Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 22.11.2007 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 26.05.2011 року, від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дочка залишилася проживати з позивачем. Відповідач по справі, яка є матір'ю дитини, не цікавиться життям та розвитком дитини, не бере участі в її вихованні та матеріальному утриманні. На даний час дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні свого батька, позивача по справі, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду даної справи була повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направила та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2011 року сторони по справі розірвали шлюб. Наведене підтверджується витягом з рішення Білоцерківського міськрайонного суду по справі №2-2031. Сторони по справі мають доньку [PERSON],[INFO]. Дане підтверджується свідоцтвом про народження дитини, Серія [NUMBER] від 23.01.2008 року. Як пояснив в судовому засіданні позивач, - відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, їхня донька проживає разом з ним та перебуває на повному утриманні батька. Позивач одружений вдруге, має ще одну дитину.Відповідач взагалі не цікавиться життям та розвитком своєї доньки, в двохрічному віці покинула її , не спілкується, , що з середини 2009 року всі витрати щодо матеріального забезпечення дитини несе позивач. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На стягнення аліментів має право той з батьків на чиєму утриманні перебуває дитина. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачем. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатною, проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини не заперечила, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Доказів в спростування таких висновків суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved