Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду в липні 2012 року з вищезгаданим позовом, вимоги якого уточнював та в остаточному варіанті зазначив, що 27.07.2009 року о 02 год. 45 хв. на перехресті вулиць Мануїльського та Б. Тена в м. Житомирі з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цієї пригоди автомобіль [NUMBER], який належить позивачу, отримав механічні ушкодження. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вартість матеріального збитку у звязку з пошкодженням автомобіля становить 79730 грн. 68 коп. та при цьому з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, просив з обох відповідачів відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 54230 грн. 68 коп, моральну шкоду в сумі 15000 грн. та судові витрати. Під час розгляду справи в якості третьої особи було залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, на обґрунтування своїх доводів вказав, що винним в скоєнні ДТП є відповідач [PERSON] Однак, просить стягнути розмір шкоди також і із власника автомобіля [NUMBER]. При визначенні розміру позовних вимог керувався звітом № 281 від 03.08.2009 року та в звязку з недоцільністю проведення відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля розмір матеріальної шкоди становить ринкову вартість автомобіля, яка складає 79730 грн. 60 коп. При цьому просив врахувати розмір страхового відшкодування в сумі 25500 грн, який був сплачений Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в межах ліміту відповідальності. На обґрунтування доводів відшкодування моральної шкоди, зазначив, що моральна шкода полягає в перенесенні душевних страждань, хвилювань та стресу, оскільки пошкоджено його особисте майно, на протязі шести років не має можливості використовувати транспорт, як засіб пересування, в особистих цілях, тривалий період часу витрачає на вирішення даного спору. Все це призвело до порушення звичного для нього порядку організації життя та вимагало додаткових зусиль для його відновлення. Претензій матеріального та морального характеру до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» не предявляє. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували щодо відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, просили в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки, на їх думку, відшкодувати заподіяну шкоду зобовязана страхова компанія. Відповідач [PERSON]А також пояснив, що керував автомобілем в день ДТП на підставі доручення, яке було видане власником автомобіля [PERSON] Відповідач [PERSON] жодного разу в судові засідання не зявлявся, хоча неодноразово повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, а відтак суд вирішив розглянути справу в його відсутності. Представник третьої особи - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» надіслав пояснення, згідно до якого зазначили, що ліміт відповідальності страховика становив 25500 грн. відповідно до Полісу страхування № ВС/4998642 від 13.04.2009 року за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця, однак надати його копію неможливо у звязку із закінченням нормативних строків його зберігання в архіві. Заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог та визначеного кола відповідачів, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 998, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, чинними на день їх виникнення, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним. Судом встановлено, що 27.07.2009 року о 02 год. 45 хв. на перехресті вулиць Мануїльського та Б. Тена в м. Житомирі з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] по дорученню, що належить [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цієї пригоди автомобіль [NUMBER], який належить позивачу, отримав механічні ушкодження, згідно протоколу огляду автотранспорту, які відновлювати економічно недоцільно. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/. Суд прийшов до висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася із вини [PERSON] в результаті порушення ним п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Наведене стверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2009 року, щодо [PERSON], згідно якої останній визнаний винним в скоєнні даної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАУ у вигляді штрафу в сумі 340 грн. /а.с. 7/. Суд враховує, що відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховуються обсяги механічних пошкоджень автомобіля, звіт № 281 від 03.08.2009 року та в звязку з недоцільністю проведення відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля підлягає відшкодуванню розмір матеріальної шкоди, що становить ринкову вартість пошкодженого автомобіля, яка складає 79730 грн. 60 коп. за мінусом отриманого страхового відшкодування відповідно до ліміту відповідальності страховика 25500 грн. згідно до Полісу страхування № ВС/4998642 від 13.04.2009 року за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця, оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України./а.с.91-108/. Суд приймає до уваги надані докази, позаяк вони не викликають сумніву, сторони не заперечували наявність, обсяг та перелік механічних пошкоджень автомобіля позивача, переконливих доказів на спростування розміру матеріальної шкоди, визначеного в даному висновку не надали. Згідно ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 зазначеного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу \~відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. \~\~ Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. \~ Аналіз зазначених норм свідчить про те, що позивач має право на відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності страховика, а саме в межах 25500 грн. з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», яке і відшкодувало її в добровільному порядку. Згідно ч.3 ст. 998 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього ж Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи вищенаведене та встановлений ліміт майнової відповідальності страховика 25500 грн, беручи до уваги вимоги, які предявлені до відповідачів, суд стягує з відповідача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 54230 грн. 68 коп. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються періоди моральних страждань та хвилювань, які вивели позивача із рівноваги, повязані з пошкодженням автомобіля та неможливістю на протязі тривалого періоду використовувати його в особистих цілях, що призвело до порушення звичного для нього порядку організації життя, вимагало та вимагає додаткових зусиль для його відновлення. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних, тривалих наслідків, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, оскільки позивач розмір заявлених позовних вимог в цій частині достатньою мірою не підтвердив та визначає розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн, які підлягають відшкодуванню з відповідача [PERSON] у відповідності зі ст. 1167 ЦК України. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю. В задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити за безпідставністю, позаяк він не є належним відповідачем, оскільки винним в даній ДТП визнаний відповідач [PERSON]А, який керував автомобілем на підставі доручення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач [PERSON] зобовязаний також сплатити витрати за проведення експертного дослідження в сумі 500 грн. та сплачений судовий збір в сумі 562 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial