Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] та просить суд позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 06.11.1979 року виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради був виданий ордер № 25 на право заняття квартири [ADDRESS] на ім'я його батька - [PERSON], та на склад сім'ї із 4-х осіб: він, його мати [PERSON], брат [PERSON] та сестра [PERSON] 19.07.2002 року на підставі наказу ПрАТ «Дніпропетровська пересувна механізована колона № 246» він був призначений основним квартиронаймачем та на нього було переоформлено особовий рахунок квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира до теперішнього часу використовується ним та його сім'єю, при цьому ніким із членів його сім'ї квартира не приватизувалася. Після отримання квартири він уклав шлюб з [PERSON], яка після укладення шлюбу також взяла прізвище [PERSON]. [PERSON], як член його сім'ї була зареєстрована у встановленому законом порядку за вищевказаною адресою, та тривалий час там проживала разом з ним. 03.10.1994 року в шлюбі з [PERSON] у них народилась донька [PERSON], яка також була зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS]. В травні 2003 року [PERSON] добровільно залишила квартиру, за вказаною адресою, що було викликано фактичним припиненням між нею та ним шлюбних відносин. Донька [PERSON] продовжувала проживати в квартирі [ADDRESS] разом з ним до січня 2005 року, після чого також залишила зареєстроване місце проживання та стала постійно проживати разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 14 грудня 2006 року апеляційним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 22-Ц-5480/2006, винесено рішення, яким: визнано [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Скасовано державну реєстрацію неповнолітнього [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS]. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до нього про вселення її та неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Зазначене рішення суду не скасовано та до теперішнього часу залишається чинним. Незважаючи на той факт, що станом на день винесення вищевказаного рішення апеляційного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 22-Ц-5480/2006 [PERSON] вже фактично не проживала в у квартирі [ADDRESS], ним не ставилося питання про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, з метою спроби збереження сімейних стосунків. Всупереч його намаганням зберегти сімейні стосунки з [PERSON], до теперішнього часу вона не виявляла бажання спілкуватися з ним та проживати чи користуватися квартирою [ADDRESS]. Таким чином, починаючи з січня 2005 року по теперішній час, тобто більше дев'яти років, відповідач не проживає в квартирі та не користується житловою площею взагалі. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період її не проживання не існує. У разі прийняття рішення, про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вона повинна бути знята з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою квартири. В судовому засідання представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки не повідомила, через канцелярію суду надала зустрічну позовну заяву до [PERSON] у якій просила вселити її до квартири [ADDRESS]. Але, враховуючи, що в судове засідання 04 грудня 2014 року та 13 січня 2015 року [PERSON] не з'являлася, з огляду на що, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України її зустрічну позовну заяву, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2015 року було залишено без розгляду. З урахуванням згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Треті особи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про місце та час судового засідання, заперечень проти позову надано не було. ПрАТ «ДПМК № 246» надано до суду заяву, у якій голова правління зазначає, що з позовними вимогами підприємством згодне. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 20). Донька позивача народилася під час шлюбу, у якому позивач перебував з [PERSON] до 10 лютого 2004 року (а.с. 21). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично мешкає за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Зазначена квартира [ADDRESS] була надана батькам позивача, а саме 06 листопада 1979 року виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради був виданий ордер № 25 на право заняття квартири [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], і на склад сім'ї із 4-х осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], (а.с. 7). 19 липня 2002 року на підставі наказу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровська пересувна механізована колона № 246» позивач був призначений основним квартиронаймачем і на нього було переоформлено особовий рахунок на квартиру [ADDRESS], (а.с. 8). Відповідач була зареєстрована за адресою спірної квартири, як член сім'ї позивача. Згідно з довідкою від 21 липня 2014 року за № 72 виданою ПрАТ «Дніпропетровська пересувна механізована колона № 246» [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не мешкає з 2005 року. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2006 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про вселення її та неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у квартиру [ADDRESS] було відмовлено (а.с. 11). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України дозволяє визнати особу, яка відсутня понад 6 місяців такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у кв. [ADDRESS], але фактично не користується нею та не проживає в ній з 2005 року, без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Доказів того, що позивач чинив з 2005 року відповідачці будь-які перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою в судове засідання надано не було. Згідно з листом Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 03.09.2014 року за № 45/10446 в період з 01.01.2005 року по 03.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] до Індустріального РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з приводу вчинення протиправних дій, пов'язаних із перешкоджанням користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], не звертались (а.с. 39). ПрАТ «ДПМК № 246» також повідомило, що за вказаний період часу відповідач та її мати [PERSON] до підприємства із скаргами пов'язаними з перешкоджанням користування вищевказаною квартирою не зверталися (а.с. 42). За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж шість місяців, суд вважає, що позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial