overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку була зареєстрована відповідач у справі, проте в будинку позивача фактично не проживала. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того суттєво впливає на комунальні платежі, [PERSON] просив суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просив розглянути справу без представника сільської ради та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями від 27 грудня 1991 року, зареєстрованого о БТІ 23 березня 1993 року під номером 591, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно акту обстеження для встановлення факту проживання гр. [PERSON], [INFO], від 21 листопада 2016 року, довідки Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 2231 від 21 листопада 2016 року, відповідач зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], проте з жовтня 2009 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрована відповідач у справі, проте в будинку позивача фактично не проживає з серпня 2016 року. У зв'язку з тим, що реєстрація [PERSON] в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просив суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач надала суду заяву, якою заявлені вимоги визнала. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2016 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно акту обстеження житлово-побутових умов заявника від 14 лютого 2017 року, довідки Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 272/02-21 від 06.04.2017 року, відповідач зареєстрована в [ADDRESS], проте з серпня 2016 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на позицію сторін, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 4 по вул. Гагаріна в с. Томина Балка, Білозерського району, Херсонської області. За вказаною адресою зареєстрована, але не проживає з березня 2014 року відповідач - дружина сина позивача, який помер 16.02.2013 року. У звязку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того суттєво впливає на можливість отримання субсидій, [PERSON] просив суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком №4 по вул. Гагаріна в с. Томина Балка, Білозерського району, Херсонської області. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення, що відповідають позовним вимогам. Відповідач позов не визнала, суду пояснила, що вона дійсно з березня 2014 року за місцем реєстрації в с. Томина Балка не проживає, а проживає в с. Широка балка, проте їй немає де зареєструватися. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, заяв та клопотань на адресу суду не надав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 19.11.1987 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕКВ 617330, позивач є власником житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Томина Балка, Білозерського району, Херсонської області. Згідно довідок Томинобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №217 від 20.07.2015 року, Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №1224 від 29.07.2015 року та акту обстеження від 21.08.2015 року, складеного депутатом Томинобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], проте з 05.03.2014 року проживає в [INFO]. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, але не проживають в будинку позивача з 2012 року. У зв'язку з тим, що реєстрація місця проживання відповідачів в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явилися, заперечили проти позову, просили суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області просила для захисту прав та інтересів дітей відмовити в задоволенні позовних вимог. Належно повідомлені про час і місце проведення судового засідання відповідач [PERSON] та представник третьої особи - Білозерський районний сектор Управління Державної міграційної служби в Херсонській області в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань суду не надали. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно довідки про склад сім'ї №529 від 08.09.2014 року, виданої Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області та актів підтвердження факту проживання від 03.04.2014 року, всі відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживають з 2012 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як шість місяців не проживають за місцем реєстрації, на протязі останніх двох років мають інше фактичне місце проживання, тож підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, а реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001 року, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Оскільки батьки неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] втратили право на користування житловим приміщенням, то відповідно і діти втрачають це право. Крім того, відповідачами не заперечується та не оспорюється факт того, що вони разом з дітьми останні два роки мають інше фактичне місце проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою відповідач зареєстрована з 2012 року, але фактично не проживає на протязі останніх двох років. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в квартирі позивача позбавляє останнього можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просив суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 30.04.1998 року, зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної документації, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки № 1230 від 31.03.2015 року, виданої Білозерською селищною радою Херсонської області та акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] №1270 від 02.04.2015 року, відповідач зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживає близько двох років. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 01.03.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя між сторонами були гарні відносини, але поступово стосунки почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 112792, Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області 01.03.2012 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 2. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КГ № 140279, сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому на підставі ст.ст. 60, 70 СК України просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS], а також на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0628 га, кадастровий № [NUMBER], наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, придбаних в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Витрати по справі просив покласти на нього. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника на адресу суду надійшла письмова заява, в якій остання позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності та за відсутності її довірителя. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнала повністю та просила справу розглянути за її відсутності. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи те, що з 31 липня 2011 року по 16 травня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22 вересня 2014 року відповідач набула у власність житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS], а також земельну ділянку, площею 0,0628 га, кадастровий № [NUMBER], надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, про що маються відповідні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає положення ст.ст. 60,70 СК України щодо презумпції виникнення права спільної сумісної власності подружжя на придане ними за час шлюбу майно і рівності часток у ньому дружини та чоловіка, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вказує на наявність законних підстав для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому на підставі ст.ст. 60, 70 СК України просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS] а також на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0714 га, кадастровий [NUMBER], наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, придбаних в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Представник позивача в підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі, витрати по справі просила покласти на позивача. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнала, про правові наслідки визнання позову їй роз'яснено судом. В силу ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи те, що з 15.06.2013 по 05.09.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 17.08.2015 відповідач набула у власність житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами по [ADDRESS] а також земельну ділянку, площею 0,0714 га, кадастровий [NUMBER], надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за вказаною адресою, про що маються відповідні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає положення ст.ст. 60,70 СК України щодо презумпції виникнення права спільної сумісної власності подружжя на придане ними за час шлюбу майно і рівності часток у ньому дружини та чоловіка, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вказує на наявність законних підстав для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому, після уточнень, просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на свою користь 21588 грн, з яких заборгованість по кредиту 20880,61 грн (в т.ч. прострочена заборгованість 4210,61 грн), нараховані штрафні санкції (пеня) 969,65 грн, поштові витрати 11,40 грн. Стягнути солідарно з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 28 серпня 2012 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] укладено кредитний договір № 6582-к про надання кредитних коштів в розмірі 13956 грн терміном на 5 років, для будівництва газопровідних мереж за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Мала Олександрівка. 06 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Фонду із заявою про збільшення суми кредиту з метою газифікації житлового будинку за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Мала Олександрівка, вул. Леніна, 135. У зв'язку з чим, додатковою угодою від 06 листопада 2012 року № 65 82/1 -к до Договору № 6582-к внесено зміни за якими сума кредиту збільшена до 27085 грн, а термін погашення кредиту подовжено до 10 років. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором № 6582-к,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~\~ визнати [PERSON]\~ таким, що втратив право користування житловим приміщенням\~ в квартирі [ADDRESS], зобов»язати\~ Департамент реєстраційних послуг\~ Запорізької міської ради\~ зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що відповідач є її рідним братом, однак в квартирі не проживає без поважної причини більше чотирьох років комунальні послуги не сплачує. Представник позивача підтримав позицію свого довірителя, наполягав на задоволенні позову . Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до суду не зявився, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, які надані позивачами і знаходяться в матеріалах справи. Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в наданому клопотанні просила справу розглядати без участі її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] позов підтримала , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивача. Суд , дослідивши матеріали справи, вважає що позов належить задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 71 ЖК України наймач і члени його сімї можуть бути визнані втратившими право користування житловим приміщенням в квартирі, якщо вони більше шести місяців без поважної причини в ній не мешкають. В ході розгляду справи встановлено, що позивачка, третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Вказана квартира не приватизована. Відповідно до довідки ОСББ «Гоголя 173» акту від 21.08.2017 року , в квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] та [PERSON]. Згідно пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в спірному житлі не проживає без поважної причини більше чотирьох років. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON] не проживає в спірному житлі більше шести місяців без поважної причини, тому позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обгрунтований і підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов»язання Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської радизняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила \~\~ \~ право користування житловим приміщенням\~є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку, крім того, суд зауважує що вказані вимоги заявлені до особи, яка не є відповідачем по справі . На підставі ст. 71 ЖК України,

Outcome: partial