Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.09.2015 по вул.. Набережно-Русанівська, 8 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Пежо» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2015 року відповідача було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Власник пошкодженого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату суми заподіяної шкоди, у зв'язку з чим МТСБУ відповідно до вимог чинного законодавства виплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 29069,76 грн. Крім того, позивач сплатив за послуги аварійного комісара грошові кошти у розмірі 887,00 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 29956,76 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 12.09.2015 по вул.. Набережно-Русанівська, 8 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Пежо» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження та завдано матеріальних збитків (а.с. 5, 11). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнуто адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу 340 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомості щодо наявності полісу цивільно-правової відповідальності відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пошкоджений автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 10, зворот). Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону З метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивач залучив суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість послуг якого склала 887,00 грн. Згідно Звіту №1087 від 23.09.2015 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] складає 77319,12 грн. (а.с. 13-27). На підставі Наказу №6695 від 22.12.2015 та відповідно до платіжного доручення №6695рв від 24.12.2015 МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди в розмірі 29069,76 грн. (а.с. 30). 23.12.2015 позивач на адресу відповідача направляв вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, проте відповідач не виконав вимоги (а.с. 31). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved