Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за договором, відсотків за користування коштами, пені за користування коштами, заборгованості за простроченими відсотками, посилаючись на такі обставини. 23 жовтня 2013 року сторони уклали кредитний договір №500918380, за умовами якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 26100,0 гривень на строк користування кредитними коштами до 24 жовтня 2016 року включно зі сплатою 11,99 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобовязався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. У звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 18 грудня 2015 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором №500918380 від 23 жовтня 2013 року у розмірі 36290,56 гривень, з яких: - за кредитом 21223,66 гривень; - по відсотках 3958,11 гривень; - по комісії 8708,79 гривень; - штраф 2400,0 гривень. На підставі цього позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати на розгляд справи. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, не заперечував про заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень представника позивача, представлених письмових доказів. 23 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500918380, за умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 26100,0 гривень на строк користування кредитними коштами до 24 жовтня 2016 року включно зі сплатою 11,99 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобовязався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором, додатком до договору №1 та графіком погашення кредиту. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. У звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 18 грудня 2015 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором №500918380 від 23 жовтня 2013 року у розмірі 36290,56 гривень, з яких: - за кредитом 21223,66 гривень; - по відсотках 3958,11 гривень; - по комісії 8708,79 гривень; - штраф 2400,0 гривень. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,0 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved