Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №681нп у розмірі 36200,94 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №681нп у розмірі 36200,94 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №699нп у розмірі 36200,13 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №699нп у розмірі 36200,13 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №279нп у розмірі 22000,53 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №279нп у розмірі 22000,53 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №701нп у розмірі 70700,77 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №723нп у розмірі 71515,85 грн.; а також стягнути з відповідачів витрати зі сплати судового збору. Підставою даного позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] зазначених вище договорів, забезпечених порукою [PERSON]; послався на те, що кредитні договори були укладені [PERSON] в інтересах сім'ї, отже згідно ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, а тому позивач вважає, що чоловік відповідача [PERSON] -[PERSON] також має відповідати за зобов'язаннями останньої солідарно разом з нею. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду повернулися конверти з «позначкою за закінченням терміну зберігання». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, до суду повернулися конверти з «позначкою за закінченням терміну зберігання». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без його участі. Відповідач у запереченні посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що отримані [PERSON] грошові кошти за договорами кредиту були витрачені в інтересах сім'ї та, що вона взагалі їх отримувала, а також не доведено, що ним надавалася письмова згода на укладення договорів кредитної лінії [PERSON] Вважає, що підстави для стягнення заборгованості з [PERSON] як солідарного боржника також відсутні, оскільки позивач не звернувся до суду в шестимісячний термін від дня настання строку виконання зобов'язання за договорами; а положення п. 4.3. зазначених договорів про те, що не допускається припинення поруки без припинення забезпечених нею зобов'язань є незаконними, так як вони суперечать нормам цивільного права та ділового обороту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2013 позивач та [PERSON] (далі - Відповідач-1) уклали кредитний договір №279нп (далі -Договір), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 7300 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов'язань Відповідачем-1 (а.с. 14-15). Того ж дня позивач, Відповідач-1 та [PERSON] (далі Відповідач-2) уклали договір поруки №279нп/1, відповідно до якого Відповідач-2 взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями Відповідача-1, що випливають з кредитного договору (а.с. 16). За згодою сторін згідно п. 3.3. Договору та Додатку №1 було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.15). Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2017 сума заборгованості за Договором становить 22000,53 грн., з яких 6006 грн. -заборгованість зі сплати основного боргу; 15994,53 грн. -заборгованість зі сплати процентів (а.с. 18). 22.08.2014 кредитна спілка «Імперіал ЛТД» та Відповідач -1 уклали між собою договір кредитної лінії № 681нп (далі -Договір -2), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 15000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору-2 строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов'язань Відповідачем-1 (а.с.4-5). Того ж дня позивач, Відповідач-1 та Відповідач -2 уклали договір поруки № 681нп/1, відповідно до якого Відповідач-2 взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями Відповідача-1, що випливають з кредитного договору (а.с.6). За згодою сторін згідно п. 3.4 Договору-2 та Додатку №1 до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.5). Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2017 сума заборгованості за Договором -2 становить 36200,94 грн., з яких 9931 грн. -заборгованість зі сплати основного боргу; 26269,94 грн. -заборгованість зі сплати процентів (а.с.8). 30.09.2014 позивач та Відповідач-1 уклали кредитний договір № 699нп (далі -Договір -3), згідно якого Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 10000 гри., на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору-3 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору-3 строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов'язань Відповідачем-1 (а.с.9-10). Того ж дня позивач, Відповідач-1 та Відповідач-2 уклали договір поруки № 699нп/1, відповідно до якого Відповідач-2 взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями Відповідача-1, що випливають з даного кредитного договору (а.с.11). За згодою сторін згідно п.3.3 Договору -3 та Додатку №1 до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2017 сума заборгованості за Договором -3 становить 36200,13 грн., з яких 9930 грн. -заборгованість зі сплати основного боргу, 26270,13 грн. -заборгованість зі сплати процентів (а.с. 13). 01.11.2014 позивач та Відповідач-1 уклали договір кредитної лінії №701нп (далі -Договір -4), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 20000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору-4 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником коштів та діє до повного виконання. зобов'язань Відповідачем -1 (а.с.19). За згодою сторін згідно п.3.3 Договору -4 та Додатку №1 до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.20). Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2017 сума заборгованості за Договором -4 становить 70700,77 грн., з яких 19467 грн. -заборгованість зі сплати основного боргу, 51233,77 грн. -заборгованість зі сплати процентів (а.с. 21). 31.01.2015 позивач та Відповідач-1 уклали договір кредитної лінії № 723нп (далі -Договір -5), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 50000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору-5 становить 12 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 60 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов'язань Відповідачем-1 (а.с.22-23). За згодою сторін згідно п.3.3 Договору -5 та Додатку №1 до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.24). Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2017 сума заборгованості за Договором-5 становить 71515,85 грн., з яких 49000 грн. -заборгованість зі сплати основного боргу, 22515,85 грн. -заборгованість зі сплати процентів (а.с. 25). Відповідно до п.2.3. Договорів, положення яких є ідентичними, Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. Договорів. Згідно п. 3.3 Договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку платежів, що є Додатком до цього Договору. Погашення заборгованості позичальника перед кредитодавцем здійснюється в наступному порядку: в першу чергу сплачуються всі нараховані проценти, а за відсутності заборгованості по процентах - погашається сума кредиту, що передбачено п. 3.5Договору. Відповідно до п. п. 3.7, 3.8 Договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит може за рішенням Кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитором з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140 % річних від суми залишку кредиту. Згідно п. 5.1.3. Договорів відповідач зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. При складанні договорів поруки № 681нп/1 від 22.08.2014, №699нп/1 від 30.09.2014 та №279нп/1 від 13.05.2013 (далі -договори поруки), які містять ідентичні умови, Відповідач-2 був попереджений про солідарну відповідальність з Відповідачем-1, яку він несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. Згідно п. 2.1. договорів поруки у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. В п. 2.2. договорів поруки зазначено, що якщо боржник не в змозі вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з кредитним договором боржник письмово повідомляє про це поручителя та кредитора не пізніше ніж за три дні до моменту настання строку платежу. Відповідно до п. 2.4 договорів поруки якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредиту, боржник зобов'язується повідомляти поручителя про прострочення платежу. Згідно п. 2.5 договорів поруки поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення боржника згідно з п. 2.4. даного договору виплатити несплачену боржником суму кредиту. Згідно п. 3.1 договорів поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п. 3.1.1. договорів поруки поручитель дає згоду на зміну розміру процентної ставки за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення та укладення окремої угоди. Дана умова договору є результатом домовленості кредитора і поручителя, а отже, поручитель розуміє покладену на нього відповідальність та дає згоду на зміну основного зобов'язання та строків виконання за зобов'язаннями боржника. Пунктом 3.2 договорів поруки передбачено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. договорів поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не пред'явить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. У зв'язку з тим, що відповідачем, [PERSON], не виконуються зобов'язання по сплаті коштів за кредитними договорами, позивач має намір достроково повернути заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом, шляхом стягнення її в судовому порядку солідарно з фінансових поручителів [PERSON] та [PERSON], а також солідарно з [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитних договорів, [PERSON], як фінансовий поручитель відповідно до умов договорів поруки, зазначених вище, має відповідати за зобов'язаннями боржника за кредитними договорами 681нп від 22.08.2014, №699нп від 30.09.2014 та №279нп від 13.05.2013, тому вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Щодо посилання відповідача, [PERSON], на пропуск строку позивачем для звернення з вимогою про стягнення заборгованості з [PERSON], суд вважає їх безпідставними з огляду на таке. Як було встановлено п.4.2, п.5.2 договорів поруки, укладених між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON], порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 279нп від 13.05.2013 останнє повернення суми кредиту позичальником [PERSON] було здійснено 29.11.2014, процентів - 30.04.2015. Кредитні кошти були надані [PERSON] строком на 24 місяці, останній строк повернення - 13.05.2015. Згідно розрахунку заборгованості за договором №681нп від 22.08.2014 останнє повернення суми кредиту позичальником [PERSON] було здійснено 29.11.2014, процентів - 30.04.2015. Кредитні кошти були надані [PERSON] строком на 24 місяці, останній строк повернення - 22.08.2016. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 699нп від 30.09.2014 останнє повернення суми кредиту позичальником [PERSON] було здійснено 29.11.2014, процентів - 30.04.2015. Кредитні кошти були надані [PERSON] строком на 24 місяці, останній строк повернення - 30.09.2016. З даним позовом КС «Імперіал ЛТД» звернувся до суду 07.04.2017, тобто у межах передбаченого договорами поруки трирічного строку, а тому посилання відповідача [PERSON] на пропущення КС «Імперіал ЛТД» такого строку є помилковим. Вказана практика викладена у правовій позиції Верховного Суду України у постанові № 6-18цс16 від 03 лютого 2016 року, згідно якої, коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Також є безпідставним посилання відповідача [PERSON] на те, що Відповідач-1 не отримувала кредитні кошти, оскільки це спростовується розрахунками заборгованості, з яких вбачається поступове погашення нею коштів за користування кредитом. Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами №681нп, 699нп, 279 нп, 701нп, 723нп, з [PERSON] та [PERSON], так як вони є подружжям, суд зазначає таке. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК). Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен довести своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього з метою правильного застосування ст. ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, із аналізу зазначених норм права вбачається, що обов'язки для другого з подружжя створюються, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї і наявність письмової згоди одного із подружжя при укладені другим із подружжя договору, який виходить за межі дрібного побутового. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року № 6-163цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Як вбачається з кредитних договорів, укладених між [PERSON] та КС «Імперіал ЛТД», вказані договори кредиту виходять за межі дрібних побутових правочинів. В матеріалах справи відсутня у письмовій чи будь-якій іншій формі згода [PERSON], як другого з подружжя, на укладення вищевказаних кредитних договорів. Крім того, з [PERSON] не укладалися договори поруки за зобов'язаннями [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Отже, солідарні зобов'язання, як випливає за ст. 541 ЦК України, -це зобов'язання, які характеризуються солідарним обов'язком або солідарною вимогою, що виникає у випадках, встановлених договором чи законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Такі зобов'язання можуть бути пасивно солідарними у разі, якщо кожен із боржників зобов'язаний виконати певну дію або утриматися від неї, і активно солідарними, коли кожен із кредиторів може вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини, приводять суд до висновків, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами визначальних обставин - витрачання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в інтересах її сім'ї та надання згоди другим із подружжя на укладення договорів, які виходять за межі дрібних побутових. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині заявлених позовних вимог, а саме - стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором№681нп у розмірі 36200,94 грн.; заборгованості за кредитним договором №699нп у розмірі 36200,13 грн.; заборгованості за кредитним договором №279нп у розмірі 22000,53 грн.; заборгованості за кредитним договором №701нп у розмірі 70700,77 грн.; заборгованості за кредитним договором №723нп у розмірі 71515,85 грн.; а також стягнення з відповідача [PERSON] витрат зі сплати судового збору. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач згідно вимог ст. 60 ЦПК України не довів, що кредитні кошти були отримані та витрачені Відповідачем -1 в інтересах сім'ї, та не довів, що [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками перед позивачем. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути на користь позивача солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №681нп у розмірі 36200,94 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №699нп у розмірі 36200,13 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №279нп у розмірі 22000,53 грн.; стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №701нп у розмірі 70700,77 грн.; стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №723нп у розмірі 71515,85 грн., так як ці вимоги законні та обгрунтовані. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.05.2017 позивачу КС «Імперіал ЛТД» відстрочено сплату судового збору. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом солідарного стягнення суми боргу за кредитними договорами №681нп, №699нп та №279нп з [PERSON] та [PERSON]; а заборгованість за кредитними договорами №701нп та №723нп підлягає стягненню лише з [PERSON] За таких обставин судовий збір в частині позовних вимог про солідарне стягнення суми боргу з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню з останніх в рівних частках на користь держави. Судовий збір в частині позовних вимог про стягнення суми боргу з [PERSON] слід покласти на останню. На підставі викладеного,

Outcome: partial