Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду з позовом до відповідачів, в якому вказав, що 5 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKLVF2.112562.002, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді поповню вальної кредитної лінії у розмірі 1 000 000 грн., строком до 21.12.2014 року зі сплатою за користування кредитом 19% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «ВБР» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Краснянське» (далі СТОВ «Краснянське») та приватним сільськогосподарським товариством «Агро-98» (далі ПСП «Агро-98») укладено договори поруки, відповідно до якого поручителі відповідають за невиконання договору у тому ж обсязі, що і первісний позичальник. Однак відповідач ухиляється від сплати заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1110833,32 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 999999,99 грн. та простроченої заборгованості за процентами 110833,33 грн. А тому позивач звертається до суду та просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів солідарному порядку. Позивач справу просив слухати за відсутністю його представника, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 187, 190-195). Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився (а.с. 188), надіслав представника [PERSON], який позов не визнав частково, вказав що на момент нарахування процентів діяв ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року, яким встановлено мораторії на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитом. А тому стягненню підлягає лише тіло кредиту в розмірі 999999 грн. В іншій частині представник позов взнав. Відповідач СТОВ «Краснянське» представник в судове засідання не надіслав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 189). Відповідач ПСП «Агро-98» в судове засідання не з'явився, прослухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив (а.с. 186). Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенні з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли кредитні договірні відносини з приводу кредиту (а.с. 15-20), предметом якого стала грошова сума 1 000 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання між СТОВ «Краснянське» та ПСП «Агро-98» укладено договори поруки, згідно яких поручителі відповідають за зобов'язаннями первісного позичальника у повному обсязі (а.с. 28,29). Внаслідок ухилення відповідачів від виконання умов договору кредиту виникла заборгованість 999999 грн. по тілу кредиту та 110833,33 грн. заборгованості по процентам, загалом складає 1110833,32 грн. (а.с. 21-27). Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості (а.с. 30-32). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на застосування ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до даної спірної ситуації, оскільки вказаний закон, а саме ст. 2 встановлює мораторії на нарахування пені та штрафів, які за своєю природою відносяться до неустойки, стягнення якої передбачено главою 49 параграфом 2. Позивачем жодний з видів неустойки не нарахований, а сума 110833,33 грн. є платою за користування кредитом - процентами, а тому такі посилання є безпідставними. Відповідача повинні сплатити позивачеві проценти за користування кредитом. З вищевикладеного суд вбачає, що відповідачем умови виконання договору порушено, поручителі також ухиляються від виконання заборгованості, заборгованість відповідає розрахунку, що доданий до позову; відповідачі не надали жодного заперечення проти позову, а тому сума заборгованості за кредитним договором № MKLVF2.112562.002 від 05 червня 2013 року в розмірі 1110833,32 грн. підлягає повному стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та п. 35 Постанови ПВС України № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» стягнути з кожного відповідача по 1218 грн. судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1049, 1050, 1052 ЦК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та

Outcome: approved