Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позов, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті 16.10.2005 р. її бабусі [PERSON], залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку № 12 по вул. Центральна в с. Лосятин, Васильківського району, Київської області, який складається з: житловий будинок «А» загальної площі 60,4 кв.м. із них житлової площі 39,3 кв.м. 1958 року побудови; «а» веранда; «Б» сарай 1958 року побудови; «В» сарай 1982 року побудови; «под. В» погріб 1982 року побудови; «Г» туалет 1982 року побудови; «К» криниця; відмостка; паркан, та земельної ділянки № 12 по вул. Центральна в с. Лосятин, Васильківського району, Київської області, загальною площею 0,34 га, яка складається з: земельної ділянки для ведення підсобного господарства площею 0,16 га та обслуговування житлового будинку площею 0,18 га. Як зазначає позивач, вона звернулася у встановлений законом строк із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне майно після смерті [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність.. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.ст. 1217, 1218 ЦК України). За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Силу положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину\~судовому розглядові\~не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом достовірно встановлено, що як вбачається із свідоцтва про право власності від 02.08.1990 р., виданого на підставі рішення Васильківської районної ради народних депутатів від 19.06.1990 р. власником житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Леніна, 14 (12), є громадянка [PERSON], що також підтверджується технічним паспортом на вищезазначений житловий будинок. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КВ 5475 від 15.11.1996 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,34 га в в с. Лосятин для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, виданого на підставі Рішення №5 виконкому Лосятинської сільської ради від 30.09.1996 р. 08.09.2004 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №25, відповідно до якого [PERSON] , проживаюча за адресою: [INFO], все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось, і все те, що буде належати їй на день смерті, заповідала своїй онучці [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-ОК №035458, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, [PERSON] померла 16.10.2005 р. Постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне майно після смерті [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету Лосятинської сільської ради від 12.07.2017 р., [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована по день смерті за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Центральна (був. Леніна), 12. Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спадкодавцю [PERSON] спірної земельної ділянки та житлового будинку, а також, що позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved