Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він разом з колишньою дружиною [PERSON] та спільною дитиною 14 квітня 2005 року отримав ордер за № 42 на право вселення у квартиру [ADDRESS]. З листопада 2013 року в сімї часто виникали сварки і 18 березня 2014 року між ним та [PERSON] шлюб було розірвано. На сьогодні стосунки між ним та [PERSON] напружені, він не має у квартирі своєї кімнати, а тому вимушений звернутися до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою. Посилаючись на вимоги ст.. 104 ЖК України, 816 ЦК України просить виділити йому в користування жилу кімнату, площею 15,27 кв.м.; виділити в користування [PERSON] та [PERSON] жилу кімнату, площею 15,6 кв.м. та жилу кімнату, площею 11, 7 кв.м.; коридор, площею 6,2 кв.м., кухню, площею 9,84 кв.м., санвузол, площею 1,04 кв.м., ванну кімнату площею 2,21 кв.м. залишити у загальному користуванні. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив задовольнити їх, та правильно зазначити розмір жилої кімнати, яку просив виділити йому в користування, площею 16,27 кв.м. Щодо вибору кімнат, які просив виділити відповідачам зазначив, що кімната, площею 15,6 кв.м. це кімната дочки, а тому її необхідно залишити дитині. Усі три кімнати є ізольованими. Кімната, площею 11,7 кв.м. відокремлена від коридору кафом-купе та має вхідні двері. Кімната, яку він просить виділити йому не відокремлена дверима, які він може встановити. Представник позивача також підтримала позовні вимоги позивач та, посилаючись на ті ж підстави просила задовольнити їх в повному обсязі. Також просила уточнити, що розмір кімнати, яку просить позивач виділити в користування йому складає 16,27 кв.м., а не 15,27 кв.м., як зазначено в позові. Також просила взяти до уваги той факт, що позивач будь-якого іншого житла не має, рішенням суду від 23 грудня 2015 року в задоволенні вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала та, посилаючись на те, що позивач має вільний доступ до квартири, з моменту погіршення стосунків в сімї за квартиру будь-яких оплат не здійснює. В задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, тому як вимоги позивача тягнуть за собою зміну договору найму житла, балансоутримувачем якого є БУ-1 Гвардійської КЕЧ району, а зазначена житлова квартира, виділена в користування на склад сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача БУ-1 Гвардійської КЕЧ району позовні вимоги не визнав та пояснив, що квартира [ADDRESS] знаходиться у власності Міністерства оборони України, БУ-1 є балансоутримувачем; яка виділялася на склад однієї сімї за своїм функціональним призначенням. Вимоги позивача суперечать ст. 3 ЖК України, тому як в разі їх задоволення договір найму підлягатиме зміні. В задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача КЕВ м.Дніпропетровська в судове засідання не зявився, в своєму відзиві просив розглянути справу за відсутності їхнього представника в задоволенні вимоги просив відмовити, тому як вимог до них позивачем не висунуто. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили розглянути справу за їх відсутності з урахуванням інтересів дитини. Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Як вбачається з матеріалів справи, позивачу разом з сімєю, яка складається з дружини [PERSON] дочки [PERSON] 14 квітня 2005 року був виданий ордер за № 42 на право вселення в [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 43,57 кв.м. З довідки, виданої БУ-1 Гвардійської КЕЧ району від 01 квітня 2016 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] мешкають з правом на площу три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року, яке набрало законної сили 31 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON] З висновків ДІМ Новомосковського МВ, вбачається, що протягом 2015 року, початку 2016 року між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, в тому числі і щодо перебування у квартирі [ADDRESS]. З копії рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року, що набрало законної сили 05 січня 2016 року, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, вбачається, що ним встановленні вищезазначені факти, а також те, що відомості про те, що у позивача є інше житло відсутні. Такі відомості не надані суду і в цьому судовому засіданні. Ці обставини в судовому засіданні повністю визнавалися сторонами у справі, а тому відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст.. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач разом з [PERSON] та малолітньою [PERSON] мають право на користування квартирою 9 в буд. 2 по вул.Буркіна в смт Гвардійське Новомосковського Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72, 109 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. В судовому засіданні також встановлено, та не заперечувалося сторонами у справі, а тому відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, що позивач не проживає у зазначеній квартирі у звязку з тим, що між ним та [PERSON] є конфлікт. Згідно ст. 78 ЖК України тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення. Відповідно до вимог ст.ст. 63, 104 ЖК України не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно до схематичного плану квартири [ADDRESS], виготовленого станом на 03 серпня 2015 року, загальна площа вказаної квартири становить - 65,17 кв.м, житлова - 43,57 кв.м, та складається з трьох ізольованих кімнат 15,6 кв.м, 16,27 кв.м та 11,7 кв.м, кухні, санвузла, ванної кімнати та коридору. Таким чином можливо виділити у користування [PERSON] з [PERSON] дві кімнати, які кожна в окремості не будуть відповідати вимогам ст. 63 ЖК України, однак разом будуть становити жилу площу, не меншу за 27,3 кв.м.; та в користування [PERSON] кімнати, площею не менше 13, 65 кв.м. Вимог щодо укладення окремого договору найму не ставилося. Згідно технічних характеристик квартири ідеально на кожного із співмешканців квартири має припадати по 14,52 кв.м жилої площі в квартирі, що не можу бути реалізоване. Суд не може погодитись із запропонованим позивачем варіантом встановлення порядку користування квартирою, тому як в запропонованому позивачем варіанті частина жилої площі, що виділяється йому, значно перевищує ідеальну долю. Отже, житлові умови сторін будуть відповідати можливостям використання ними своїх прав співкористувачів житлової квартири і не будуть суперечити їх інтересам в разі виділення в користування [PERSON] жилу кімнату, площею 15,6 кв.м.; в користування [PERSON] та [PERSON] жилу кімнату, площею 16, 27 кв.м. з балконом, площею 0,7 кв.м. та жилу кімнату, площею 11, 7 кв.м. з балконом, площею 0,7 кв.м; коридор, площею 6,2 кв.м., кухню, площею 9,84 кв.м., санвузол, площею 1,04 кв.м., ванну кімнату площею 2,21 кв.м. залишити у загальному користуванні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON], яка виступає в своїх інтересах в інтересах [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені ним при подачі позову, що стосується інших відповідачів, то до них вимог не висувалося. А тому в іншій частині позовних вимог позивача належить відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial