Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з жовтня 2012 року вони перебували з відповідачкою у фактичних шлюбних стосунках, а з 12.03.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, сімейне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, категорично відмовляється лікуватися, в нетверезому стані влаштовує сварки та дебоші, з 02.08.2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі в зв»язку з віддаленістю його місця проживання, в якій вказав на те, що позов підтримує. Відповідач повторно до суду не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 12.03.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копією паспорта позивача, викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сімейно-шлюбних відносин вони не підтримують, проживають окремо в різних населених пунктах, наміру зберігати сім'ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу сторони прізвищ не змінювали. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн.60 коп., який він просить стягнути з відповідачки на його користь. Згідно ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» вказана сума судового збору підлягає відшкодуванню на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved