Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що між відповідачем та ПАТ «Платинум банк» 10.02.2014 укладено договір відповідно до якого [PERSON] отримала кредит 16284 грн. В подальшому між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК Бізнес Фінанс» укладено договір за яким відступлено право вимоги до [PERSON] Позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 24202,23 грн., з яких 15905,84 грн. основна сума боргу, 2956,82 грн. заборгованість за процентами і комісією, 5339,57 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості і таку заборгованість позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву у якій зазначила, що визнає позовні вимоги в частині стягнення боргу по тілу кредиту та відсотках, просить справу розглядати за її відсутності, при цьому застосувати строки позовної давності щодо вимог про стягнення пені. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.02.2014 на підставі заяви [PERSON] між нею та ПАТ «Платинум банк» було укладено кредитний договір зі страхуванням життя, відповідно до умов якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит 16284 грн., з кінцевою датою повернення 06.05.2017, на умовах сплати комісії 309 грн. та 12% річних; повернення кредиту мало здійснюватись щомісячними платежами і у разі прострочення сплати кредиту чи відсотків, розділом 5 договору передбачена пеня 0,3% від не сплаченої суми кредиту чи відсотків (а.с. 4, 5-6). Меморіальний ордер та виписка по рахунку свідчать про виконання умов договору банком, а також про те, що [PERSON] користувалася кредитними коштами і частково виконувала умови договору щодо повернення кредиту і сплати відсотків (а.с. 9, 10-11). Разом з тим, розрахунок заборгованості підтверджує, що зобовязання позичальником виконане не належним чином, в результаті чого станом на 20.07.2015 утворилась заборгованість у розмірі 24202,23 грн., з яких 15905,84 грн. основна сума боргу, 2956,82 грн. заборгованість за процентами і комісією, 5339,57 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. (а.с. 12). Відповідачка повідомлялась про стан заборгованості на 21.07.2015 (а.с.14). 21.07.2015 між позивачем та ПАТ «Платинум банк» укладено договір факторингу, згідно якого банк відступив право вимоги заборгованості до боржника [PERSON], на загальну суму 24202,23 грн., - позивачеві (а.с. 16-18, 15). [PERSON] повідомлена про відступлення права вимоги (а.с. 13). Отже, [PERSON] має заборгованість по кредитному договору від 10.02.2014, право вимоги якої належить позивачеві. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Тому заборгованість по кредитному договору може бути стягнута з [PERSON] Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним. За вказаних вище обставин суд приходить до висновку про можливість стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 10.02.2014 в сумі 18862,66 грн., з яких 15905,84 грн. основна сума боргу, 2956,82 грн. заборгованість за процентами і комісією. Вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідач надала письмову заяву про застосування строків позовної давності у цій частині вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:про стягнення неустойки (штрафу, пені). Заборгованість по договору, в тому числі і по пені, нарахована станом на 21.07.2015; позивач звернувся до суду з позовом 22.11.2016; відомості про переривання строку позовної давності в період з 21.07.2015 по день винесення рішення в матеріалах справи відсутні. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення пені. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково 77,94%, з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1074,01 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 512, 514, 629, 610, 612, 625, 1077, 1082 ЦК України,

Outcome: partial