Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки про виключення [PERSON], як батька, з актового запису про народження дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 15 жовтня 2005 року був зареєстрований шлюб, який рішенням суду від 15 квітня 2014 року розірвано. В подальшому менш ніж через десять місяців після розірвання шлюбу відповідачка народила вищевказану дитину, батьком якої при реєстрації народження дитини вказаний позивач, але позивач згоден з його записом як батька дитини, оскільки на час зачаття дитини з відповідачкою не проживав та не мав стосунків, тому бути батьком народженої відповідачкою дитини він не може бути у зв'язку з чим звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з оспорюванням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області, 15 квітня 2014 року між позивачем і відповідачкою розірвано шлюб (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 12 грудня 2017 року, виданих Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] його батьком вказаний [PERSON] (а.с. 4-5), позивач по справі (а.с. 7, 17). Відповідно до висновку експерта № 28 від 02 квітня 2018 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], який є позивачем по справі, не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], відповідачкою по справі (а.с. 47-54). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 3 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Судом встановлено, що на час народження [PERSON] між сторонами шлюб був розірваний та після розірвання шлюбу не пройшло десяти місяців, тому відповідач [PERSON] був записаний батьком дитини в актовому записі про її народження. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до роз'яснень, які викладені у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року судам роз'яснено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи визнання позову відповідачкою та наведене вище, суд вважає, що в судовому засіданні обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджені були належними доказами, оскільки в судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між позивачем та малолітнім [PERSON], оскільки на час зачаття дитини позивач не підтримував ніяких відносин з відповідачкою [PERSON], що виключає можливість походження малолітнього [PERSON] від позивача. Батьком дитини є інша особа, а позивач вказаний батьком через те, що на час народження дитини не пройшло десяти місяців після розірвання шлюбу між сторонами. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в повному обсязі та виключення з актового запису про народження дитини № 12, складеного 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області запису про батьківство відповідача, оскільки вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження є обґрунтованою, відповідає вимогам закону. На підставі ст. ст. 122, 133, 136 СК України,

Outcome: approved