Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 61 по вул. Веселій (Пролетарській) в м. Херсоні. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку [PERSON] колишня дружина його сина. За вказаною адресою вона ніколи не проживала. На даний час шлюбні відносини його сина та [PERSON] припинені. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеному будинку порушує права позивача як власника. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком № 61 по вул. Веселій (Пролетарській) в м. Херсоні. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ім. правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку № 61 по вул. по вул. Веселій (Пролетарська) в м. Херсоні, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.1979 року. Право власності зареєстровано в ХДБТІ 01.02.1980 року в реєстрово-кадастровій книзі № 135 за реєстровим № 264. Як вбачається з матеріали справи [PERSON], син позивача, перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], фактично шлюбні відносини припинені в 2017 році, шлюб не розірвано. Згідно довідки № 29 від 21.01.2018 Органу самоорганізації населення № 18 Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради за адресою м. Херсон, вул. Весела (Пролетарська), 61 перебуває на реєстраційному обліку [PERSON], яка за даною адресою ніколи не проживала. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у житловому приміщені більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved