Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0308/0408/71-107. На виконання умов договору ВАТ «Сведбанк» надав кошти в сумі 46 400 доларів США на строк з 25 квітня 2008 року по 24 квітня 2038 року. 25 квітня 2008 року було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира [ADDRESS]. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу. В свою чергу 28 листопада 2012 року між останніми та позивачем було укладено договір факторингу. [INFO] року боржник [PERSON] помер, у зв'язку з чим, позивач надав запит до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори про наявність спадкоємців. З листа нотаріуса вбачається, що відповідачі є спадкоємцями після померлого [PERSON] Станом на 02 грудня 2013 року заборгованість за кредитом складає 53 84,89 дол. США ( за кредитом - 42 142,50 дол. США, по відсотках - 11 242,39 дол. США), що по курсу НБУ складає 426 705,42 грн. Просить встановити вартість спадкового майна та стягнути з відповідачів вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву розглянути справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав до суду заперечення, в яких зазначає, що при заключені договорів факторингу було допущено помилку в процедурі відступлення права вимоги. Зазначив, що відносини першого набувача кредитного портфелю з позичальник ком у валюті можлива у випадку якщо сума кредиту на день укладання договору факторингу буде перерахована у гривню з діючим курсом НБУ, але на здійснення конвертації валютного кредиту потрібна згода позичальника, без якого перерахунок неможливий. Позичальником по справі зазначена згода не надавалась, у зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення заборгованості по кредиту, що надавався у валюті у позивача немає, оскільки відсутня ліцензія на здійснення таких дій. Також, представник відповідача вважає, що розрахунок заборгованості не відповідає вимогам належності та допустимості доказів і ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки кожна операція по розрахунку заборгованості повинна підтверджуватися первинними документами бухгалтерського обліку, а довідка за підписом особи, повноваження якої не підтверджено, не може свідчити про здійснення бухгалтерської операції або визначення заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухав представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 25 квітня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0308/0408/71-107. На виконання умов договору ВАТ «Сведбанк» надав кошти в сумі 46 400 доларів США на строк з 25 квітня 2008 року по 24 квітня 2038 року зі сплатою 12,5 відсотків (а.с.22-26). В забезпечення зобов'язань 25 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки № 0308/0408/71-107-Z-1 (а.с.32). 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс», укладено договір факторингу, а 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» також укладено договір факторингу. В результаті укладання останнього договору факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу кредитора за вищезазначеним договором, а крім того на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором між ТОВ «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», останнє набуло права іпотекодержателя (а.с.66-90). [INFO] року боржник [PERSON] помер (а.с.55), у зв'язку з чим, позивач надав запит до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори про наявність спадкоємців (а.с.59). З листа нотаріуса вбачається, що відповідачі є спадкоємцями після померлого [PERSON] (а.с.61). Станом на 02 грудня 2013 року заборгованість за кредитом складає 53 84,89 дол. США ( за кредитом - 42 142,50 дол. США, по відсотках - 11 242,39 дол. США), що по курсу НБУ складає 426 705,42 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини із зобов'язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей же строк (термін) - ст. 530 ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч. 2,3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Частиною 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Статтею 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного процесу, згідно якого позивач самостійно визначає спосіб захисту порушеного права. Вказані вище норми не місять будь-яких додаткових умов, що обмежують право кредитора звернути стягнення на предмет іпотеки, а отже, дотримуючись положень ст. 19 Конституції України, вибір способу захисту свого права передбачений діючим законодавством належить кредитору. Згідно ст. 572, 590 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. Відповідно роз'яснень, що містяться в п. 41 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотеко держателю і не змінює обсяг його прав. За таких обставин,

Outcome: dismissed