overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазнаючи, що 26 грудня 2015 року, він уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, зареєстроване 26 грудня 2015 року відділом ДРАЦС Сквирського РУЮ у Київській області, актовий запис № 151. За час спільного проживання між сторонами склалися неприязні стосунки, подружнє життя не склалося, між сторонами постійно виникали конфлікти, в зв`язку з чим вони припинили проживання та ведення спільного господарства. Таким чином, оскільки спільне подальше життя подружжя задля збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач вважає розірвати шлюб. Строк для примирення сторонам не потрібен, майнового спору між сторонами немає. До проведення попереднього судового засідання, позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги подавши до суду відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що подружні відносини сторін не склалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідач до проведення попереднього судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, заперечень не надала. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазнаючи, що 27 липня 1989 року він уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія І-ЖА №283179, зареєстрований 27.07.1989 року Бюро ЗАГС при військовій комендатурі м. Легница Польської Народної Республіки, актовий запис № 129. За час спільного проживання між сторонами склалися неприязні стосунки, подружнє життя не склалося, між сторонами постійно виникали конфлікти, в зв`язку з чим вони припинили проживання та ведення спільного господарства. Таким чином, оскільки спільне подальше життя подружжя задля збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач вважає розірвати шлюб. Строк для примирення сторонам не потрібен, спільне набуте майно за час шлюбу сторони поділять у добровільному порядку. До попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає повністю. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що подружні відносини сторін не склалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазнаючи, що 28 січня 2012 року він уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстрований 28.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 4. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між сторонами склалися неприязні стосунки, подружнє життя не склалося, між сторонами постійно виникали конфлікти, в зв`язку з чим вони припинили проживання та ведення спільного господарства. Таким чином, оскільки спільне подальше життя подружжя задля збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач вважає розірвати шлюб. Строк для примирення сторонам не потрібен, спільне набуте майно за час шлюбу сторони поділять у добровільному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає повністю. Таким чином, враховуючи, що подружні відносини сторін не склалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд вважає розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.1982 року між ним та відповідачем укладено шлюб. Причиною розірвання шлюбу є те, що з 2006 року подружнє життя погіршилось, стало нестерпним і вони зрозуміли, що в них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини між ними повністю припинилися, спільне господарство не ведеться. За цей час відповідачем не було зроблено жодної спроби для повернення до нормального спільного життя, що свідчить про її повну байдужість і не бажання зберегти шлюб. Шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач не з'явилась в судове засідання, належним чином повідомлена про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.1981 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у Підвиноградівській сільській раді народних депутатів за актовим записом № 24. За час шлюбу в них народилось троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них різні характери, відсутність взаєморозуміння, постійні суперечки. 25.04.2013 року відповідачка залишила його і переїхала жити до своїх батьків. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, пояснила, що в неї з позивачем ніколи не було нормального сімейного життя, позивач одружився на ній через спір з друзями. Вони більше як три роки спільно не проживають, на примирення не згідна та спільне життя є не можливим. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався, сторони за час окремого проживання мали можливість примиритись. Розірвання шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям тривалий час не живуть, шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зменшивши розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 45000грн. щодо якої вони дійшли згоди. Вимоги обґрунтував тим, що 2.07.2011р. позичив відповідачу 50000грн. строком до 2.10.2011р., про що останній склав розписку, проте коштів в повному обсязі до цього часу не повернув. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього 45000грн., які він заборгував за борговою розпискою, зобов'язується повертати кошти частинами. Враховуючи, що відповідач визнав позов, його визнання не суперечить закону, правам та свободам інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та стягнути заборгованість. Відповідно до ст.526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.» Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 626, 629, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зменшивши розмір позовних вимог. просить стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася через втручання в лічильник за період з 25.04.2014 по 24.10.2014 в розмірі 556,40грн.. Від стягнення судових витрат відмовився в звязку із їх добровільною сплатою відповідачем. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги. Відповідач, представник відповідача позовні вимоги визнали. Пояснили, що сторони досягли згоди щодо суми заборгованості в результаті перерахунку боргу. поточної заборгованості немає. Зазначену позивачем суму заборгованості відповідач згоден погасити. Враховуючи, що відповідач та його представник визнали позов, його визнання не суперечить закону, правам та свободам інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити вимоги позивача, стягнувши розмір заборгованості 556,40грн., яка утворилася за період з 25.04.2014 по 24.10.2014. Від стягнення судових витрат позивач відмовився. Відповідно до п.2, п.3, п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»: «своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.» Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 23 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] В,М.. був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 доларів США. Відповідач зобовязався повернути кредит та відсотки по ньому в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання та станом на 23.03.2013 року у нього виникла заборгованість в сумі 3 698,77 доларів США а саме заборгованість за кредитом -1133,49 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1852,60 доларів США, заборгованість по комісії 476,97 доларів США., штраф (фіксована частина) 62,55 доларів США, штраф (процентна складова) 173,15 доларів США. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник визнали позов частково в частині отриманих коштів у національній валюті 5 720 грн. та просив застосувати строк позовної давності до нарахованої суми штрафу. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до часткового задоволення . Судом встановлено, що 23 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 доларів США. Відповідач зобовязався повернути кредит та відсотки по ньому в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Станом на 29.03.2013 року у нього виникла заборгованість в сумі 3698,77 доларів США а саме заборгованість за кредитом -1133,49 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1852,60 доларів США,., заборгованість по комісії 476,97 доларів США., штраф (фіксована частина) 62,55 доларів США, штраф (процентна складова) 173,15 доларів США. заборгованості по умовам кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 258 ЦК України суд зобовязує відповідача повернути борг в сумі 3 463,06 доларів США, з урахуванням строку позовної давності, оскільки суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності до суми стягнення неустойки(штрафу) в розмірі 62,55 дол. США штраф (фіксована частина), 173,15 дол. США ( процентна ставка) без поважних на те причин, підстав для його поновлення немає Також підлягає стягненню витрати повязані з сплатою судового збору в розмірі 295,64 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він народився у польській родині римо-католицького віросповідання, однак з огляду на переслідування радянською владою поляків, його батько та мати зазначили у своєму свідоцтві про шлюб та у її свідоцтві про народження національність «українець». Оскільки його сімя по теперішній час зберігають польські національні традиції та сподіють римо-католицьку віру, просить відновити національність з «українець» на «поляк». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтри мали та просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, направив суду листа про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження батька [PERSON] [PERSON], він є уродженцем [INFO] (а.с.9). У відповідності до архівної довідки від 18.02.2004 року №3-3558-04/4 виданої Державним архівом Львівської області, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у 1945 році були переселені у Одеську область з с. Теребінь Грубешовського повіту, Польща (а.с.10). На даний час заявник прагне відновити національність для реалізації особистих прав. Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи) визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї, традиції, культура, фізіологічні риси), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності почуттям національної ідентичності. Відповідно до ст..11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і зазначив, що 23.02.1986 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох дорослих синів. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони не проживають разом з 2012 року. Вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив стягнути з [PERSON] на його користь 27 387 грн., а також судові витрати по справі. Виходячи із конкретних обставин справи та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved