Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути солідарно з [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі 06.10.1998 року, ІПН [NUMBER], адреса: [ADDRESS]) та [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі 23.09.2005 року, ІПН [NUMBER], адреса: [ADDRESS]) на користь Акціонерного банку «ПІВДЕННИЙ» (МФО 321024, ЄДРПОУ 20953647, р/р 3200917061501) грошові кошти у розмірі 32 445,49 гривень в якості погашення заборгованості за кредитним договором №NC2013-00021 від 18.10.2013 року. Позивач посилався на таке: 18.10.2013 року між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір №NC2013-00021 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 гривень з розрахунку 25% річних за користування кредитом на строк до 17.04.2014 року. В частині надання кредитних коштів, Акціонерний банк «Південний» свої зобов'язання виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором №NC2013-00021 від 18.10.2013 року, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №18/10/2013-1 від 18.10.2013 року (Поручитель). Відповідно до п. 1.3 договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком по кредитному договору солідарно з Позичальником. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У Позичальника виникла заборгованість за кредитним договором №NC2013-00021 від 18.10.2013 року у розмірі 32 445,49 гривень, з яких: залишок основної заборгованості - 23 996,67 гривень, сума прострочених відсотків за кредитом, нарахованих по 18.08.2015 року - 8 448,82 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені цим договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлене додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Крім того, положеннями ст.. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 18.10.2013 року між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір №NC2013-00021 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 гривень з розрахунку 25% річних за користування кредитом на строк до 17.04.2014 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором №NC2013-00021 від 18.10.2013 року, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №18/10/2013-1 від 18.10.2013 року (Поручитель). Відповідно до п. 1.3 договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком по кредитному договору солідарно з Позичальником. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. У Позичальника виникла заборгованість за кредитним договором №NC2013-00021 від 18.10.2013 року у розмірі 32 445,49 гривень, з яких: залишок основної заборгованості - 23 996,67 гривень, сума прострочених відсотків за кредитом, нарахованих по 18.08.2015 року - 8 448,82 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені цим договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлене додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Крім того, положеннями ст.. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доказаними та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 512 - 519, 524, 526, 527, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 1046, 1049, 1050, 1051, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved