складає 37024,12 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита - 1674,38 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 33349,74 грн., нарахованої пені - 2000 грн., комісії - 0,00 грн. Банківською ліцензією (а.с.32) підтверджується, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Однією з підстав цивільних прав та обов`язків згідно ч.2 ст.11 ЦК України, є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦКУкраїни передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті1048ЦК України). Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. У заяві позичальника визначено, що відповідач виявила бажання оформити кредитку «Універсальну» «30 днів пільгового періоду», кредитний ліміт зазначено у 500 грн, вказано базову відсоткову ставку - 3% на місяць на залишок заборгованості. Строк дії договору не визначено (а.с.17). Позивачем надано також виписку за договором станом на 14.05.2020 (а.с.10-14), Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с.15), Довідку про надані відповідачу кредитні картки (а.с.16). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (чч.1 та 5 ст.261 ЦК). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З дослідженого суд вбачає, що відповідач дійсно належним чином не виконувала умови кредитного договору, належним чином не погашала заборгованість, що утворилася внаслідок користування нею кредитними коштами. Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається дата останнього платежу в рахунок погашення заборгованості на суму 200 грн. - 04.12.2016, тобто з цього часу позивач мав можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд в межах строку позовної давності, тому у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed