Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну компенсацію у сумі 49 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 500 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач має рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідну банківську картку [NUMBER] для зарахування заробітної плати. 18.05.2013р. позивач виявив, що з вказаного рахунку зникли грошові кошти у сумі 49 грн. У зв'язку з цим у цей же день позивач звернувся до банку з відповідною заявою, але працівники банку не побажали вирішувати питання про незаконність списання зазначених коштів з рахунку позивача. Тому позивач був змушений неодноразово звертатися до відповідача з аналогічними заявами. В подальшому позивачу стало відомо, що ці кошти були перераховані банком з його рахунку на рахунок ПАТ «Укртелеком» за послуги з надання телекомунікаційного зв'язку за номером телефону [NUMBER], який не належить позивачу. З метою повернення неправомірно списаних з його рахунку грошових коштів позивач звертався також до Національного банку України. Таким чином на протязі 7 місяців позивач постійно звертався до відповідача з питанням про повернення йому неправомірно списаних грошових коштів. Що стосується обґрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то позивач зазначає, що вказані події порушили його права, негативно вплинули на нього та викликали у нього стресовий стан, нервовий розлад. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та підтвердив фактичні обставини, які в ньому викладені та якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Представник відповідача заперечував проти позову у повному обсязі, посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» помилково перерахував з рахунку позивача на рахунок ПАТ «Укртелеком» грошові кошти у сумі 38 грн. 90 коп., але згодом ці кошти були повернені банком позивачу. Дослідивши доводи позову, вислухавши позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторонами визнано, що позивачу відкрито рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» та видано відповідну банківську платіжну картку [NUMBER] для зарахування заробітної плати. Згідно з наданою представником відповідача копією Анкети-заяви (оригінал якої надано суду для огляду в судовому засіданні) 28.01.2013р. позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.63). В судовому засіданні позивач заперечував проти цього факту, посилаючись на те, що підпис у наданій представником відповідача Анкеті-заяві від 28.01.2013р. від його імені зроблено не ним. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. В той же час, суд не приймає до уваги наданий представником відповідача витяг з Умов та Правил використання платіжних карт Банку (а.с.64-111) як такий, що не відповідає вимогам 59 ЦПК України, оскільки цей витяг не засвідчений повноважним працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» та не містить відомостей про дату затвердження вказаних Умов та Правил. Як вбачається з копії виписку по особовому рахунку, відкритому позивачу у ПАТ КБ «ПриватБанк», з 09.01.2013р. по 08.05.2013р. з платіжної картки [NUMBER] було списано на користь Центрального відділення Фарківської філії ПАТ «Укртелеком» 38 грн. 90 коп. як платежі по надісланій заборгованості по особовому рахунку №70022138, тел..57-3970591, у тому числі: - 2 грн. 28 коп. - 09.01.2013р., - 0 грн. 150 коп. - 08.02.2013р., - 2 грн. 28 коп. - 07.03.2013р., - 34 грн. 19 коп. - 08.05.2013р. (а.с.52-53). Цією ж випискою підтверджено, що 14.11.2013р. грошові кошти у сумі 38 грн. 90 коп. було повернено банком на зазначену платіжну карту позивача. Листом від 14.11.2013р. ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив позивача про те, що 14.11.2013р. на його платіжну картку було здійснено повернення грошових коштів у сумі 38 грн. 90 коп. (а.с.27). Крім того, позивач в судовому засіданні підтвердив, що грошові кошти, які банк безпідставно списав з його платіжної картки були повернені йому банком у повному обсязі. Копіями заяв позивача підтверджуються факти його неодноразових звернень до відповідача, а також до ПАТ «Укртелеком» та правоохоронних органів, з приводу з'ясування обставин безпідставного списання коштів з його платіжної картки (а.с.9-11, 14, 15, 17, 19, 24, 26, 28, 30, 32, 35). Таким чином судом встановлено, що відповідач за період з 09.01.2013р. по 08.05.2013р. здійснив безпідставне списання з платіжної картки позивача на користь ПАТ «Укртелеком» грошових коштів у сумі 38 грн. 90 коп., які 14.11.2013р. повернув позивачу. В той же час, суду не надано доказів на підтвердження списання банком з платіжної картки позивача грошових коштів у сумі 49 грн., як це зазначено у позові. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної компенсації у розмірі 49 грн. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні факти, суд приходить до висновку, що даний цивільно-правовий спір виник у сфері зобов'язувальних правовідносин, а не позадоговірних. Тому у даному випадку суд виходить з правила, встановленого ст.611 ЦК України, згідно з яким у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, відшкодування моральної шкоди. Невиконання або неналежне виконання цивільно-правового зобов'язання може мати наслідком відшкодування моральної шкоди лише у разі, якщо це передбачено умовами договору, укладеного сторонами, або нормами закону, які регулюють конкретні цивільні зобов'язувальні правовідносини. Разом з тим законом, який регулює дані договірні правовідносини між сторонами, не передбачено такого наслідку у випадку порушення цих зобов'язань як відшкодування позивачу моральної шкоди. Також в судовому засіданні не доведено, що відшкодування моральної шкоди передбачено умовами договору про відкриття банківського рахунку, укладеного між сторонами, як один з правових наслідків неналежного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Ті ж доводи, які позивач приводить в обґрунтування своєї позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди з приводу безпідставного списання відповідачем грошових коштів з його рахунку стосуються деліктних (позадоговірних) відносин, які мають інший предмет та режим правового регулювання і не підпадають під дію закону, який регулює відносини у сфері цивільно-правового зобов'язання (у тому числі, договору про відкриття банківського рахунку). Що стосується доводів позовної заяви про неправомірну поведінку працівників відповідача, які застосовували до нього силу в приміщенні банку, то будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed