Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 09.10.2018 року з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь 15000 доларів США боргу та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, за яким відповідач отримав 596 доларів США зі строком повернення 28.09.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 30% від суми заборгованості щомісяця та 50 % від кінцевої загальної суми заборгованості. 24 жовтня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, за яким відповідач отримав 740 доларів США зі строком повернення 24.10.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 30% від суми заборгованості щомісяця та 50 % від кінцевої загальної суми заборгованості. Просить стягнути на свою користь з відповідача борг в загальній сумі 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долару США складає 421200 гривні, судові витрати. В судове засідання від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, за яким відповідач отримав 596 доларів США зі строком повернення 28.09.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 30% від суми заборгованості щомісяця та 50 % від кінцевої загальної суми заборгованості. 24 жовтня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, за яким відповідач отримав 740 доларів США зі строком повернення 24.10.2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 30% від суми заборгованості щомісяця та 50 % від кінцевої загальної суми заборгованості. Даний факт підтверджується оригіналом розписок з перекладом (а.с. 38-41). На даний час відповідач борг позивачеві не повернув. Доказів на спростування доводів та обставин, викладених в позові, відповідачем не надано. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, в даному випадку грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики в сумі за курсом НБУ - 15000 дол. США становить 421200 грн. 00 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 212,00 грн.

Outcome: approved