Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем за законом четвертої черги на спадок, відкритий внаслідок смерті [PERSON], померлої 22.11.2013 року, право власності: - на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої на територіїї Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3,35 га, належну померлому [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 154084, виданого 19.04.2007 року Болградською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земли за № 010751800057, кадастровий номер земельної ділянки 5121482400:01:003:0228 за [PERSON] як за спадкоємцем за законом [PERSON], померлої 22.11.2014 року; - на земельну ділянку, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3,35 га, належну на день смерті померлій [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 932841, виданого 19.04.2007 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №112 від 23.02.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 5121482400:01:003:0227, за [PERSON] як за спадкоємцем за законом [PERSON], померлої 22.11.2014 року. Вказану спадщину він фактично прийняв шляхом постійного проживання та реєстрації зі спадкодавцями в одному домоволодінні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.25, 27, 31,60, 62), про причини неявки суду не повідомив, заперечень, пояснень щодо позову не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією \~з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину \~на \~нерухоме \~майно. \~\~Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що \~право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна, що передбачено ч. 2 ст. 182 ЦК України, в якій вказано, що право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Як встановив суд 30 червня 2010 року помер\~ [PERSON] (а.с.17), який є\~ батьком заявника. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому на день смерті майно, в тому числі і на земельну ділянку\~ площею 3.35 га., розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 932842, виданого Болградською райдержадміністрацією 19 квітня 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки № 5121482400:01:003:0228. 3/4 частки цієї земельної ділянки успадкував він, позивач, після смерті свого батька , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом , виданим Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 20 січня 2012 року по реєстру за № 179 (а.с. ). 1/4 частку цієї земельної ділянки успадкувала, але при житті не оформила на своє імя, дружина\~ померлого [PERSON] [PERSON]. Цю частку земельної ділянки [PERSON] успадкувала\~ як обовязкову частку у спадщині за заповітом.\~\~ 22 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про її смерть виконаним виконавчим комітетом Голицької сільської ради Болградського району Одеської області за № 18 від 25.11.2013 року (а.с.11). Внаслідок її смерті відкрилаяь спадщина на належне їй на день смерті майно, а саме, згідно з наявними у відділі Держземагенства у Болградському районі Книг реєстрацій державних актів на право постійного користування - земельну діляжавного акту серії ЯГ №932841, зареєстрованого за № 010751800058, від 19.04.2007 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Болградським районним судом Одеської області 29.12.2014 року було винесено рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] і [PERSON]. Водночас, відповідно до постанови про вчинення нотаріальної дії, позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за [PERSON], у звязку з тим, що позивачем не було надано жодного документу, що підтверджує право власності [PERSON], що померла 22 листопада 2013 року на земельну ділянку (а.с.6). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, і той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України передбачено , що четверта черга спадкоємців за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом \~строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається таким, який прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто: - на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої на територіїї Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3,35 га, належну померлому [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 154084, виданого 19.04.2007 року Болградською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земли за № 010751800057, кадастровий номер земельної ділянки 5121482400:01:003:0228 за [PERSON] як за спадкоємцем за законом [PERSON], померлої 22.11.2014 року; - на земельну ділянку, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 3,35 га, належну на день смерті померлій [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 932841, виданого 19.04.2007 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №112 від 23.02.2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 5121482400:01:003:0227, за [PERSON] як за спадкоємцем за законом [PERSON], померлої 22.11.2014 року. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказані вище земельні ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved