Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 03.11.2018 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №2197 . Однак, спільне життя з відповідачкою не склалося. В результаті тривалих конфліктів втрачено почуття поваги та любові один до одного, відсутнє почуття довіри. Посилаючись на норми матеріального права, просить суд, шлюб між ним та відповідачкою розірвати . У судове засідання позивач не з`явився. Надав суду заяву , у якій стверджує , що позовні вимоги підтримує та просить задовільнити позов. У судове засідання відповідачка не з`явилася. Від неї до суду також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність її учасників. Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін , суд приходить до наступного висновку: Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено , що 03.11.2018 року між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб (а/с.4). Матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони підтримують між собою подружні стосунки . Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При таких обставинах, суд вважає, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved