Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у березні 2019 року під час реєстрації права власності на нерухоме майно у Бородянському ЦНАП з`ясувалося, що на належний йому /позивачу/ житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за постановою відділу державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області від 27 січня 2015 року накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 46540234 від 23 січня 2015 року, відкритого з приводу примусового виконання виконавчого листа № 360/2273/14-ц/998/14 від 16 січня 2015 року, виданого Бородянським районним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 22849,58 грн. На підставі вказаної постанови про арешт всього майна боржника [PERSON] державним реєстратором Дубіною Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 19544823 від 23 лютого 2015 року та внесено запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження за № 8826073 від 23 лютого 2015 року. Оскільки [PERSON] є його /позивача/ невісткою і зазначений будинок їй ніколи не належав, до того ж вона навіть не зареєстрована у цьому будинку, даний будинок належить йому / [PERSON] / на підставі акту передачі, затвердженого рішенням виконкому Новозаліської сільської ради народних депутатів від 14 лютого 1995 року за № 6, і відповідно арешт на цей будинок було накладено помилково так як даний предмет обтяження не має жодного відношення до майна боржника у вказаному виконавчому провадженні, зняти арешт з будинку у позасудовому порядку Бородянський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області не має змоги, бо виконавче провадження завершено та знищено, а тому просив зняти арешт із зазначеного будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідачі - Бородянський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Відділ державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес Бородянської районної державної адміністрації Київської області своїх представників в судове засідання не направили, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту передачі КСП «Дружба» від 14 лютого 1995 року, затвердженого рішенням виконкому Новозаліської сільської ради народних депутатів від 14 лютого 1995 року № 6 (а.с.12-15). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 липня 2019 року, за постановою ВДВС Бородянського РУЮ від 27 січня 2015 року накладено арешт на вказаний будинок як на майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні № 46540234 (а.с.17). З витягу з ВП-спецрозділу від 20 березня 2019 року вбачається, що вказане виконавче провадження було відкрито з приводу примусового виконання виконавчого листа від 16 січня 2015 року № 360/2273/14-ц/998/14, виданого Бородянським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 22849,58 грн. За постановою державного виконавця Дацько О.Л. від 24 червня 2015 року вказаний виконавчий лист на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) був повернутий стягувачу. На даний час виконавче провадження завершено /а.с.16/. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи викладене, оскільки виконавче провадження щодо виконання зазначеного виконавчого документу, за яким боржником є [PERSON] , завершено, згідно постанови державного виконавця від 27 січня 2015 року предметом обтяження мало бути все майно останньої, однак арешт було накладено на будинок, який є власністю позивача, то суд вважає, що такий арешт є безпідставним і порушує права [PERSON] , як власника обтяженого будинку, а тому, задовольняючи позовні вимоги, вбачає необхідним звільнити з-під арешту, накладеного за постановою відділу державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області від 27 січня 2015 року, житловий будинок [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] .

Outcome: approved