Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 0SO-0012945 від 14.03.2013 року в сумі 83,40 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 09.11.2016 року за курсом НБУ становить 2131,98 грн., а також просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 14.03.2013 року відповідач приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви- анкети № 0SО-0012945-Ф/13-HRV. Відповідно до умов вказаного договору, Банк відкриває клієнту картрахунок, номер та валюта якого вказана у підписаній відповідачем заяві на приєднання , здійснює видачу клієнту платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки за дебетно- кредитною схемою. Крім того, Банк зобов'язався надати відповідачу комплекс послуг, визначений цим договором, а відповідач в свою чергу зобов'язалась здійснювати оплату за надані банком послуги та виконувати інші зобов'язання відповідно до цього договору. Підписавши вказаний договір, відповідач погодилась: - із здійсненням банком перерахунку суми операцій, що здійснена у валюті відмінній у валюті картрахунку , у валюті картрахунку за курсом , який визначається як поточний курс купівлі ( продажу) валюти, встановлений банком за результатами торгів на міжбанківському валютному ринку на дату списання коштів; - із тим, що при здійснені перерахунку суми операції у валюту картрахунку по видаткових клієнтських операціях може відрізнятись на день проведення операції та на день списання коштів з картрахунку клієнта, та із тим, що в результаті виникнення курсових різниць при перерахунку суми операції у валюту картрахунку у клієнта може виникнути заборгованість перед банком , яка підлягає погашенню в повному обсязі. Отже, Банк свої зобов'язання за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб виконав та надав відповідачу платіжну картку, а відповідач взяв на себе зобов'язання використовувати картковий рахунок та платіжну картку відповідно до умов цього договору, правил платіжної системи та чинного законодавства України. Однак, відповідач не виконала належним чином умови договору, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 83, 40 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 09.11.2016 року становить 2131,98 грн. Посилаючись на вказані обставини , позивач просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовної заяви та додатково пояснив, що крім укладеного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між сторонами по справі також були укладені депозитні договори, по закінченню яких , відповідачу на картковий рахунок були зараховані відсотки в більшому розмірі ніж це було передбачено договорами депозиту. Отже, заборгованість відповідача перед Банком виникла внаслідок зміни курсової різниці, оскільки суми депозитного вкладу були здійснені в іноземній валюті. Відповідачем по справі до суду були надані заперечення проти позову, в яких вона зазначила, що вона не укладала з позивачем кредитних договорів та відповідно до цього кредитних коштів від позивача не отримувала . Однак,14.03.2013 року між нею та позивачем були укладені депозитні договори, відповідно яких відповідач надала Банку визначені в них суми коштів в доларах США та Євро зі сплатою їй процентів на визначений в договорах строк. Після закінчення такого строку в касі Банку їй було повернуто грошові кошти за депозитними договорами по частинам, декількома платежами, оскільки це була умова Банку та проти чого відповідач заперечувала. Будь яких інших договорів, в тому числі кредитних відповідач з банком не укладала, у зв'язку з чим вважала, що у неї відсутні будь які зобов'язання перед позивачем. Однак, в судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що до теперішнього часу їй не було відомо, що виникла сума заборгованості є курсовою різницею отриманих нею відсотків, які були повернені їй за депозитними договорами, оскільки розрахунок належних їй відсотків за вказаними договорами вона не здійснювала, а отже їй не було відомо, що сума відсотків , яка була їй видана за депозитом , є більшою ніж це було передбачено депозитними договорами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2013 року відповідач приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви- анкети № 030-0012945-Ф/13-HRV. ( а.с.5) Відповідно до умов вказаного договору, Банк відкрив відповідачу картрахунок, номер та валюта якого вказана у підписаній відповідачем заяві на приєднання, здійснив видачу платіжної картки № [NUMBER] . Крім того, Банк зобов'язався надати відповідачу комплекс послуг, визначений цим договором, а відповідач в свою чергу зобов'язалась здійснювати оплату за надані банком послуги та виконувати інші зобов'язання відповідно до цього договору. Також, підписавши вказаний договір, відповідач погодилась: - із здійсненням банком перерахунку суми операцій, що здійснена у валюті відмінній у валюті картрахунку , у валюті картрахунку за курсом , який визначається як поточний курс купівлі ( продажу) валюти, встановлений банком за результатами торгів на міжбанківському валютному ринку на дату списання коштів; - із тим, що при здійснені перерахунку суми операції у валюту картрахунку по видаткових клієнтських операціях може відрізнятись на день проведення операції та на день списання коштів з картрахунку клієнта, та із тим, що в результаті виникнення курсових різниць при перерахунку суми операції у валюту картрахунку у клієнта може виникнути заборгованість перед банком , яка підлягає погашенню в повному обсязі. Крім того, 14.03.2013 року між позивачем та [PERSON] були укладені депозитні договори: № 004/03/13/0276 ( а.с.52) та № 005/03/13/0276 ( а.с.53) Відповідно до умов депозитного договору № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року , відповідач є вкладником та тимчасово розмістила на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 2400,00 доларів США на строк 186 календарних днів до 16.09.2013 року, зі сплатою Банком процентів 6,5 % річних за вказаний строк. Відповідно до умов депозитного договору № 005/03/13/0276 від 14.03.2013 року, відповідач є вкладником та тимчасово розмістила на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 400,00 Євро на строк 186 календарних днів до 16.09.2013 року, зі сплатою Банком процентів 6,00 % річних за вказаний строк. Крім того, п.п.3 п.1 вищевказаних договорів встановлено, що сторони домовились , якщо у випадку не витребування Вкладником свого депозиту , не раніше сьомого банківського дня та не пізніше другого банківського дня до закінчення строку зберігання коштів, вважати цей договір щоразу продовженим на визначений в договорі строк . Розмір процентної ставки на продовжений строк зберігання коштів встановлюється з першого дня продовженого строку зберігання коштів. Процентна ставка встановлюється на рівні діючої процентної ставки у Банку у перший день продовженого строку зберігання коштів, для відповідного виду депозитного вкладу та строку. В березні 2014 року відповідач отримала від Банку кошти, які знаходились на депозитних рахунках за умовами вищевказаних договорів, з урахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується наданими суду квитанціями. ( а.с.56-58) Крім того, з вказаних квитанцій вбачається, що повернення відповідачу коштів в іноземній валюті - долари США, тобто за депозитним договором № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року, були здійснені двома платежами, а саме: за однією квитанцією - в розмірі 1450 доларів США ( а.с. 57) та по другій квитанції в розмірі 1170,95 доларів США. ( а.с.58) Враховуючи дату отримання відповідачем коштів за депозитними вкладами - березень 2014 року, слід вважати, що строк дії договорів , був продовжений на 186 календарних днів. В судовому засіданні сторони по справі у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнали обставину, яка не підлягає доказуванню, а саме , що повернення коштів за депозитним договором № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року було здійснено, шляхом переведення коштів на картковий рахунок відповідача № [NUMBER], який був відкритий в АБ « Укргазбанк» відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 0SО-0012945-Ф/13-HRV від 14.03.2013 року. Отже, за депозитним договором № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року, відповідач отримала від Банку з урахуванням відсотків - 2620,96 доларів США, з яких : 2400,00 доларів США сума депозитного вкладу, а 220, 95 доларів США - розмір нарахованих відсотків. Однак, враховуючи умови депозитного договору № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року, депозитний вклад, який був здійснений в іноземній валюті - доларах США та виходячи із розміру процентної ставки в розмірі 6,50% річних, відповідач повинна була отримати від Банку розмір відсотків за депозитним вкладом в сумі 177,45 доларів США замість отриманих -220, 95 доларів США, отже різниця становить 43,5 доларів США. Таким чином, оскільки повернення коштів за депозитним договором № 004/03/13/0276 від 14.03.2013 року було здійснено, шляхом переведення коштів на картковий рахунок відповідача та з нього було отримано більшу суму коштів ніж це передбачено умовами договору, у відповідача виникла заборгованість перед Банком в розмірі 43,5 доларів США. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, на виниклу суму заборгованості були нараховані відсотки за користування коштами, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 83, 40 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом 09.11.2016 року за курсом НБУ становить 2131,98 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості з відповідача, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved