Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідно до кредитного договору б/н від 30.04.2008 року [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 24.05.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 64676,37 грн., із якої: 2224,40 грн., заборгованість за кредитом, 55884,05 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 3067,92 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 64676,37 грн. та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 11 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року залишено заяву представника відповідача про розгляд справи а порядку загального позовного провадження без задоволення та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачу було надано кредит у розмірі 5500,00 грн., а відповідно до заяви б/н від 06.06.2008 року із відповідачем була узгоджена сума в розмірі 1000,00 грн. Таким чином, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 5500,00 грн. Крім того, сторони узгодили строк кредитування терміном закінчення дії платіжної картки. Однак, відповідно до розрахунку заборгованості, наданим позивачем, нарахування процентів за кредитним договором не припинялося до подачі позовної заяви до суду, а відтак позивач звертається з вимогою про стягнення процентів за користування кредитними коштами, які нараховані після закінчення терміну кредитування. Крім того, позивач взагалі не застосовує позовну давність та просить стягнути проценти не за останні три роки до дня звернення до суду, а з моменту укладення договору, тому вважає, що необхідно застосувати загальний строк позовної давності три роки. Термін дії пластикової картки до 04.06.2011 року, а позивач звернувся до суду 11.06.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Сторони при укладанні кредитного договору не визначили строк його дії окремою датою, а погодили строк кредитування та кінцевий термін повернення грошових коштів, а саме до строку закінчення дії платіжної картки. Оскільки відповідач не виконала зобов`язання у строк, узгоджений сторонами, то з наступного дня закінчення терміну дії платіжної картки у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язань відповідачем у повному обсязі та почався перебіг строків позовної давності. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу і пені. Відтак не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, відповідно до якого просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що відповідач [PERSON] була ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідно до виписки з карткового рахунку відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримувала кредитну картку «Універсальна». Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів відповідач частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Пластикову картку відповідач отримала лише 06.06.2008 року. В позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено дату укладення договору 30.04.2008 року тому що вказана дата відповідає даті відкриття рахунку та узгоджується із п.1.3 Умов та правил надання банківських послуг. Розрахунок заборгованості починається з 30.04.2008 року при цьому відсотки не нараховуються до 10.06.2008 року, тому що карткою відповідач почала користуватися лише з 10.06.2008 року. Згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну карту зі строком дії до січня 2016 року, якою визначено кінцеву дату для здійснення відповідачем останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором №б/н та припинення зобов`язань в цілому. Таким чином, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування процентів на суму простроченої заборгованості по кредиту, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом. Щодо строку позовної давності зазначає, що картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк пере випущеної картки до останнього дня січня 2016 року. Позивач звернувся до суду з позовом 21.06.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про проведення розгляду справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору б/н від 30.04.2008 року [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. П. 3.2, п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг, визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою», Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простроченого та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, станом на 24.05.2018 року заборгованість за кредитним договором становить - 64676,37 грн., із якої: 2224,40 грн., заборгованість за кредитом, 55884,05 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 3067,92 грн. штраф (процентна складова). Разом із тим, при вирішенні позовних вимог про стягнення штрафів 250,00 грн. (фіксованої частини) та 3067,92 грн. (процентної складової) суд, враховує те, що у спірних правовідносинах має місце покладення кредитором на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності з огляду на наступ не. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15ц цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.549 ЦК\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь банку штрафу в сумі 250,00 грн., як фіксованої частини та штрафу в сумі 3067,92 грн. як процентної складової. Вирішуючи питання щодо стягнення пені заявленої позивачем в сумі 3250,00 грн. суд враховує, що в розрахунку заборгованості позивач зазначив її накопичувальний розмір, а не у відповідності до вимог п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України, тобто всупереч засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства позивачем не надано розрахунку пені в межах строку позовної давності. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, матеріалами справи встановлено, що розмір пені перевищує розмір боргу за кредитом та відсотками, а тому суд вважає можливим стягнути на користь банку пеню в розмірі 2224,40 грн. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до нарахованих відсотків в сумі 55884,05 грн. за прострочення кредитної заборгованості. Відповідно до ст.ст.\~256,\~267 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.\~253,\~261\~цього\~Кодексу\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Заборгованість відповідача за договором №б/н від 30.04.2008 року виникла з 30.04.2008 року. Позивач з позовом до суду звернувся у 21.06.2018 року, проте 12.10.2015 року відповідачем було здійснено останній платіж по погашенню кредитної заборгованості за вказаним договором в сумі 300,00 грн., отже строк позовної давності було перервано у жовтні 2015 року, з врахуванням такої обставини суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами в межах строку позовної давності. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 60332,85 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в частині 60332,85 грн., що складає 93,28% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 64676,37 гривень, у відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1643,59 гривень, що відповідає 93,28 % від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1762 гривень. На підставі ст.ст.526,\~611,\~615,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial