Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 30.08.2007 між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір №3636-034/07Р, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на загальну суму 31 500 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір іпотеки №3636-034/07Р від 30.08.2007 року. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 22.12.2017 виникла заборгованість в розмірі 78811,51 доларів США, що еквівалентно 2273302,24 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також судові витрати по справі. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №3636-034/07Р, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на загальну суму 31 500 доларів США. (а.с. 6-8). Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Кредитного договору позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця, до 10 числа наступного місяця включно відповідно до Графіку погашення кредиту, встановленого в Додатку №2 до даного Договору. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту,зазначений уп.1.2.даного Договору. Пунктом 6.1.3. Кредитного договору передбачено обов'язок позичальника забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплату нарахованих відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір іпотеки №3636-034/07Р від 30.08.2007 року (а.с. 9-11). У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів, станом на 22.12.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 78811,51 доларів США, що еквівалентно 2273302,24 грн. за курсом НБУ - 28,8448грн. станом на 22.01.2018 року, та складається з: суми кредиту - 31053,45 доларів США суми відсотків - 47758,06 доларів США Сума боргу підтверджується розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи (а.с. 14-15). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачами на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими, підтвердженими документально та такими, що знайшли своє підтвердження. В зв'язку з викладеним суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved