Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.11.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген» державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобіля «Ісузу», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Автомобіль марки «Ісузу», державний номер [NUMBER] належить Військовій частині [NUMBER] , а [PERSON] в той час проходив\~ строкову військову службу у Військовій частині [NUMBER] . З приводу вказаної ДТП працівниками поліції\~ був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05.02.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Позивач вказував на те, що пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Фольксваген» державний номер [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №УА/118530 від 20.10.2015 року. Страховою компанією відповідно до платіжного доручення №16142 від 25.01.2016 року в рахунок відшкодування шкоди згідно з страховим актом та на підставі заяви страхувальника було перераховано грошові кошти в сумі 59720,12 грн. власнику пошкодженого автомобіля. Рішенням Вищого Господарського суду України від 23.11.2016 року по справі № 911/1419/16 за позовом ПАТ «Страхова компанія «Країна» до військової частини [NUMBER] було стягнено 34592,15 грн. страхування та 1\~515,80 грн. і 1\~653, 60 грн. у відшкодування судових витрат. На виконання судового рішення з казначейського рахунку Військової частини [NUMBER] на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна»\~ зазначені кошти\~ в сумі 39139,55\~ грн. було сплачено позивачем. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно\~ не відшкодував завдані збитки позивачу, просив в судовому порядку стягнути з відповідача на\~ свою користь розмір виплаченого відшкодування в сумі, а також судовий збір по справі. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 172,00 гривень у відшкодування заподіяної державі шкоди та 7 гривень в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат. В своїх письмових запереченнях та в судовому засіданні посилався на те, що\~ на момент вчинення ДТП відповідач проходив строкову військову службу, ДТП вчинене ним з необережності, в з`язку з чим\~ порушення визнане судом малозначним, а розмір його відповідальності не повинен перевищувати місячного грошового забезпечення,\~ тобто в розмірі одного посадового окладу військовослужбовця строкової служби ІІІ тарифного розряду, який становить 172 гривні. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши\~ та оцінивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що 16 листопада 2015 року о 09:13 год. по вулиці Велика Кільцева дорога в місті Києві сталося ДТП за участі застрахованого\~ в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна» автомобіля марки «Фольксваген» державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобіля «Ісузу», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм [PERSON] (відповідачем) вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05.02.2016 р. у справі № 756/153/16-п, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП\~ звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням\~ (а. с. 6). Страховик, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», виконуючи свої зобов`язання перед Страхувальником, [PERSON] , відповідно до умов укладеного Договору добровільного страхування № УА/118530 від 20.10.2015 року, на підставі страхового акту №36/37745/2.1.5.1 від 25.01.2016 року та заяви страхувальника, виплатив страхове відшкодування в повному обсязі, згідно платіжного доручення № 16142 від 25.01.2016 року у розмірі 59720,12\~ гривень, шляхом виплати вказаної суми коштів страховику. На день ДТП водій [PERSON] (відповідач по справі) перебув на строковій військовій службі та згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] № 104 від 06.05.2015 року, виконував обов`язки старшого водія автомобільного\~ відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 1-го батальйону\~ оперативного призначення (змішаного). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] - № 303 від 02.06.2015 року, вантажний автомобіль марки «Ісузу», військовий номер [NUMBER] , був закріплений за старшим водієм автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 1 батальйону оперативного призначення солдатом [PERSON] , згідно технічного талону ТЗ серія ПН №3027252 від 18.03.2015 року належить військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. На даний час [PERSON] звільнений з лав Національної гвардії України згідно наказу командира військової частини [NUMBER] - № 210 від 07.10.2016 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Ісузу», реєстраційний номер [NUMBER] (Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України)\~ була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладеного у формі полісу № АЕ/6695358. У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося в порядку регресу до страховика забезпеченого транспортного засобу з вимогою про відшкодування 59 720 грн 12 коп., яка Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» була задоволена 22 лютого 2016 року в розмірі оціненої шкоди, розрахованої виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу - 25 127 грн. 97 коп. Щодо решти суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 34\~592,15 грн. «Страхова компанія «Країна» звернулася до\~ військової частини [NUMBER] Національної гвардії України\~ про стягнення\~ в судовому порядку через Господарський суд Київської області. \~ \~ \~ \~ Згідно з наказом про примусове виконання рішення від 29 листопада 2016 року, справа № 911/1419/16, виконуючи рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2016 року, яке набрало законної сили 23.11.2016 року відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 23.11.2016 року, яка набрала законної сили 23.11.2016 року стягнуто з військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 34592 грн. 15 коп. страхового відшкодування та 1378 грн. 00 коп. судового збору. Згідно з наказом про примусове виконання постанови Вищого господарського суду України від 29 листопада 2016 року, яка набрала законної сили 23.11.2016 року,\~ справа № 911/1419/16, стягнуто з військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» 1515 грн. 80 коп. та 1653 грн. 60 коп.\~ у рахунок відшкодування\~ витрат, понесених на оплату судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг. Вказане судове рішення було виконане військовою частиною [NUMBER] Національної Гвардії України про що свідчить платіжне доручення № 1 від 10.01.2017 року, платіжне доручення № 2 від 10.01.2017 року та лист від публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» № 13802 від 16.01.2017 року, лист від ПрАТ «Київський страховий дім» № 284 від 13.02.2017 року. За рішеннями господарських судів з позивача стягнуто у відшкодування шкоди та судових витрат грошові кошти в сумі 39\~139,55 гривень внаслідок чого державі завдано матеріальну шкоду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Підстави, порядок та розмір матеріальної відповідальності військовослужбовців визначаються Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.95 р. № 243/95-ВР (далі - Положення). Відповідно до пункту 3 розділу 1 Положення, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди, б) протиправної поведінки, в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди, г) вини у заподіянні шкоди. Пунктом 7 розділу 1 Положення встановлено, що військовослужбовці у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані її відшкодувати у порядку, передбаченому цим положенням та цивільним законодавством. В абзаці 1 пункту 10 розділу 2 Положення встановлено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Відповідно до Додатку 7 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» посадовий оклад військовослужбовця строкової служби ІІІ тарифного розряду становить 172 гривні. Оскільки на момент вчинення ДТП [PERSON] проходив строкову військову службу, ДТП вчинено ним з необережності, порушення визнано судом малозначним, розмір його відповідальності не повинен перевищувати місячного грошового забезпечення, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі одного посадового окладу військовослужбовця строкової служби III тарифного розряду, який становить 172 гривні. Така позиція висловлена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016 року у справі № К/800/38369/15. Враховуючи, що суд задовольняє позов\~ частково, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 1600, 00 гривень,\~\~ відповідно до ст. 88 ЦПК України\~ та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial