Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2013 року о 17 годині 30 хвилин на вул.. Кіквідзе, 6, у м.Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER], під керуванням власника - позивача [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], під керуванням власника [PERSON] Вказує, що відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва з адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначає, що оскільки внаслідок вищезазначеної ДТП йому було спричинено матеріальну шкоду та з урахуванням тієї обставини, що цивільно-правову відповідальність винної в ДТП особи було застраховано в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», звернувся до відповідача з метою реалізації права на отримання страхового відшкодування. Однак, відповідач дій по виконанню свого обов'язку станом на день подання позовної заяви не здійснив та страхове відшкодування не сплатив в повному обсязі, оскільки перерахував на користь позивача лише 13 301 гривню 04 копійки. Позивач вказує, що із страховим відшкодуванням саме в такому розмірі він не погоджується, оскільки згідно звіту №8089 від 23.04.2013 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого йому, як власнику транспортного засобу «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] вартість матеріального збитку завданого йому внаслідок вищезазначеної ДТП складає 24 106 гривень 83 копійки. З урахуванням вищевикладеного, позивач змушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 10 805 гривень 79 копійок (24 106 гривень 83 копійки вартості матеріального збитку згідно звіту №8089 від 23.04.2013 року - 13 301 гривню 04 копійки страхового відшкодування, перерахованого відповідачем на рахунок позивача), 800 гривень за проведення оцінки вартості матеріального збитку, 43 гривні 22 копійки індексу інфляції за час прострочення платежу та 109 гривень 47 копійок 3% річних від простроченої суми боргу та моральну шкоду в сумі 10 455 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала та просила його задоволити з підстав, викладених в ньому та проводити розгляд справи у її відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.02.2013 року о 17 годині 30 хвилин на вул. Кіквідзе, 6, у м.Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER], під керуванням власника - позивача [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], під керуванням власника [PERSON] Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2013 року відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.68). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.04.2008 року, серія [NUMBER] (а.с.11) власником пошкодженого автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] є позивач. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок вищезазначеної ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка полягає в пошкодженні його транспортного засобу - автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується довідкою ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.12). В зв'язку з чим 12.04.2013 року позивач [PERSON] подав до ГУ ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування з проханням оцінити та відшкодувати шкоду, завдану внаслідок вищевказаної ДТП (а.с.19), оскільки останнім було застраховано відповідальність винної у вищезазначеній ДТП особи - [PERSON] Відповідно до листа від 19.04.2013 року №96 (а.с.32), направленого відповідачем позивачу, останньому було запропоновано забезпечити огляд належного йому автомобіля в умовах СТО та повідомлено, що лише після цього буде прийнято рішення по вищезазначеній ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2014 року позивач надав відповідачу звіт №8089 про оцінку свого автомобіля від 23.04.2013 року, складений ФОП [PERSON] ЗАТ УЦПЗ «Експерт-сервіс», відповідно до якого вартості матеріального збитку, завданого йому, склав 24 106 гривень 83 копійки (а.с.16-19), однак відповідачем на виконання вищезазначеної заяви було перераховано позивачу страхове відшкодування в розмірі 13 301 гривню 04 копійки, що підтверджується листом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 05.09.2013 року №240 (а.с.34). Крім того, слід зазначити, що дана обставина не заперечувалась позивачем. Крім того,слід зазначити, що за складення вищезазначеного звіту №8089 від 23.04.2013 року позивачем було сплачено 800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №30 від 23.04.2013 року (а.с.12). Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, що визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 вищезазначеного закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця (ст.ст. 46, 37 Закону). Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, але не виключно, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний вести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Згідно із ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 43 гривні 22 копійки індексу інфляції за час прострочення платежу та 109 гривень 47 копійок 3% річних від простроченої суми боргу, слід зазначити наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказах. Проаналізувавши всі наявні докази, які були долучені до матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого в сумі 10 805 гривень 79 копійок (24 106 гривень 83 копійки вартості матеріального збитку згідно звіту №8089 від 23.04.2013 року - 13 301 гривню 04 копійки страхового відшкодування, перерахованого відповідачем на рахунок позивача), 800 гривень за проведення оцінки вартості матеріального збитку, 109 гривень 47 копійок 3% річних від простроченої суми боргу підлягають задоволенню, оскільки зазначені збитки належним чином документально підтверджені, доведені повністю та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди , суд приходить до висновку про необхідність їх часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Слід зазначити, що позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що внаслідок ДТП він під час вищезазначеної ДТП пережив стресову ситуацію, втратив якість до життя, душевний спокій, доказом чого є Консультативний висновок лікаря-невролога [PERSON] Кафедри неврології та реабілітаційної медицини Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 04.02.2013 року (а.с.35) та оцінює її в 10 455 гривень, виходячи із наступного розрахунку: п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за день за період з 12.07.2013 року по 11.11. 2013 року включно (всього 123 дні) (17гривень х 5 х 123 дні = 10455 гривень). Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь моральної шкоди, підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 1 000 гривень, що відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності виходячи з усіх обставин справи. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок (а.с.42). На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України,

Outcome: approved