Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення боргу в якому вказує,що 20.02.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір займу відповідно до якого відповідач взяла у нього в борг 16000 гривен та зобов»язалася повернути борг за першою вимогою,що підтвердила розпискою. 10.04.2015 року він направив відповідачу вимогу повернути боргу в строк до 19.04.2015 року . 21.04.2015 року відповідач отримала вимогу про повернення грошових коштів,але не повернула їх. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 16000 грн. та судовий збір . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав,надав аналогічні пояснення по суті позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона працювала у позивача продавцем,виникла недостача і вона, під примусом позивача, написала боргову розписку ,але не підписала її .У компетентні органи з приводу дій позивача вона не зверталась. Заслухавши сторони ,дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України ,за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти ,або інші речі ,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками.Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян .На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.1049 ЦК України ,позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимог про це,якщо інше не встановлено договором . Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на докази. У судовому засіданні позивач представив розписку від 20.02.2015 року (а.с.27) відповідно до якої відповідач взяла в борг у позивача 16000 гривен і зобов»язалася повернути їх в повному обсязі за першою вимогою. Позивач10.04.2015 року направив відповідачу вимогу про сплату боргу до19.04.2015 року (а.с.4),яка була отримана відповідачем 21.04.2015 року (а.с.28) ,що не осопорювалось відповідачем в судовому засіданні. Таким чином ,обов»язок по передачі грошей позивач виконав, що підтверджено наданою до справи розпискою. Відповідно до правових позицій,викладених в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року,які мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норма права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України , письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речОтже ,доводи відповідача про те,що вона не отримувала від позивача зазначені грошові кошти свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Крім того,вони спростовуються розпискою,яка написана власноруч відповідачем. Суд вважає необхідним зазначити ,що в порядку виконання принципу повного та всебічного зясування обставин у справі ,відповідачу в судовому засіданні було розяснено її право на заявлення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на предмет доказування факту виконання підпису на розписці іншою особою.Відповідач відмовилася від заявлення такого клопотання. Суд не бере до уваги пояснення відповідача про те,що вона працювала у позивача оскільки це не підтверджується її трудовою книжкою(а.с. 29 зв.) Отже ,в судовому засіданні були встановлені та підтверджені наступні факти та відповідні їм правовідносини,а саме: між позивачем та відповідачем дійсно відбувся договір позики на підтвердження якого відповідач надала позивачу розписку.Зобов»язання по поверненню боргу відповідач не виконала. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі . Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved