Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 002455 реєстраційний № 564 від 17.06.1996 року на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району зареєстрований на ім'я [PERSON] належить померлій [PERSON], яка померла [INFO] року, а також визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яка розташована на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 17 червня 1996 року серії КР № 002455 виданого Петрокорбівською сільською радою Новгородківського району. Свої вимоги мотивував тим, що його тітка [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай) на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району, яка їй належала на підставі сертифікату серії КР № 002455 реєстраційний номер № 564 від 17.06.1996 року. Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Новгородківському районі сертифікат помилково зареєстровано на [PERSON], проте у списку громадян - членів Асоціації кооперативів «Старт» Новгородківського району Кіровоградської області в додатку № 1 до Державного акту а право колективної власності серії КР № 0007 від 26 вересня 1995 року під № 145 значиться [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не оформив, але він фактично її прийняв. Оформити спадщину в нотаріальній конторі неможливо, в зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). 26 грудня 2014 року винесена постанова завідуючим Новгородківського ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на земельну частку (пай). Грошова оцінка земельної частки (паю) відповідно до довідки відділу Держземагенства у Новгородківському районі стонам на 01.01.2015 року становить 132664, 43 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача, територіальної громади в особі Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району, сільський голова Шепеленко З.П. в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву відповідно до якої просила справу розглянути без їх участі, не заперечує щодо її задоволення. Представники третіх осіб Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Щербина В.С. та представник Держземагенства в Новгородківському районі Кіровоградської області Чорний Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Представник третьої особи Головного управління юстиції у Кіровоградській області Сокуренко А.О. в судове засідання не з'явився до суду надав письмову заяву відповідно до якої не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просив суд розглядати справу без їх участі. Суд заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8 копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER]). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай) на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району. Згідно відповіді начальник відділу Держземагенства у Новгородківському районі на адвокатський запит вбачається, що за архівними даними, які є у розпорядженні відділу, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) колишньої Асоціації кооперативів «Старт» на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, зареєстровано сертифікат на ім'я [PERSON] (серія КР № 002455, реєстр. № 564 від 17.06.1996 року), відомості про отримання даного сертифікату відсутні. Також повідомили, що у Списку громадян - членів Асоціації кооперативів «Старт» Новгородківського району Кіровоградської області, який є Додатком №1 до Державного акту на право колективної власності серії КР № 0007 від 26 вересня 1995 року під № 145 значиться [PERSON]. 26 грудня 2014 року до Завідуючого Новгородківською ДНК Голобородька О.В. звернувся [PERSON], з проханням видати на його ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало його покійній тітці [PERSON], яка померла 30 грудня 1995 року. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 298 від 26.12.2014 року а.с.7. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 26.12.2014 року було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON], за заявою [PERSON], [INFO] Згідно з п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні свідок, [PERSON] дала показання, що добре знала [PERSON], яка проживала в с. Корбомиколаївка Новгородківського району. Так як вона працювала з 1974 року по 2005 рік бухгалтером в сільській раді, то їй було відомо що в 1996 - 1997 роках відбувалося розпаювання земель кооперативу «Старт». [PERSON] також виділялася земельна частка. Їй було відомо, що секретар сільської ради Шевчук В.В. помилково при заповненні сертифіката на ім'я [PERSON], зазначила її по батькові не [PERSON], а [PERSON]. На момент смерті [PERSON] проживала сама. В судовому засіданні свідок, [PERSON], дала показання що з позивачем [PERSON] вони односельці. Їй відомо, що [PERSON] весь час пропрацювала в огородній бригаді колгоспу «Старт» звідти і пішла на пенсію. Під час розпаювання земель, їй була виділена земельна частка (пай) на території Петрокорбівської сільської ради. [PERSON] рідний племінник [PERSON], яка весь час і по момент смерті проживала сама. В колгоспі працювала лише одна [PERSON], [PERSON] ні в колгоспі ні в селі не було. Таким чином в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 002455 реєстраційний № 564 від 17.06.1996 року на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району зареєстрований на ім'я [PERSON] належить померлій [PERSON], яка померла [INFO] року. Так як [PERSON] померла в 1995 році то порядок спадкування визначається положеннями ЦК УРСР 1963 р. Це правило визначене п. 1 Постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування проводиться за законом та за заповітом. До другої черги спадкоємців відповідно до положень ст. 530 ЦК УРСР відносяться сестри померлого. Стаття 548 ЦК УРСР визначає, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК УРСР, визначає дії що свідчать про прийняття спадщини, а саме: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Зазначені в цій статі дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов'язки інших осіб. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на \-право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємством і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється на нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності Асоціації кооперативів «Старт», розташовану на території Петрокорбівської сільської ради Новгородківського району, а тому ця земельна ділянка є спадковим майном та підлягала спадкуванню її племінником [PERSON], як спадкоємцем за законом. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків: [PERSON] та [PERSON] та таких доказів суду не надано. На підставі викладеного

Outcome: approved