Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримували в повному обсязі, просили їх задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача та третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації надав відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], що відповідає інтересам дитини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] від першого шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Батьком дитини є відповідач [PERSON], [INFO], з яким [PERSON] розірвала шлюб 30 серпня 2013 року та фактично з того часу самостійно виховує сина. Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту обстеження щодо відвідування [PERSON] свого малолітнього сина та участі у його вихованні і утриманні, виданого Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, після розірвання шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме з 2013 року по теперішній час, батько дитини повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання свого неповнолітнього сина [PERSON], піклування про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від матеріального забезпечення дитини. Також, в матеріалах справи наявний виконавчий лист від 05 квітня 2013 року про стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів на користь [PERSON], [INFO], на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім цього встановлено, що у [PERSON] існує заборгованість по аліментам, яка станом на 01.02.2016 року становить 22897,65 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком щодо заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №189/527/13ц виданого 24.04.2013 року Покровським районним судом. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №39-2590/0/356-16 від 05.12.2016 року, з метою захисту прав та інтересів дитини, Дніпропетровська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його дитини -[PERSON], [INFO]. Таким чином судом встановлено, що відповідач ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляють інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по її вихованню.

Outcome: approved