Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовною заявою в порядку ст. 31 ЦПК України, в якій просить стягнути заборгованість за договором № 328/3-13 від 10.01.2013 року 30 475,03 долари США, з яких, сума основного неповернутого банківського вкладу - 30 000 доларів США, сума несплачених відсотків в сумі 455,00 доларів США, 3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 20,09 доларів США; 3а договором банківського вкладу № 2314/3-13 від 08.04.2013 року у розмірі: 8 127,34 долари США, з яких: сума основного неповернутого банківського вкладу - 8 000 доларів США, сума несплачених відсотків - 120 долара США, 3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору - 7,34 доларів США. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 січня 2013 року між ним та відповідачем було укладено Договір про банківський строковий депозитний вклад «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті № 328/3-13, відповідно до якого банк прийняв у нього грошові кошти в іноземній валюті у сумі 30 000 доларів США, з 10.01.2013 р. по 10 квітня 2013 року за процентною ставкою 7,50 %. Також 08 квітня 2013 року між ними був укладений Договір № 2314/3-13, відповідно до якого банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у сумі 8 000 доларів США, на строк з 08 квітня 2013 року по 08 липня 2013 року, за процентною ставкою 6 %. Вказані договори були неодноразово пролонговані. Останній строк закінчення дії договорів 14.04.2014 року та 11.04.2014 року відповідно. В передбачений договорами строк, він звернувся до відділення банку м. Києва, у зв'язку із закриттям відділення № 1 у м. Ялта. Проте, в день закінчення дії депозитних договорів, тобто 11.04.2014 року та 14.04.2014 року, йому було відмовлено у видачі суми депозиту разом із нарахованими процентами без пояснення причин відмови. У зв'язку з чим, він звернувся до суду за захистом свої порушених прав. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, 10 січня 2013 року між сторонами у справі було укладено Договір про банківський строковий депозитний вклад «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті № 328/3-13, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 30 000 доларів США, на строк з 10.01.2013 р. по 10 квітня 2013 року, за процентною ставкою 7,50 %. 08 квітня 2013 року між сторонами був укладений Договір про банківський строковий депозитний вклад «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті № 2314/3-13, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 8 000 доларів США, на строк з 08 квітня 2013 р. по 08 липня 2013 року, за процентною ставкою 6 %. Строк дії договору № 2314/3-13 пролонгований до 11 квітня 2014 року, договору № 328/3-13 до 14 квітня 2014 року, про що поставлено відмітини на договорах. Відповідно до п. 3.2 зазначених договорів виплата процентів, нарахованих на вклад здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1.1. договорів. Пунктом 4.1. Договорів № № 328/3-13, 2314/3-13 визначено, що після закінчення строку, визначеного п. 1.1 договору, кошти з депозитного рахунку повертаються Клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший депозитний рахунок, а дія цього Договору припиняється. Клієнт зобов'язаний надати Банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Вкладу, визначеного п.1.1. цього Договору. Вказану письмову вимогу Клієнт зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Клієнту з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. 08 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогами про припинені дії спірних договорів і повернення сум вкладу та нарахованих на них відсотків шляхом видачі готівкою, що підтверджується копіями вимог від 07.04.2014 р., доданих до матеріалів справи. Проте, банком вимоги позивача виконані не були. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить: за договором № 328/3-13 від 10.01.2013 року - 30 475,03 долари США, що складається з суми депозитного вкладу - 30 000 доларів США, суми не сплачених відсотків за період з 13.01.2014 р. по 14.04.2014 року - 455,00 доларів США, 3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору за період з 14 квітня 2014 року по день подачі позову - 20,09 доларів США; за договором банківського вкладу № 2314/3-13 від 08.04.2013 року - 8 127,34 долари США, що складається з суми основного банківського вкладу - 8 000 доларів США, суми не сплачених відсотків за період з 10.01.2014 р. по 11.04.2014 року - 120 долара США, 3% річних від простроченої суми після закінчення строку договору за період з 11 квітня 2014 року по день подачі позову - 7,34 доларів США. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК Україна, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, акті законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України унормовано, що зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки коштів за договором № 328/3-13 від 10.01.2013 року в розмірі 30 475,03 долари США; за договором банківського вкладу № 2314/3-13 від 08.04.2013 року у розмірі: 8 127,34 долари США, підлягають задоволенню.

Outcome: approved