Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації за затримку розрахунку, згідно ст.. 117 КЗпП України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 154\~035,56 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], працював в Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» (надалі - ДСК «ЧМП») з 05 березня 1984 року на різних посадах, зокрема з 15 лютого 2010 року на посаді начальника комерційної служби ДСК «ЧМП». 14 січня 2013 року позивач був звільнений з посади начальника комерційної служби на підставі Наказу ДСК «ЧМП» від 14.01.2013 р. №29-л в звязку з скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України). Відповідно до ст. 47 КЗпП України, передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, однак, незважаючи на вимоги законодавства про працю,в день звільнення зі позивачем працедавець не розрахувався, не були виплачені належні кошти в розмірі 61183,89(шістдесят одна тисяча сто вісімдесят три гривні 89 копійок)гривень, зокрема : заробітна плата за листопад 2012 р; заробітна плата за грудень 2012 р.; заробітна плата за січень 2013 р. (до дня звільнення), відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, які не були оплачені, згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 та п.п. 1,2 і 6 ст. 40 КЗпП України, не виплачена вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку працівника, відповідно ст.ст. 13, 18 КЗпП України передбачаються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії, вихідні допомоги, соціально-побутові пільги можуть бути передбачені і в колективному договорі, положення якого поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації. Так згідно ст. 13 КЗпП України і ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами. При моєму звільненні, в порушення умов законодавства та колективного договору, Наказом ДСК «ЧМП» № 29-л від 14.01.2013 р.. не врахована виплата додаткової вихідної допомоги в розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку звільняємого працівника, що передбачена п. 9.4.1. Колективного договору між Адміністрацією та трудовим колективом ДСК «ЧМП» на 2005-2007 роки, і який діяв на дату звільнення. Виплата додаткової вихідної допомоги згідно п.9.4.1. Колективного договору у розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку , яка складає43720.80 грн.(сорок три тисячі сімсот двадцять грн..80 коп.), укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ДСК «ЧМП» , і є обов'язковою для виплати усім звільненим за ст.40.1 КЗпП України працівникам , була виконана остаточно 21 липня 2015 року( підтверджується банківською випискою). Відповідно до розрахунку суми компенсації з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 84\~379,46 грн. (за період з 28.06.2013 року по 21.07.2015 року з урахуванням податків та зборів). [PERSON] був звільнений з ДСК «ЧМП» 14.01.2013р. згідно наказу № 29-л від 14.01.2013р. Розрахунок при звільненні тобто заробітну плату за січень 2013р. у сумі 10166,41 грн., та заробітну плату за грудень 2012р. в сумі 3298,31 грн. ДСК «ЧМП» виплатила 26.06.2013р. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» та ст. 1 Закону України « Про компенсацію громадян втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» у разі затримки виплати заробітної плати на один і більш календарних місяців роботодавець повинен нарахувати та виплатити робітнику компенсацію втрати частини заробітної плати . Порядок розрахунку компенсації за затримку виплати заробітної плати здійснюється на підставі п.4 Порядку проведення компенсації робітникам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженому постановою КМУ № 159 від 21.02.2001р. - сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін, які публікуються Держкомстатом за весь період невиплати заробітної плати, тобто з місяця, наступного за місяцем нарахування заробітної плати, по місяць, попередній виплати заборгованості. У п. 3 Порядку проведення компенсації робітникам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженому постановою КМУ № 159 від 21.02.2001р. зазначено саме які грошові доходи підлягають компенсації. Згідно розрахункового листка [PERSON] за січень 2013р. дохід, який підлягає компенсації становить 1435,59 грн. та складається з суми заробітної плати за 8 робочих днів з відрахуванням податків - 3,6%, 15% ПДФО ( 1752,00 - 63,07грн. - 253,34). Індекс споживчих цін наростаючим підсумком становить 99,9%, а саме (99,9/100 X 100,0 /100 X 100,0 /100 X 100,1 /100) X 100 та не перевищує 100%, тобто компенсація не нараховується. Згідно розрахункового листка [PERSON] за грудень 2012р. дохід, який підлягає компенсації становить 3298,32 грн. з урахуванням податків. Ск = 3298,32 X (100,2/100 X 99,9/100 X 100,0 /100 X 100,0 /100 X 100,1 /100) -100 = 1435,59 X (1 X 0,999 X 1 X 1 X 1) - 100 = 3298,32 X (- 99,9); (- 99,9) - коефіцієнт приросту споживчих цін для розрахунку компенсації за затримку виплати заробітної плати за грудень 2012р., яка виплачена у травні 2013р. Таким чином, коефіцієнт (-99,9) менше 1 тобто компенсація за затримку виплати заробітної плати за грудень 2012р. також не нараховується. У звязку з вищевикладеним можливо зробити висновок, що компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату ( грудень 2012р., січень 2013р. ) при звільненні з урахуванням індексу інфляції за весь період затримки до моменту виплати 26.06.13р. нарахуванню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до зазначеного у Листі Верховного Суду України від 01 липня 2014 року «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ зазначив, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди. Судам потрібно враховувати, що передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносин. Отже, задоволення вимог позивача відносно нарахування та виплати йому сум витрат від інфляції у сумі 63 033,67 грн. та суми 3 % річних - 6 622,43 грн. - не підлягає задоволенню.

Outcome: partial