Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом ( в подальшому уточнивши його) до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить Визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування житловим та нежитловим приміщенням квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначив, що він проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат житловою площею 33,16 кв.м., загальною площею 43,12 кв.м. та яка є неприватизованою. Окрім позивача у квартирі проживають та зареєстровані [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - сестра позивача та неповнолітня племінниця [PERSON] . Окрім того, у квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідачі не проживають у квартирі більш ніж 15 років, добровільно змінили своє місце проживання, своїх речей у квартирі не мають, претензій на житло не пред`являли та не пред`являють, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 17 січня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 19 лютого 2020 року. У підготовче засідання 19 лютого 2020 з`явились, позивач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] . Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Підготовче засідання відкладено на 27 квітня 2020 року. У підготовче засідання 27 квітня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача та третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] до суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомляли. Підготовче засідання відкладено на 21 липня 2021 року. У підготовче засідання 21 липня 2021 року з`явились, позивач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] . Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті на 12 листопада 2020 року. З 26 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року головуюча суддя знаходилась в щорічній основній відпустці. До суду 27 жовтня 2020 року від Департаменту надання адміністративних послуг ОМР надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких зазначено, що за наявності відповідних документів може бути здійснена процедура зняття відповідачів з реєстрації по вказаній квартирі за зверненням зацікавлених осіб. У судове засідання 12 листопада 2020 року з`явились, позивач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] . Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника третьої особи без самостійних вимог Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на предмет спору надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] підтримали позовну заяву та просили суд задовольнити у повному обсязі, пояснивши що, дійсно близько 15 років [PERSON] , та [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] . Судове засідання відкладено на 15 лютого 2021 року. У судове засідання 15 лютого 2021 року з`явились позивач, Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] та представник Департаменту надання адміністративних послуг ОМР. У судовому засіданні представник Департаменту надання адміністративних послуг ОМР щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Приморську районну адміністрацію ОМР. Судове засідання відкладено на 07 квітня 2021 року. У судове засідання 07 квітня 2021 року з`явились позивач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої - [PERSON] та представник Департаменту надання адміністративних послуг. Позивач до суду надав заяву про ухвалення судового рішення в заочному порядку. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат житловою площею 33,16 кв.м., загальною площею 43,12 кв.м. та яка є неприватизованою. Окрім позивача у квартирі проживають та зареєстровані [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - сестра позивача та неповнолітня племінниця [PERSON] . Окрім того, у квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ці факти підтверджені матеріалами справи. Згідно Актів про непроживання, які засвідчені відповідальними особами ЖУ «Ренесанс-92», відповідачі не проживають у вказаній квартирі більш ніж 15 років, добровільно змінили своє місце проживання, своїх речей у квартирі не мають, претензій на житло не пред`являли та не пред`являють. У судовому засіданні, у якості була допитана [PERSON] , яка зазначила, що відповідачів не бачила близько 20 років. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, в п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved