Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00019604217 від 17.02.2018 року встановлено, що Виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області було складено актовий запис про народження [PERSON] ( [INFO] ) за № 46 від 21.11.1949 року, у якому в графі «відомості про дитину» зазначено « [PERSON] », у графі «відомості про батька» зазначений [PERSON] , за національністю - українець, у графі «відомості про мати» зазначена [PERSON] , за національністю - українка, а інформація про місце народження та по-батькові дитини у вказаному Витязі та у свідоцтві про народження від 16.03.2018 року відсутня. Вказує, що його батьки були уродженими поляками, розмовляли польською мовою, мешкали на території України та сповідували римо-католицьку віру, дотримуючись польських традицій та виховуючи дітей у традиціях польської культури. Вважає внесені відомості щодо національності батьків, зазначені в актовому записі №46 Виконавчого комітету Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області таким, що не відповідають дійсності. З метою усунення недоліків у вищевказаному акті, позивач звернувся до Оболонського відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, згідно висновку якого за № 23 від 09.03.2019 року доповнено актовий запис про народження ім`я по батькові « [PERSON] », а в частині виправлення національності батьків позивача відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав та зазначивши, що зміна національності чинним законодавством не передбачена. Своє польське походження позивач обґрунтовує тим, що відповідно до архівної довідки Державного архіву Вінницької області № 07-4307/7 від 08.12.2017 року, в метричній книзі про народження по Снітківському римському католицькому костелу за 1901 р. є запис № 37 від 27.05.1901 року про хрещення сина [PERSON] , тобто батька позивача. Батьками новонародженого були [PERSON] та [PERSON] . Вказана інформація також міститься в архівній копії метричного запису про хрещення [PERSON] . Архівна довідка Державного архіву Вінницької області № 07-44/10 від 03.10.2018 року містить дані, що у метричній книзі про народження по римсько-католицькій церкві м-ка Снітків за 1910 рік є запис № 40 за 13.05.1910 рік про народження [INFO] [PERSON] (матері позивача), батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . Польська національність батьків позивача засвідчена архівною довідкою Державного архіву Вінницької області № 07-44/10 від 03.09.2018 року складеною відносно його рідного брата [PERSON] та архівною довідкою Державного архіву Вінницької області № 07-44/10 від 03.09.2018 року складеною відносно сестри позивача [PERSON] . Відповідно до експертних висновків Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України № 056/1532-m від 04.10.2018 року та № 056/1531-m від 04.10.2018 року складених щодо ідентичності документальних записів «імені та по-батькові» мати позивача та «імені та по-батькові» батька позивача - імена, по-батькові та прізвища батьків, попри розбіжності в документах, наданих для експертизи є ідентичними. Споріднення позивача та його брата та сестрою засвідчується однаковими відомостями батьків в актових записах про народження позивача та його брата з сестрою, зокрема віком, місцем проживання, місцем роботи батьків та їх підписами. Враховуючи вищевикладене позивач просить: 1.встановити неправильність записів в актовому записі про народження № 46 від 21.11.1949 року складеного Виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області відносно [PERSON] в частині зазначення національності батька як «українець» на національність « поляк » та національності його матері з «українка» на національність «полька». 2.Зобов`язати Оболонський РВ ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису народження № 46 від 21.11.1949 року Виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області складеного щодо [PERSON] , виправивши в ньому національність батька з «українець» на « поляк », а національність матері з «українка» на «полька». В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справі за відсутності сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також повідомляє, що звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва, ухвалою якого від 10.04.2019 року йому було відмовлено у відкритті провадження та рекомендовано звернутись до суду за правилами цивільного судочинства. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно актового запису про народження позивача №46 від 21.11.1949, вчиненого Виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, він народився [INFO] , його батьком зазначено [PERSON] , українця, а матір`ю - [PERSON] , українку. Згідно доказів, наявних в матеріалах справи, батько позивача [PERSON] народився [INFO] в м.Снітків (а.с.11), а матір [PERSON] народилась [INFO] в м.Снітків (а.с.13). [INFO] в с.Снітків народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] , 35 років , поляк, а матір`ю [PERSON] , 25 років, полька. І батько, і мати уродженці с.Снитків Мурованокуриловецького району Вінницької області, колгоспники колгоспу «Іскра Комунізму» (а.с.15) [INFO] с .Снітків народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] , 35 років , поляк, а матір`ю [PERSON] , 25 років, полька. І батько, і мати уродженці с.Снитків Мурованокуриловецького району Вінницької області, колгоспники колгоспу «Іскра Комунізму» (а.с.18). [INFO] в с.Снітків народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] , 38 років , українець, а матір`ю [PERSON] , 28 років, українка. І батько, і мати уродженці с.Снитків Мурованокуриловецького району Вінницької області, колгоспники колгоспу «Іскра Комунізму» (а.с.26) Відповідно до експертного висновку №056/1532-m від 04.10.2018 Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, підтверджено ідентичність записів імені матері позивача « [PERSON] » - « [PERSON] »., а також її імені по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.19). Відповідно до експертного висновку №056/1531-m від 04.10.2018 Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, підтверджено ідентичність записів імені батька позивача « [PERSON] » та « [PERSON] », імені по-батькові « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.20) Вказане дає змогу дійти висновку про підтвердження факту родинних відносин між вищевказаними особами. Відповідно до архівної довідки Державного архіву Вінницької області № 07-4307/7 від 08.12.2017 року, в метричній книзі про народження по Снітківському римському католицькому костелу за 1901 р. є запис № 37 від 27.05.1901 року про хрещення сина [PERSON] , тобто батька позивача. Батьками новонародженого були [PERSON] та [PERSON] . Вказана інформація також міститься в архівній копії метричного запису про хрещення [PERSON] . Архівна довідка Державного архіву Вінницької області № 07-44/10 від 03.10.2018 року містить дані, що у метричній книзі про народження по римсько-католицькій церкві м-ка Снітків за 1910 рік є запис № 40 за 13.05.1910 рік про народження [INFO] [PERSON] (матері позивача), батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народжений [PERSON] - брат батька позивача, згідно відомостей про якого у архівний документах УКДБ у Вінницькій області встановлено, що він за національністю поляк, засуджений 22.12.1937 року за ст.ст.51-1а, 54-10 КК УРСР (Зрада Батьківщині) до 10 років виправно-трудових таборів. Отже, всі вищеперераховані документу дозволяють суду дійти висновку про те, що батьки позивача за своєю національністю були поляками і відомості щодо цього у актовому записі про народження позивача внесено невірно. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством. Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил). Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року № 24 «Про порядок зміни громадянами України національності» від, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99. Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі №398/4017/18. Дійсно, в даний час при народженні дитини, національність її батьків у актовому записі та свідоцтві про народження не зазначається, однак актовий запис про народження позивача вчинений в 1949 році, при його складенні допущено помилку в частині зазначення національності його батьків, що в даний час порушує процес самоідентифікації позивача. Дана помилка виникла з вини органу державної влади, уповноваженого на внесення відомостей про народження дітей і підлягає обов`язковому виправленню судом, оскільки позивач вичерпав інші можливості для реалізації свого права, передбаченого ст.300 ЦК України. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Поряд з такими аспектами, як ім`я, стать, релігія та сексуальна орієнтація, етнічна ідентичність індивіда є важливим аспектом його приватного життя та ідентичності, рішення ЄСПЛ у справі «Ciubotaru v. Moldova» від 27.04.2010 у справі №27138/04 (§53). Суд констатує, що вимога позивача ґрунтується більше на його суб`єктивному сприйнятті власної етнічної приналежності. Зрозуміло, що він здатний забезпечити об`єктивно перевірені зв`язки з польським етносом, таким як мова, ім`я, співпереживання та інші, однак у даній справі фактично ставиться питання про виконання державою своїх позитивних зобов`язань та надання позивачу змоги самоідентифікуватись щодо його (його батьків) належності до вказаної національної меншини. Суд не вправі відмовити у такому захисті його прав лише з тих міркувань, що в чинному законодавстві не передбачено визначення національності при народженні дитини, що спрямовано на забезпечення рівності осіб, незалежно від їх, в тому числі, національності. З цих підстав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, необхідність їх задоволення судом.

Outcome: approved