Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані три особи, серед яких й [PERSON], який з 27.05.2009 року був зареєстрований та з моменту реєстрації і до цього часу відповідач в квартиру не поселявся, речі свої не завозив та не проживав, його місце проживання йому невідомо. При цьому вкаузє, що через його реєстрацію він обмежений в праві розпорядитися квартирою на свій розсуд. Позивач через канцелярію подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на нерухоме майно від 25.06.2007 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4). Відповідно до довідки про склад сім'ї № 82 від 03.12.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], який є власником, [PERSON] - дружина власника, та [PERSON] (а.с. 6). Згідно акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS], ніколи не поселявся, не проживав на теперішній час, його речей в квартирі немає. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таким чином, відповідач [PERSON] не мешкає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS], а тому в силу формальної його реєстрації у спірній квартирі, яка належить на праві власності позивачу, відповідач порушує право останнього на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved