Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 02.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно п.1.1.7.11 договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6, п.2.1.1.7.6 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п.2.1.1.12.10 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав повністю, однак [PERSON] свої зобовязання порушив, внаслідок чого станом на 17.12.2017 року в нього виникла заборгованість в сумі 11564 гривні 18 копійок. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.06.2011 року в розмірі 11564,18 гривень та судовий збір в розмірі 1762 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В строк встановлений судом відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 02.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] отрима кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6, п.2.1.1.7.6 Договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п.2.1.1.12.10 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 02.06.2011 року, станом на 17.12.2017 року [PERSON] має заборгованість в сумі 11564,18 грн., що складається з: тіло кредиту 2647,95 грн.; відсотки за користування кредитом 1755,61 грн.; пеня 6133,75 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 526,87 грн. Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений, хоча останній мав таку можливість. Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатив заборгованість в розмірі 11564,18 гривень, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача разом із сумою судового збору в розмірі 1762 гривні. На підставі ст.ст.526, 530, 599, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12,13, 81, 133,141, 265, 280-289 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved