Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить визнати за ним [PERSON] право на земельну частку (пай) вартістю 219665,38 грн. в розмірі 8,84 в умовних кадастрових гектарах, рівному для всіх членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Чапаєва Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, починаючи з 1989 року, був членом колишнього колгоспу імені Чапаєва Новопсковського району Луганської області. У 1995 році колгосп було перетворено в КСП імені Чапаєва та проведено паювання земель між його членами. 30.03.1995Новопсковською районною радою народних депутатів КСП імені Чапаєва був виданий Державний акт на право колективної власності на землю [NUMBER] та надано дозвіл членам колгоспу на виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) площею 8,84 умовних кадастрових гектарів вартістю 219665,38 грн. Рішенням загальних зборів членів КСП імені Чапаєва він був внесений до списку осіб - членів даного КСП, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) за №535. Коли у серпні 2015 року він звернувся до Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, йому стало відомо, що на дату видачі зазначеного Державного акту на право колективної власності на землю він був членом КСП та був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Тобто його право на земельну частку (пай) виникло з моменту включення його до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, але з невідомих причин він до теперішнього часу не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) та позбавлений такого права і змушений звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що строк позовної давності ним не порушений, оскільки згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 27.08.2014 (справа №6-12823св14) право особи на земельну частку пай є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком давності. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача Новопсковської селищної ради Луганської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, рішення просив винести на розсуд суду. Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вважає, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки Новопсковської РДА Луганської області не розпоряджається землями державної власності сільгосппризначення (землями резервного фонду та землями запасу). З позовними вимогами відповідач не згоден, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про пропущення свого права або про особу, яка його порушила. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. На думку відповідача, позивачем пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, до судового засідання не з'явився, надав до суду пояснення, в яких просить розглянути справу без його участі, відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що [PERSON] дійсно внесений у списки за №535, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 30.03.1995 по КСП імені Чапаєва. За інформацією відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області згідно записів Книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП імені Чапаєва та технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП ім. Чапаєва Новопсковського району Луганської області [PERSON], відсутній, отже право на земельну частку (пай) не реалізував. Позивачем не надано доказів щодо поважних, обґрунтованих та доведених належним чином підстав, через які пропущено строк позовної давності або вжиття ним дій та заходів про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 27.08.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивач з 13.06.1989 по 28.10.1994 був членом колгоспу імені Чапаєва Новопсковського району Луганської області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника [NUMBER], заповненою 14.06.1989 колгоспом імені Чапаєва Новопсковського району Луганської області (а.с. 9-10), а також архівною довідкою №05-15/831, виданою 16.09.2015 Новопсковською районною комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Новопсковського району» (а.с.12). [PERSON] внесений в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], виданого Новопсковською районною радою народних депутатів від 30 березня 1995 року по КСП імені Чапаєва за №535. Розмір земельної частки (паю) складає 8,84 умовних кадастрових гектарів, а вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2017 становить 219665,38 грн, що підтверджується довідкою №1090/109-17 Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, виданою 27.09.2017 (а.с. 11) та Державним актом на право колективної власності на землю [NUMBER] від 30.03.1995 по КСП імені Чапаєва с. Донцівка Новопсковського району Луганської області та додатком №1 до нього (а.с.34-48). Отже, судом встановлено, що на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ №310000006 позивач був внесений в списки, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю. Статтею 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Як вбачається із абз. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооператива, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємств, кооперативу, товариства є рівними. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка є членом КСП, не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу. Згідно п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» створюється резервний фонд з якого земельна частка (пай) можуть бути надані тим громадянам, які безпідставно (помилково) не були включені в список-додаток до державного акта на право колективної власності і на час його видачі були членами зазначеного підприємства. Таким чином, право на земельну частку (пай) набувається за наявності таких обставин: - особа є членом КСП; - КСП отримало державний акт на право колективної власності на землю; - особу внесено до списку осіб, що додається до нього. Судом встановлено, що на день видачі Державного акту на право колективної власності на землюсерії [NUMBER], виданого Новопсковською районною радою народних депутатів 30 березня 1995 року по КСП імені Чапаєва [PERSON] не був членом КСП імені Чапаєва, так як 28.10.1994 він був звільнений за власним бажанням. Представник відповідача Новопсковської районної державної адміністрації Новопсковського району Луганської області заявив про застосування строку позовної давності у даній справі. Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР в редакції 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР в редакції 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що з наданих до суду документів вбачається, що [PERSON] належних доказів, які перешкоджали йому звернутися з позовом до суду протягом більш ніж 20 років не надано. Посилання позивача про те, що про порушення свого права на отримання земельного паю він вперше дізнався у серпні 2015 року, суд не приймає до уваги у зв'язку з наступним. Державний акт [NUMBER] на право колективної власності на землю по колгоспу імені Чапаєва було видано 30.03.1995, саме тоді позивач [PERSON] повинен був або міг дізнатися про порушення свого права на отримання земельного паю. Відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в редакції 2004 року правила ЦК України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред'явлення яких установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, вислухавши сторони, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed