Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24.05.2016 року [PERSON], працівник ТОВ «СИНЄВИР», керуючи транспортним засобом Renault Magnum, реєстраційний номер [NUMBER], з напівпричепом Schmitz SCS24, реєстраційний номер [NUMBER], порушив ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.07.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль позивача був застрахований у ПАТ «СК «УНІКА», яке сплатило останньому за завдані внаслідок ДТП збитки в сумі 50000 грн., проте, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 242354,08 грн. Позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити йому різницю вартості ремонту автомобіля в сумі 192354,08 грн., проте добровільно шкода відшкодована не була. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 192354,08 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР№ 015662 власником автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, бортовий малотонажний-В, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Згідно постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 липня 2016 року у справі № 654/1967/16-п, довідки Державтоінспекції МВС від 02.06.2016 року, [PERSON], (працівник ТОВ «Синєвир»), керуючи автомобілем Renault Magnum, реєстраційний номер [NUMBER], з напівпричепом Schmitz SCS24, реєстраційний номер [NUMBER], (який належить ТВ «Синєвир»), порушив вимоги ПДР, внаслідок чого відірвалося ліве заднє колесо його автомобіля та зіткнулося з автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. [PERSON] 21.07.2016 року постановою суду було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 46/1 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 08 червня 2016 року, вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП 24.05.2016 року складає 242354,08 грн. Ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складає 553794,17 грн., вартість матеріальних збитків в результаті його пошкоджень при ДТП 24.05.2016 року складає 120330,27 грн. Відповідно до листа ПАТ «СК «Уніка» від 02.07.2016 року, страховиком було розглянуто матеріали стосовно ДТП, що сталася 24.05.2016 року за участю автомобілів Mersedes-Benz Sprinter 418CDI, реєстраційний номер [NUMBER] та Renault Magnum, реєстраційний номер [NUMBER], та вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування в сумі 50000,00 грн. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязав. Згідно Постанови судової палати у цивільних справах ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15, згідно п. 9 Постанови ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно п. 17 Постанови ВСУ N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, в разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу, розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин та відновлювального ремонту. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що \~суду надано достатньо доказів того, що водій ТОВ «СИНЄВИР» (особа визнана винною у вчиненні ДТП) на момент скоєння дорожньої пригоди кермував транспортним засобом, що належить ТОВ «СИНЄВИР» відповідачу у справі, який добровільно не відшкодував завдану позивачу, зобовязаний відшкодувати заподіяні [PERSON] збитки, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту автомобіля підлягають задоволенню. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає не доведеним факт того, що позивачу, в результаті адміністративного правопорушення, скоєного працівником відповідача, було нанесено моральну шкоду саме відповідачем, тому позов цій частині не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial