Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2006307347 від 18 жовтня 2013 року в розмірі 21092,67 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 16210,00 грн. строком на 36 місяців. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 14.11.2016 має заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участи, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Правилами частини 1 статті 224 передбачена умова проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання позивача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. 18 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2006307347, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 16210,00 грн. строком на 36 місяців. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2006307347 від 18.10.2013. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги боржника за вищевказаним договором. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема в п.1.2, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитними договорами (зокрема в п. п. 1.4, 1.5 кредитного договору з підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, ч.2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється відповідачем щомісяця в розмірі та строки визначені у графіку платежів. Відповідно до п. 1.5.4, п. 1.5.6, в разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником умов вимоги про погашення заборгованості, банк має право звернутися до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ОТП Факторинг України». Згідно з наданою позивачем розрахунком заборгованості, станом на 14.11.2016 відповідач має заборгованість - 21092,67 грн., яка складається з наступного: 15759,39 грн. - заборгованість за кредитом; 1,73 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5331,55 грн. - сума комісії. Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальними умовами виконання зобов'язання, які встановлені статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530). Договір є підставою виникнення зобов'язання, кредитний договір є одним з видів зобов'язання (ст.ст.11, 626, 1046, 1054 ЦК України ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст. 624 цього кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними ті обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного, кст.ст.1-11, 58-61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

Outcome: approved