Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2018 року, укладеного між [PERSON] та ним, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М. Відповідно до абз.2 п. 3.1 продавець зобов`язався зняти себе та всіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку для безперешкодного користування покупцем квартирою до 05.11.2018 року. Проте до теперішнього часу за даною адресою перебувають на реєстраційному обліку колишній власник квартири [PERSON] та її син [PERSON] .. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2018 року, укладеного між [PERSON] та ним, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки ПП «Жилсервіс» від 18.12.2018 року №458 в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~абз.2\~п.\~3.1\~продавець зобов`язався\~зняти себе\~та всіх\~зареєстрованих осіб\~з реєстраційного\~обліку для\~безперешкодного користування\~покупцем квартирою\~до 05.11.2018\~року. Проте станом на 18.12.2018 року відповідачі не зняті з реєстраційного обліку, вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку ігнорують, що в свою чергу позбавляє позивача права вільно користуватися і розпоряджатися власним майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в будинку, оскільки між позивачем та відповідачами відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги в підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved