Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 5341,61 грн., де 5000 грн. - власне неповернута позика, 165 грн. - інфляційне збільшення, 133,56 грн. - відсотки, 43,05 грн. - 3% річних. Заявлені позовні вимоги позивач підтримав, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 15.02.2014 року між ним та [PERSON] укладено в простій письмовій формі договір позики у вигляді розписки на суму 5000 грн., зі строком повернення до 01.04.2014 року. Свої зобов'язання позичальник не виконав, у зв'язку з чим, ним, в порядку ч.1 ст.1048 ЦК України, нараховано відсотки за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ - 6,5% за 150 днів прострочення, що склало 133,56 грн., а також 3% річних за той самий період, що склало 43,05 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 15.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичив відповідачеві грошові кошти в розмірі 5000 грн., з остаточним строком погашення не пізніше 01.04.2014 року. Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув, в тому числі і частково. За ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, за змістом ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем. Оскільки сума боргу відповідача перед позивачем становить 5000 грн., то відсотки за час користування коштами в порядку ст.1048 ЦК України з урахуванням ст.11 ЦПК України позивачем нараховані вірно та підлягають стягненню в сумі 133,56 грн. Проте, розрахунок суми 3% річних позивачем виконано не вірно, оскільки за період прострочення взято і строк надання позики, що не може враховуватись, оскільки даний вид стягнення є фінансовою санкцією за порушення зобов'язання. Отже, з 02.04.2014 року по 15.07.2014 року (в межах заявлених позивачем вимог) підлягає стягненню: 5000*3/100/365/*103=42,33 грн. Сума інфляційних втрат позивачем в жодний спосіб не обґрунтована, розрахунку не приведено, тому в цій частині позову слід відмовити. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial