Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він є власником будинку № [ADDRESS]. На сьогоднішній день у зазначеному будинку окрім нього зареєстрована, однак не проживає його онука [PERSON] відповідач по справі. Відповідач з квітня 2014 року забрала свої речі та виїхала на нове місце проживання, яке позивачу невідоме, участі в утриманні житла не приймає, за комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації, у звязку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження своїм нерухомим майном. Тому, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком № [ADDRESS] у звязку з відсутністю її в ньому більше одного року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі, пояснив, що онука [PERSON] тривалий час не проживає в належному йому будинку, на даний час йому відомо, що відповідач постійно проживає в м. Санкт-Петербург Російської Федерації, де працює, має сімю. Реєстрація в будинку відповідача не дозволяє йому реалізувати в повній мірі його право власності на будинок, оформити субсидію. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового розгляду, в судове засідання також не з'явився. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 12.11.2001, виданого виконавчим комітетом Веселівської сільської ради, зареєстрованого 14.11.2001 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» під № 13337, належить житловий будинок № [ADDRESS] (а.с. 4). З довідки Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 329 від 24.05.2018 (а.с. 7) слідує, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] позивач по справі, а також його онука [PERSON] відповідач по справі. З акту від 23.05.2018 складеного депутатом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Король В.В. та мешканцями с. Львів Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON], засвідченого секретарем Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Євченко О.М., видно, що в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з 24 квітня 2014 року (а.с. 8). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим та ніким не спростовані, відповідач, яка залишається зареєстрованою у будинку позивача, не проживає в ньому з квітня 2014 року, на даний час проживає за кордоном, за місцем своєї реєстрації не зявляється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо збереження за нею житлової площі на час її не проживання в будинку не існує, позивач вимушений сам сплачувати комунальні платежі, що негативно впливає на матеріальний стан позивача, та не дозволяє йому розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує його законні права користування та розпорядження власністю. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві власності майном, у вигляді житлового будинку № [ADDRESS], є неправомірними та такими що порушують законні права та інтереси позивача, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушив законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач не проживає без поважних причин в будинку № [ADDRESS], який належить на праві власності позивачу, понад 1 рік, не сплачує комунальні і інші платежі, тому вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved