Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він працював заступником директора ПОП «Раставиця» з 01.10.2004 року та 06.11.2013 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України. Однак, на день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок по заробітній платі. Позивач направив відповідачу заяву 11.04.2014 р. з проханням надати інформацію про заборговану зарплату, але відповідач проігнорував дане звернення. А тому, позивач отримавши інформацію з управління ПФУ в Білоцерківському районі(ф.ОК-5) , провів власний розрахунок заборгованості по зарплаті за весь час роботи , тобто, за період з жовтня 2004 року по жовтень 2014 року, що склало 183 346 грн. 31 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за весь час роботи позивача в сумі 183 346,31 грн. та заборгованість по несвоєчасній виплаті зарплати в сумі 14865 грн. У судовому засіданні представник позивача. Згідно довіреності, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, згідно довіреності в справі та директор ПОП «Раставиця» позов не визнали. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.10.2014 року по 06.11.2013 року працював заступником директора Приватного підприємства «Раставиця». Дане підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с.3-4). Відповідно до виписки з індивідуальної відомості застрахованої особи, наданої УПФУ в Білоцерківському районі вбачається, що за весь період роботи позивача, тобто з жовтня 2004 року і по листопад 2014 року проводилося відрахування до ПФУ з суми заробітку позивача. Зазначена довідка (виписка) не містить жодних даних про заборговану чи не нараховану заробітну плату позивачу у вказаний період (а.с.6). На вимогу суду, Приватним підприємством «Раставиця» було надано довідку за підписом директора ПОП «Раставиця» про відсутність заборгованості по зарплаті [PERSON] з зазначенням, що заробітна плата працівнику виплачувалася вчасно. Також, відповідачем було надано довідку про нарахування заробітної плати позивачу за період з жовтня 2004 року по листопад 2013 року. Відомості даної довідки повністю відповідають відомостям (виписки індивідуальних відомостей про застраховану особу), наданим УПФУ в БілоцЕрківському районі. Відповідно до довідки СВ 2-го МВМ Білоцерківського МВ на розгляді перебуває заява [PERSON] з приводу крадіжки з автомобіля її дочки документів, серед яких і бухгалтерські документи стосовно виплати по заробітній платі ПОП «Раставиця» з 2004 року по 2013 рік. З пояснень представників сторін встановлено, що позивач не звертався до територіальної Державної інспекції України з питань праці з приводу порушення його прав, як працівника. Також, встановленим є те, що відсутні приписи інспекції з питань праці з вимогою усунути будь-які порушення трудового законодавства в ПОП «Раставиця». Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, що [PERSON] перебував в родинних відносинах з директором ПОП «Раставиця», був зятем та був працевлаштований заступником директора на дане підприємство. Заробітна плата в ПОП «Раставиця» виплачувалася належно і вчасно та працівники отримували зарплату по відомостях де особисто розписувалися. Однак, позивач за весь час своєї роботи жодного разу не отримав заробітну плату по відомості, його підпис у відомостях відсутній. Перебуваючи в родинних відносинах з дирекцією підприємства, позивач сподівався, що з ним розрахуються пізніше та сумлінно виконував свою роботу, не маючи за це оплати протягом 10 років. На даний час його звільнено та не проведено з ним належного розрахунку по заробітній платі без поважних причин, а тому окрім заборгованості по зарплаті за весь період роботи, позивач має право тримати кошти за несвоєчасну виплату зарплати. Представник відповідача суду пояснив, що, дійсно, позивач перебував в родинних відносинах з директором ПОП «Раставиця», мав доступ до всіх документів, проводив переговори, закупівлі, мав доступ до розпорядження майном, ресурсами підприємства, а тому відсутність у позивача будь-яких доказів в підтвердження заборгованості по заробітній платі доводить, лише, відсутність такої заборгованості. З позивачем було проведено належний розрахунок при звільненні, бухгалтерська документація в належному стані, своєчасно проводилася подача даних і відрахування по працівнику [PERSON] в ПФУ, жодних нарікань не було до часу розладу в сімейних відносинах позивача та доньки директора ПОП «Раставиця». При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Так, згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суду не надано позивачем належних і допустимих доказів в підтвердження того, що на приватному орендному підприємстві «Раставиця», де працював [PERSON] заступником директора, протягом десяти років не виплачувалася йому заробітна плата. Натомість в підтвердження належного розрахунку з працівником, суду надано довідку ПОП «Раставиця» про відсутність заборгованості по зарплаті, довідку про нараховані суми оплати праці за весь період роботи позивача, витяг з індивідуальної відомості застрахованої особи, наданої УПФУ в Білоцерківському районі, з якого вбачається своєчасне та належне надання даних по заробітній платі, відповідні відрахування в ПФУ. А відсутність відомостей з підписами працівників про отримання заробітної плати пояснене викраденням документів та зверненням дирекції підприємства до правоохоронних органів з відповідною заявою. Таким чином, недоведеність існування заборгованості у позивача по заробітній платі виключає задоволення позовної вимоги про стягнення, як нарахованої суми заборгованості по зарплаті, так і суми за несвоєчасну виплату заробітної пати. Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають до задоволення. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed