Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16 246 гривень 71 копійка, а також судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.08.2007 року [PERSON] 07.08.2007 року отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Представник позивача за дорученням [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що 07.08.2007 року відповідач уклав із банком змішаний договір, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору (договору про кредитування банківського рахунку). Доказом укладання договорів є заява відповідача від 07.08.2007 року про приєднання. Укладання такого договору відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ст.ст.207, 633, 634 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості, датою повернення кредиту є 05.11.2011 року. Виходячи із дати повернення кредиту трирічний строк позовної давності закінчується 05.11.2014року. Строк повернення кредиту вираховується за допомогою двох базисів: сума отриманого кредиту+розмір мінімального платежу. Розмір щомісячного мінімального платежу за договором приєднання складає 7 % від суми заборгованості відповідача. У розрахунку заборгованості за договором приєднання у графі «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» зазначений розмір мінімального платежу за кредитом (вираховується як різниця між сальдо минулого й наступного періоду). Отже, враховуючи, що не одна із сторін не інформувала одна одну про завершення дії договору, договір на час звернення банку до суду є діючим і тому строк позовної давності звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості банком не пропущений, порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення заборгованості за кредитним договором в межах розміру заявлених вимог. Представник відповідача за дорученням [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що позивачем пред'явлено позов до його довірителя після спливу строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Відповідно до умов укладеного договору б/н від 07.08.2007 року [PERSON] 07.08.2007 року отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач станом на 30.11.2013 року має заборгованість 16 246,71 грн., яка складається з наступного: - 5 072,00 грн. - заборгованість за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 7 728,38 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2 434,56 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 761,75 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносини за кредитним договором застосовуються положення про договори позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності за наступними підставами. Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Останньої датою виплати кредиту є 05.11.2011 року, а отже, виходячи з дати повернення кредиту, трирічний строк позовної давності закінчується 05.11.2014 року. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16 246 гривень 71 копійку та судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved