Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом, у якому, посилаючись на правову необізнаність та тривале перебування за кордоном з метою заробітку, просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], померлого 28.06.2007р. У судове засідання позивач не зявився, натомість надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його присутності. Відповідач у судове засідання не зявився, натомість звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа у судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 28.06.2007р. (а.с.9, 13), у звязку з чим відкрилась спадщина. Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], проте, постановою нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.12.2015р., йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки він не прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, єдиний хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] це його брат [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори у встановленому законом порядку, проте ним не надано позивачу письмової згоди на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач посилається на довге перебування за кордоном, яке разом з його правовою необізнаністю стало причиною пропуску встановленого законом часу для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. З огляду на те, що відповідач не звертався до нотаріуса з письмовою заявою про надання згоди на прийняття спадщини позивачем, враховуючи, що на момент ухвалення рішення відповідачем позовні вимоги визнані, а також беручи до уваги наведені причини пропуску строку прийняття спадщини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved