Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (далі -Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір № 06-17/19-КК/980 про відкриття кредитної лінії (далі-Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 100 000,00 гривень датою погашення не пізніше 16.07.2015 року зі сплатою 3 % на місяць. В подальшому до Кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1 від 22.05.2014р., та договір про внесення змін від 16.07.2015р., що є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р., Позичальнику було встановлено кредитний ліміт по картковому рахунку Позичальника в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із графіком зменшення кредитного ліміту на суму 50 000,00 гривень, починаючи з жовтня 2015р. по грудень 2015р., в січні 2016 року на суму 14 000,00 гривень, з лютого 2016 року щомісячно на суму 12 000,00 гривень залишок заборгованості не пізніше кінцевої дати погашення кредиту. Використаний Позичальником кредит підлягає поверненню в терміни, обумовлені цим договором, але не пізніше дати остаточного повернення, а саме 15.04.2016 року якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Позичальник не дотримувався графіку погашення, кошти на погашення кредитної заборгованості надходили не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 27.09.2015р. по 14.03.2016р. у Позичальника, окрім щомісячної заборгованості за процентами виникла надлімітна заборгованість. Враховуючи систематичне порушення Позичальником умов Кредитного договору, зокрема виникнення надлімітної заборгованості та відсутності протягом 60 календарних днів регулярних поступлень на картковий рахунок, 03.02.2016р. Банком було вручено Позичальнику особисто під підпис вимогу щодо погашення заборгованості вих. № 90/06-17/42-1, якою було попереджено Позичальника про скасування кредитного ліміту відповідно до п. 4.2.3. Кредитного договору від 16.07.2015р. 27.06.2016 р. з технічних причин облік заборгованості Позичальника за Кредитним договором був перенесений з системи Smart Vista до системи ABC SrBank4, при цьому сума надлімітної заборгованості з 27.06.2016р. більше не збільшується за рахунок плати за обслуговування такої заборгованості, а нараховується щомісячно на сталу суму. 31.03.2016 р. Позичальнику було направлено чергову вимогу № 90/06-11/179 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка була ним проігнорована. З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] (далі Поручитель 1) було укладено договір поруки № 06-14/21-ДП/З від 29.07.2015 року, відповідно до якого Поручитель 1 зобовязався нести перед Банком в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальником зобовязань з погашення одержаного кредиту (п. 1.1 . договору поруки № 06-14/21 - ДП/Звід 29.07.2015р.) Також, 24.01.2014р. між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та фермерським господарством «Ізіда» (далі Поручитель 2) було укладено договір поруки № 06-14/19-ДП/1, до якого в подальшому були внесені зміни від 16.07.2016 року. 31.03.2016 р. на адресу Поручителя 1 та Поручителя 2 було направлено повідомлення про погашення заборгованості вих. №. 90/06-11/176 та № 90/06-11/178. Банк свої зобовязання із надання кредитних коштів виконав у повному обсязі натомість Позичальник та поручителі свої зобовязання не виконали, що змусило позивача звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але до суду надав письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнала, суду надала свої заперечення згідно яких вважає вимоги необґрунтованими оскільки: додатковим договором, встановлено нову дату остаточного повернення заборгованості, 15 квітня 2016 року. В зазначеному розрахунку суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №06-17/19-КК/980 в редакції від 16.07.2015 року останній платіж в рахунок погашення боргових зобовязань в сумі 50\~000 грн. був проведений 27.10.15р. та 31,73 грн. був проведений 28.10.2015 року. Позичальник зобовязується щомісячно до 16 числа сплачувати необхідну для погашення кредиту. Оскільки відповідно до таблиці №1 розрахунку суми заборгованості останній платіж проведений 30.10.2015 року, а останнім днем платежу вважається відповідно до Договору щомісячно до 16 числа місяця., то останнім днем прострочення процентів вважається 16 число місяця. Тобто заборгованість почала виникати із 15.11.2015 року. Отже відповідач перестав виконувати щомісячний платіж з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом у звязку з чим утворилась заборгованість з 16.10.2015 року із яких 151\~070, 50 грн. над лімітної заборгованості. Просила суд застосувати позовну давність , оскільки право на звернення до суду про стягнення процентів у Позивача виникло з 16.10.2015 р. року, тобто з дня настання строку виконання основного зобовязання. При зверненні до суду Позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності, встановлений ст. 559 ЦК України про стягнення із позивача процентів. Згідно рішення Правління Національного банку України від 02червня 2016 року за №46-рш відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Хрещатик». Однак позивач, безпідставно в порушення вимог статті 211 ЦК України, 27.06.2016 року не попереджаючи відповідача та поручителів по кредитному договору, не маючи повноважень на той час нараховувати відсотки та змінювати умови договору, як зазначає в своєму позові, що з технічних причин облік заборгованості Позичальника за Кредитним договором був перенесений з системи Smart Vista до системи ABC SrBank4, і що при цьому сума заборгованості з 27.06.2016 року більше не збільшується за рахунок плати за обслуговування такої заборгованості, а нараховується щомісячно на сталу суму. Та за період з 27.06.2016 року по 30.09.2016 року сума надлімітної заборгованості складає 23865, 988 грн. Тобто з 03.06.2016 року ліквідатор не мав права нараховувати будь-які відсотки по зазначеному кредитному договору. Із роздруківки боргових зобовязань наданих позивачем до суду не зрозуміло, які види боргових зобовязань штрафні санкції, пеня, комісійні чи неустойка нараховувались позивачу за період прострочки внесення обовязкових платежів. Що стосується поручителів: [PERSON] та фермерського господарства «Ізіда» то в зазначеному розрахунку суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №06-17/19-КК/980 в редакції від 16.07.2015 року відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору останній платіж в рахунок погашення боргових зобов»язень в сумі 31,73 грн. був проведений 28.10.2015 року. Розрахунок надлімітної заборгованості та оплати за супроводження надлімітної заборгованості(5% на місяць, відповідно до пункту 3.3. пункту 3.5 Кредитного договору - останнє погашення проведено 26.11.2015 року у сумі 5\~000 грн. Позивач звернувся до суду у жовтні 2016 року. Право на звернення до суду про стягнення боргу з поручителя у Позивача виникло з 28.04.2015 року, тобто з дня настання строку виконання основного зобовязання. Таким чином при зверненні до суду Позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності, встановлений ст. 559 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: 24 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] було укладено договір № 06-17/19-КК/980 про відкриття кредитної лінії відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 100 000,00 гривень датою погашення не пізніше 16.07.2015 року зі сплатою 3 % на місяць В подальшому до Кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1 від 22.05.2014р., та договір про внесення змін від 16.07.2015р., що є невідємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р., Позичальнику було встановлено кредитний ліміт по картковому рахунку Позичальника в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із графіком зменшення кредитного ліміту на суму 50 000,00 гривень, починаючи з жовтня 2015р. по грудень 2015р., в січні 2016 року на суму 14 000,00 гривень, з лютого 2016 року щомісячно на суму 12 000,00 гривень залишок заборгованості не пізніше кінцевої дати погашення кредиту. Використаний Позичальником кредит підлягає поверненню в терміни, обумовлені цим договором, але не пізніше дати остаточного повернення, а саме 15.04.2016 року якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п. 1.3. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р. Позичальник зобовязався сплатити Банку проценти за користування кредитом у розмірі 3 % за місяць. Згідно з п.2.3. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р. за фактом виникнення заборгованості понад дозволений ліміт кредитування банком нараховується плата за супроводження надлімітної заборгованості з моменту виникнення надлімітної заборгованості до дня її фактичного повернення. Датою виникнення надлімітної заборгованості є дата, у яку заборгованість по картковому рахунку позичальника перевищила дозволений кредитний ліміт. Датою повернення надлімітної заборгованості є дата зарахування грошових коштів на картковий рахунок у обсягах, що будуть достатніми для зменшення заборгованості за картковим рахунком до рівня встановленого кредитного ліміту. За супроводження надлімітної заборгованості Позичальник сплачує плату у розмірі 5 % на місяць від суми надлімітної заборгованості (п. 3.3. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р.). Позичальник не дотримувався графіку погашення, кошти на погашення кредитної заборгованості надходили не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 27.09.2015р. по 14.03.2016р. у Позичальника, окрім щомісячної заборгованості за процентами виникла надлімітна заборгованість, при цьому непогашена заборгованість за процентами і плата за супроводження надлімітної заборгованості щомісячно приєднувалися до суми наданого кредиту, збільшуючи таким чином загальну заборгованість по кредиту відповідно до п. 3.5. Кредитного в редакції від 16.07.2015р. Враховуючи систематичне порушення Позичальником умов Кредитного договору, зокрема виникнення надлімітної заборгованості та відсутності протягом 60 календарних днів регулярних поступлень на картковий рахунок, 03.02.2016р. Банком було вручено Позичальнику особисто під підпис вимогу щодо погашення заборгованості вих. № 90/06-17/42-1, якою було попереджено Позичальника про скасування кредитного ліміту відповідно до п. 4.2.3. Кредитного договору від 16.07.2015р. Після спливу 30-ти денного строку на усунення порушень Кредитного договору, 15.03.2016р. сума кредитної заборгованості у розмірі 127 516,11 гривень була визнана надлімітною і в подальшому на неї нараховувалася плата у розмірі 5 % на місяць відповідно до п 3.3. