Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № DNXRRC07950012 від 11.01.2008 року у розмірі 293\~155 грн. 81 коп.; солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] 10000 грн., а також з [PERSON] на свою користь стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. 00 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNXRRC07950012 від 11.01.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 27 500 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.01.2011 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 13 березня 2015 року заочне рішення від 12 червня 2013 року було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача у судові засідання не зявився, відповідно до заяви від 24.06.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], відповідно до заяви від 17.06.2015 року, просив суд розглядати справу за відсутності відповідача та її представника. З позовними вимогами не згодний, просить відмовити у позові в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № DNXRRC07950012 від 11.01.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 27 500 грн. 00 коп. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.01.2011року. Згідно до п.6.6 Договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю пять років. Вимоги до відповідача [PERSON] Андріївнибули забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № DNXRRC07950012 від 11.01.2008 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Як зазначає позивач у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № DNXRRC07950012 від 11.01.2008року заборгованість за нею станом на 20.03.2013 року склала 303 155 грн. 81 коп., яка складається з наступного: 20\~443 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 4 385 грн. 38 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12 941 грн. 82 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 473 грн. 32 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 14 412 грн. 18 коп. штраф (процентна складова). Згідно до ст.ст.526,527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Представник відповідача в поданій суду заяві просить суд застосувати строк паозовної давності до позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак як вбачається з кредитного договору сторонами встановлено пятирічний строк позовної давності щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором, а тому суд не вбачає законних підстав для застосування строку позовної давності. Та оскільки відповідач не виконала зобов'язань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісії законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4 385 грн. 38коп. Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом є платою за користування грошима, тому вона підлягає стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 250 473 грн. 32коп. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що нарахований розмір пені в 12,25 разів перевищує заборгованість за тілом кредиту, та враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача, принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із [PERSON] пеню в розмірі 20 000 грн. 00 коп. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися вимоги про стягнення штрафів: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) і 14 412 грн. 18коп. (процентна складова), що передбачено п.6.3 Договору № DNXRRC07950012 від 11.01.2008 року, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до якого при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафів законні та підлягають стягненню із [PERSON] Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ «Акцентбанк» поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № DNXRRC07950012 від 11.01.2008року, які остання не виконала, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ «Акцентбанк» та [PERSON] підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 726 грн. 82 коп.

Outcome: partial