Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані позивач та його колишня дружина [PERSON] , також [PERSON] , [INFO] . Відповідач не проживає в квартирі з вересня 2017 року та не бере участі по сплаті комунальних платежів. Ухвалою суду від 03.06.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.07.2019 року. У підготовчому засіданні 15.07.2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи було відкладено на 29.08.2019 року. До суду 17.07.2019 року надійшли пояснення третьої особи - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, згідно яких вказали що рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, а не скасування реєстрації. В результаті проведених дій у підготовчому засіданні 29.08.2019 року протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 24.10.2019 року. У судовому засіданні 24.10.2019 року, було ухвалено розгляд справи проводити в заочному порядку, з метою повторного повідомлення відповідача розгляд справи відкладено на 25.11.2019 року. У судове засідання 25.11.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.12.2005 року. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. У квартирі квартира [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, видана ОСББ «НОВА АРКАДІЯ» від 16.04.2019 року. З Акту від 16.04.2019 року складеного сусідами [PERSON] вбачається, що [PERSON] з вересня 2017 року у квартирі позивача не проживає. Також відсутність відповідача у квартирі позивача з вересня 2017 року засвідчили комісія в складі голови ОСББ «Нова Аркадія» Савченко В.В., паспортиста [PERSON] та диспетчера [PERSON] [PERSON] на праві власності належить 12/1000 частин дачного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та Ѕ частина квартири [ADDRESS] , що вбачається з інформаційної довідки №178328237 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об1єктів нерухомого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно положень ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов`язані зареєструвати своє місце проживання. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад два роки, ніяких речей відповідача в квартирі не міститься. Вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Системний аналіз ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду є безумовною підставою для зняття з реєстрації особу, що визнано судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved