Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1993 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. З відповідачкою прожив однією сімєю до травня 2014 року. Із зазначеного часу проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Причиною розпаду їх сімї вважає різні погляди подружжя на сімейне життя та різні характери, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння. Відповідач не бажала розуміти сутності проблем, які виникали в сімї, та була не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Не бачить сенсу у подальшому збереженні шлюбу та вважає це неможливим. Позивач до зали судового засідання не прибув, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позву наполягає, вважає, що сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Проти ухвалення рішення у заочному порядку у випадку неявки відповідача, не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибула. Судові повістки про виклик її до суду неодноразово надсилались рекомендованою поштою із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, однак відомості про отримання кореспонденції відповідачем відсутні. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 04 серпня 2016 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 2573. Позивач стверджує, що від шлюбу з відповідачкою мають сина, [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Будь-яких доказів на спростування наведених обставин суду не надано. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються тривалий час, сторони разом не проживають, причиною припинення сімейних відносин стала втрата взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, вважає, що їх сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити без змін. Відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved