Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 108003 від 21.04.2008р., відповідач [PERSON], 21.04.2008р. отримав кредит у розмірі 10000.00 грн., у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користуванням несанкціонованим овердрафтом. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 07.08.2015 року на загальну суму 4094.48 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили розірвати договір № 108003 від 21.04.2008р. та стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного Акціонерного Товариства Полтава - банк заборгованість за кредитним договором № 108003 від 21.04.2008р. в розмірі 4094.48 грн. та судовий збір - 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги уточнив в частині достягнення судових витрат за подачу оголошення в засобси масової інформації та їх підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами , що 21 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством „Полтава-банк та [PERSON] укладено договір № 108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки ПАТ «Полтава-банк». Пунктом 1.1. Договору передбачено, що на підставі Заяви-Анкети, що є невідємною частиною Договору, Клієнт доручає, а Банк відкриває Клієнту картковий рахунок №26257108003001 та видає кредитну картку строком на 1 рік. Відповідно п.1.2. на картку встановлюється відкличний кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн. 00 коп., в тому числі готівковий ліміт згідно тарифів Банку. Згідно пункту 1.3 Договору процентна ставка за користування кредитним лімітом встановлена в розмірі 2,5% щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Пунктом 1.4 Договору визначено, що тариф за зняття готівки на банкоматах та в пунктах видачі готівки ПАТ Полтава-банк складає 1% від суми зняття та списується з картрахунку Клієнта в момент проведення операції, оплата товарів та послуг на будь-чиїх терміналах - безкоштовне. Пунктом 1.5. Договору Банком встановлено мінімальне обовязкове погашення в розмірі 7 % від заборгованості на кінець попереднього місяця. Згідно пункту 3.4 Договору № 108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ «Полтава-банк» від 21.04.2008 року Клієнт зобовязаний здійснювати погашення обовязкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.6 Договору передбачено, що при виникненні заборгованості по картковому рахунку Банк має право звернутись до суду. Згідно пункту 6.17 Договору: «При виникненні недозволеного кредиту (овердрафту), Банк додатково до нарахованих відсотків за користування кредитом, нараховує відсотки за користування недозволеним кредитом (овердрафтом) на суму виниклого недозволеного кредиту (овердрафту) з дати його виникнення по день погашення». Пунктом 7.3. Договору визначено, що Договір вважається продовжений на наступний строк, якщо Клієнт не повідомив про бажання розірвати (припинити) договір за 20 календарних днів до дня закінчення строку дії Картки, що відповідно п.7.1 вказаний на лицьовій стороні кредитної картки. Відповідно п.10.1 Договору спори в рамках цього договору вирішуються у відповідності з чинним законодавством України. Враховуючи заначене, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ «Полтава - банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. Також встановлено, що 21.04.2008 року між ПАТ Полтава-банк, [PERSON] та [PERSON] в забезпечення своєчасного та повного повернення кредиту, - позичальником [PERSON] було укладено договір поруки №108003, згідно якого [PERSON] зобовязався при невиконанні Позичальником [PERSON] своїх зобовязань перед ПАТ Полтава-банк в терміни та на умовах, визначених договором №108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ «Полтава-банк» від 21.04.2008 року, погасити: -кредитну заборгованість в розмірі 10 000 грн. 00 коп.; -нараховані відсотки за користування кредитом (овердрафтом) з розрахунку 30% (тридцять) процентів річних. Відповідно до п.1.2 Договору Поруки №108003 від 21.04.2008 року Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по зобовязанням Позичальника [PERSON], які виникають з умов договору №108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ «Полтава-банк» від 21.04.2008 року у повному обсязі цих зобовязань. Згідно п.2.1 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником своїх зобовязань перед Кредитором по договору №108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ «Полтава-банк» від 21.04.2008 року в частині погашення використаних Позичальником коштів в межах кредитного ліміту, визначених п.1.2 Договору, Кредитор має право вимагати від Поручителя погашення в повному обсязі зобовязань Позичальника. Пунктом 3.1. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобовязань по Кредитному договору, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви. Також встановлено, що 06.05.2011р. відповідач [PERSON] останній раз отримував кредитну картку якою користувався до 03.03.2014 року, коли відбулось поповнення карткового рахунку в сумі 400 грн. 00 коп. Позивачем 14.10.2014 року та 05.11.2014 року з метою досудового врегулювання спору було направлено вимогу відповідачеві про усунення порушень зобовязань по кредитному договору в якій визначено умови погашення заборгованості без подачі позовної заяви в суд, але до даного часу кошти за кредитом не сплачено, а тому суд вважає, що вимога кредитора залишена позичальником поза увагою. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В звязку з не виконанням зобовязань за договором № 108003 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від ПАТ «Полтава-банк» від 21.04.2008 року, відповідач [PERSON], станом на 07.08.2015р. має заборгованість на загальну суму 4 094 грн. 48 коп., з яких: тіло кредиту - 3 507 грн. 62 коп.; відсотки за користування кредитом - 586 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 20 - 34). Отже, суд вважає, що 03.03.2014р. відповідач частково погасивши заборгованість за кредитом в сумі 400 грн. 00 коп., вчинив дії, що свідчать про визнання свого Боргу, а тому перебіг позовної давності відповідно ч. 1 ст.264 Цивільного Кодексу України перервано. Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Отже, судом встановлено факт того, що [PERSON] порушив зобов'язання, і це призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 Цивільного кодексу України. Згідно ст.651 Цивільного кодексу України: „Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Невиконання Позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням даного договору, адже ПАТ „Полтава-банк не отримав відсотки, на які розраховував згідно умов кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідачів солідарного повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку та розірвання договору посилаючись на кредитний договір та чинне законодавство України, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. В частині позовних вимог, що стосуються солідарного стягнення судового збору з відповідачів на користь позивача, - слід відмовити, так як законодавством України не передбаченого солідарного стягнення судового збору. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів порівну. На підставі викладеного,

Outcome: partial