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р. 27.06.2016 р. з технічних причин облік заборгованості Позичальника за Кредитним договором був перенесений з системи Smart Vista до системи ABC SrBank4, при цьому сума надлімітної заборгованості з 27.06.2016р. більше не збільшується за рахунок плати за обслуговування такої заборгованості, а нараховується щомісячно на сталу суму. 31.03.2016р. Позичальнику було направлено чергову вимогу № 90/06-11/179 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка була ним проігнорована. З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 06-14/21-ДП/З від 29.07.2015 року, відповідно до якого Поручитель 1 зобовязався нести перед Банком в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальником зобовязань з погашення одержаного кредиту (п. 1.1 . договору поруки № 06-14/21 - ДП/Звід 29.07.2015р.). Також, 24.01.2014р. між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та фермерським господарством «Ізіда» було укладено договір поруки № 06-14/19-ДП/1, до якого в подальшому були внесені зміни від 16.07.2016 року. Відповідно до п. 1.1. договору поруки № 06-14/19-ДП/1 в редакції від 16.07.2016р. Поручитель 2 зобовязався нести перед Банком в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальником зобовязань з погашення одержаного кредиту Згідно з п. 1.3. договору поруки № 06-14/21-ДП/З від 29.07.2015 року та п.1.3. договору поруки № 06-14/19-ДП/1 в редакції від 16.07.2016р. Поручителю 1 та Поручителю 2 добре відомі усі умови вищезгаданого Кредитного договору, зокрема з повернення основної суми кредиту, зі сплати процентів за користування кредитом, зі сплати плати за супроводження надлімітної заборгованості тощо. Так, п.п. 2.1. договору поруки № 06-14/21 -ДП/3 від 29.07.2015 року та п. 1.3. договору поруки № 06-14/19-ДП/1 в редакції від 16.07.2016р. Поручителю 1 та Поручителю 2 у випадку неповернення Позичальником кредиту, несплати процентів за користування кредитом, комісій та штрафних санкцій в строки і в сумах, передбачених Кредитним договором, Банк направляє Поручителю відповідне письмове повідомлення з розрахунком суми непогашеної заборгованості. 31.03.2016р. на адресу Поручителя 1 та Поручителя 2 було направлено повідомлення про погашення заборгованості вих. №. 90/06-11/176 та № 90/06-11/178 відповідно, про що свідчать чеки на оплату поштових відправлень. Відповідно до п. 2.2. договору поруки № 06-14/21-ДП/З від 29.07.2015 року та п.1.3. договору поруки № 06-14/19-ДП/1 в редакції від 16.07.2016р., отримавши письмове повідомлення Банку про факт невиконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, Поручитель повідомляє про це Позичальника і протягом пяти днів з дня, наступного за днем отримання повідомлення, перераховує Банку суму заборгованості згідно з розрахунком Банку. Банк свої зобовязання із надання кредитних коштів виконав у повному обсязі відповідно до п. 2.1. Кредитного договору в редакції від 16.07.2015р., що підтверджується виписками із особових рахунків Позичальника. Позичальник та Поручителі свої зобовязання зі сплати заборгованості не виконали, що змусило позивача звернутися до суду. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд не застосовує за заявою представника відповідачів позовну давність щодо стягнення суми заборгованості за процентами оскільки позивачем при зверненні до суду не був пропущений передбачений нормами Цивільного Кодексу України строк позовної давності. Зазначені в запереченнях представником відповідача підстави припинення поруки передбачені ч.4 ст.559 ЦК України відсутні, так як згідно п.п.4.2 договорів поруки укладених між банком та поручителями, [PERSON] та ФГ «Ізіда» встановлено, що порука діє з моменту підписання сторонами договору і припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а якщо зобовязання залишається невиконаним у строки, передбачені Кредитним договором, порука припиняється через 3 роки після настання строку виконання основного зобовязання. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за договором № 06-17/19-КК/980 від 24 січня 2008 року на загальну суму 151\~070 (сто пятдесят одну тисячу сімдесят) гривень 60 копійок. Вимога позивача щодо стягнення 23\~865,98 гривень плати за супроводження надлімітної заборгованості задоволенню не підлягає, оскільки: позивач 27.06.2016 року не попереджаючи відповідача та поручителів по кредитному договору з технічних причин облік заборгованості Позичальника за Кредитним договором був перенесений з системи Smart Vista до системи ABC SrBank4. Згідно рішення Правління Національного банку України від 02червня 2016 року за №46-рш відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Хрещатик». Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 913 від 03.06.2016р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку. Наказом від 03.06.2016 року за №216 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочату процедуру ліквідації ПАБ КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 рік. П.4 ст. 91 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», передбачено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора, припиняється нарахування процентів, неустойки(штрафу, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд солідарно стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2266,06 грн.

Outcome: partial