Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 26.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014\\10-01\\82\\8627, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 16 320 доларів США строком до 26.04.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 13.75 % % річних, відповідно до умов договору позичальник зобовязувався своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору і тарифів, виконати інші зобов»язання в порядку і в строки, визначені договором. Згідно Додаткової угоди № 1 від 25.03.2009 р. кредитор надав позичальнику кредитні канікули на період з 25.03.2009 р. по 15.02.2010 р. та зменшив розмір щомісячного платежу. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26.04.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] \\ в повторному шлюбі Підгурська\\ було укладено договір поруки, згідно умов якого відповідач взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання умов кредитного договору позичальником.Однак, позичальник [PERSON] не виконує умов кредитного договору, станом на 04.02.2015 р. за ним рахується заборгованість в сумі 10 676,96 дол.США, з яких : 7 596,61 дол.США заборгованість за кредитом ; 1 034,22 дол.США заборгованість по сплаті відсотків ; 2 046,13 дол. США пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. Позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану вище суму заборгованості і судові витрати по справі . В судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином , перебуває у місцях позбавлення волі, направив до суду заяву про не визнання позову. Представник відповідача [PERSON] \\ [PERSON]А позов не визнав в частині стягнення боргу з поручителя, посилаючись на припинення поруки, оскільки банк протягом трьох років, як це встановлено в договорі поруки, не пред»явив до поручителя позов, виходячи з нової, встановленої самим банком, дати виконання зобов»язань. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26.04.2007 року між ВАТ « [PERSON] Аваль»\\ після зміни назви ПАТ « [PERSON] Аваль»\\ та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014\\10-01\\82\\8627, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 16 320 доларів США строком до 26.04.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 13.75 % % річних. Позичальник зобов»язувався щомісячно до 15 числа поточного місяця повертати кредитні кошти та відсотки згідно графіку погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення. \\ а.с.7-10, 93-94\\ Згідно Додаткової угоди № 1 від 25.03.2009 р. кредитор надав позичальнику кредитні канікули на період з 25.03.2009 р. по 15.02.2010 р. та зменшив розмір щомісячного платежу \\ а.с.90\\ Згідно п.10.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісії, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. На підставі п.6.5. кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов цього договору . В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26.04.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] \\ в повторному шлюбі Підгурська\\ було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором за виконання умов кредитного договору позичальником \\ а.с.11-13\\ Згідно п. 1.2. договору поруки сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, а саме: повернути кредит в розмірі 16 320,00 дол. США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку, а також відшкодувати можливі збитки. п. 4.2. договору поруки встановлено, що строк та умови виконання цього договору можуть бути переглянуті сторонами лише з їх письмової згоди. Відповідно до п. 2.4. договору поруки кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання боргових зобовязань, що витікає з кредитного договору, в повному обсязі чи в частині у випадку невиконання боржником боргових зобовязань. Такі вимоги банку є обовязковими для виконання поручителем протягом 5 банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги (п.2.5. Договору поруки). 25 березня 2009 року між ПАТ « [PERSON] Авааль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до договору поруки від 26.04.2007 р., згідно якої поручитель бере на себе зобов»язання перед банком відповідати по борговим зобов»язанням боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014\\10-01\\82\\8627 від 26.04.2007 р., а саме : повернути кредит в розмірі 17 522,56 дол.США , сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку, в розмірі , строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки \\ а.с.89\\ Судом встановлено, що позичальник [PERSON] належним чином не виконує умов кредитного договору, станом на 04.02.2015 р. за ним рахується заборгованість в сумі 10 676,96 дол.США, з яких : 7 596,61 дол.США заборгованість за кредитом ; 1 034,22 дол.США заборгованість по сплаті відсотків ; 2 046,13 дол. США пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості в солідарному порядку. При вирішенні спору суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] \\ [PERSON]А посилався на те, що договір поруки, який є підставою для пред»явлення вимоги до поручителя, вважається припиненим. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. А за умовами п.4.1. договору поруки порука припиняється із припиненням зобов»язання, що забезпечується нею, а також у випадку, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя \\ п.4 ст. 559 ЦК України\\ Згідно з умовами кредитного договору позичальник [PERSON] зобов»язувався повертати кредит щомісячно періодичними платежами, відтак, при неналежному виконанні позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором строк пред»явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих в кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Судом встановлено, що 28.04.2011 р. ПАТ « [PERSON] Аваль» направив боржнику [PERSON] та поручителю [PERSON] вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором та договором поруки в розмірі: 12 979,85 доларів США заборгованість за кредитом; 597,09 доларів США прострочені відсотки; нарахована пеня, суму якої мали повідомити на відділенні банку \\ а.с.57-58\\ . Як вбачається з вимоги, надісланої банком боржнику [PERSON], банк скористався своїм правом та змінив у відповідності до ст. 1050 ЦК України та п. 6.5. кредитного договору строк виконання основного зобовязання та встановив нову дату дату дострокового повернення кредиту, а саме, протягом не більше ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені. Згідно вимоги, адресованої поручителю [PERSON], слідує, що остання повинна у повному обсязі погасити заборгованість позичальника [PERSON] в сумі 13 576,94 дол.США , з яких 12 979,85 дол.США заборгованість за кредитом ; 597,09 дол.США прострочені відсотки, пеня \\ суму мали повідомити у відділенні банку\\, протягом 5 ти банківських днів з дня отримання цієї вимоги. Таким чином, позивач, встановивши дату дострокового виконання основного зобов»язання до 29 травня 2011 року - мав звернутися до суду з вимогою до поручителя в межах трирічного строку від цієї нової дати повного дострокового виконання зобовязання, а саме , до 29.05.2014 року. А оскільки позивач звернувся до суду лише 03.04.2015 р., суд прийшов до висновку, що поруку [PERSON] \\ [PERSON] слід вважати припиненою в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України суд прийняв до уваги правову позицію Верховного суду України у справі № 6-933цс15 від 09.09.2015 року та правову позицію Верховного суду України у справі № 6-190цс14 від 21.01.2015 року, згідно з якими : предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Отже, позов в частині вимог до поручителя [PERSON] \\ [PERSON]А є необґрунтованим. Суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором та понесених банком удових витрат з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial