Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з нього за рішеннями суду стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2008 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що після винесення судом даного рішення, істотно змінилися обставини та його матеріальне становище, а тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належно, направив суду письмово викладене клопотання про розгляд даної справи за відсутності позивача. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] 30.10.2007р.н. Дитини проживає разом з матір'ю в [ADDRESS], та перебуває на її утриманні. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 23.12.2008 року по справі за № 2-8348\\2008р. з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] 30.10.2007р.н. в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 26.11.2008р., щомісячно, до повноліття дитини. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.07.2006р., з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 2182грн.39коп.,та 472грн.60коп. судового збору. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], в нього суттєво змінився матеріальний стан, він втратив роботу, має мінливий та нерегулярний заробіток, до цього часу не працевлаштований. Внаслідок цього, у позивача виникла заборгованість та нарахована пеня за прострочення сплати аліментів, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої Попільнянським районним відділом ДВС від 05.07.2017року за № 450/1, станом на 01.07.2017р. за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19077грн.01коп. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що останні чотири місяці вона отримувала аліменти в розмірі по 800грн. Іншої матеріальної допомоги, окрім аліментів на утримання дитини, позивач ніколи не надавав. Попередні суми аліментів були близько 500грн.,450грн., 600грн. Відповідач зазначила, що не працевлаштована, має інвалідність з дитинства, перебуває з донькою в незадовільному матеріальному становищі. Їй відомо, що позивач одружився, має дохід, не бідує. В підтвердження зазначеного відповідач надала до справи фото відповідача. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання доньки в 300 грн. Отже, якщо слідувати нормам ст. 180 СК України, тобто рівності батьків в своїх обовязках, то на утримання дочки [PERSON] сторони мають витрачати 600 грн. щомісяця /300 +300/. А прожитковий мінімуму на дитину 10 років відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» становить - 1860 грн. Тобто задоволення таких позовних вимог призведе до значного погіршення становища дитини , що є неприпустимим. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Позивачем не було надано суду доказів зміни погіршення його матеріального становища. Позивач вказав, що втратив роботу, але доказів того, що позивач перебуває на обліку в Центрі зайнятості, шукає роботу та отримує соціальну допомогу в звязку з втратою роботи не надав. Позивач зазначає, що з 2011 року не має доходу і при цьому, останні декілька місяців до звернення до суду з даним позовом, позивач сплачував відповідачу в рахунок аліментів по 800 грн. Отже, суду не надані безперечні докази істотної зміни чи погіршення матеріального становища платника аліментів. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік » установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Таким чином, запропонований позивачем розмір аліментів в 300 грн. ніяким чином не буде відповідати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed