Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дитину, [PERSON], [INFO] і рішенням Білозерського районного суду від 25.06.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що на сьогоднішній час суттєво змінилось її матеріальне становище, оскільки позивач з донькою проживають в орендованому приміщенні, позивач постійно несе витрати по утриманню будинку, донька навчається в школі та на її навчання необхідні додаткові витрати по придбанню шкільної літератури та по сплаті коштів до фондів школи, у зв'язку з чим просила суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 25.06.2013 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. В судове засідання з'явилася представник відповідача, яка позов не визнала, проти його задоволення заперечувала та надала суду заперечення від імені відповідача, в яких відповідач, висловився проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження суттєвої зміни її матеріального становища, при цьому зазначив, що він не має регулярного доходу та добровільно оплачує навчання у технікумі їх спільної старшої доньки. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 25.06.2013 року по справі № 648/2085/13-ц, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження своїх доводів, позивачем було надано довідку №55 від 05.03.2014 року виданої Правдинською ЗОШ, згідно якої [PERSON] навчається у 7 класі Правдинської ЗОШ, довідка №150 від 05.03.2014 року видана Правдинською сільською радою, за якою [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та надано копії квитанції по сплаті нею послуг за газо- та електропостачання. На підтвердження заперечень проти позову, відповідачем було надано державний акт на право власності на землю, згідно якого у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 4,9950 га на території Правдинської сільської ради та копії квитанції по сплаті витрат по навчанню [PERSON]. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.04.2014 року, наданого ВДВС Білозерського РУЮ та квитанцій по сплаті аліментів, [PERSON] в період часу з 05.06.2013 року по 31.03.2014 року було нараховано до сплати аліменти за рішенням суду від 25.06.2013 року у розмірі 4476 грн. 31 коп., з яких він оплатив 4175 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішення суду аоб домовленістю між батьками, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбаченого Кодексом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні не було надано доказів того, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів має місце суттєве погіршення матеріального стану позивача чи наявні інші обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а отже позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed