Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у розмірі 24825,66 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами не в повній мірі виконано обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим за період з 01.04.2015 року по 31.07.2019 року, з урахуванням здійсненої оплати за надані послуги, у них утворилась заборгованість на суму 24\~825,66 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 30.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15.09.2020 року, яке було відкладено на 06.10.2020 року через неявку сторін. 06.10.2020 судове засідання було відкладено на 26.10.2020 через першу неявку відповідачів у справі. 26.10.2020 судове засідання відкладено на 30.11.2020 за клопотанням відповідача. Учасники справи в судове засідання, призначене на 30.11.2020 року, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій квитанцій про сплату заборгованості, в якій вона, до того ж, просить розглянути справу у її відсутність. Від інших відповідачів відзивів на позов, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. [PERSON] , [PERSON] з 16.02.1994 по теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією, яка надана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради у листах від 28.07.2020 № 01-71/10361, 01-71/10362 (а.с. 23,24). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власниками квартири за адресою: [ADDRESS] на праві 1/3 частки спільної часткової власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8-10). Згідно довідки про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] оформлений на [PERSON] . За вказаною адресою станом на час утворення заборгованості зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та неповнолітня особа [PERSON] , 2003 року народження. За змістом ч. 3 ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за постачання теплової енергії, оскільки згідно зі ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами теплової енергії, призначеної для централізованого опалення житлових приміщень, що постачається Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідачі не виконали обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», щодо укладання договору з виконавцем послуг в особі Концерну «МТМ». У зв`язку з цим, надання послуги з централізованого опалення у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] здійснювалось позивачем по особовому рахунку № [NUMBER] за місцем їх проживання. Згідно із довідкою про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідачі мають заборгованість за надані їм послуги за період з 01.04.2015 по 31.07.2019 року у розмірі 24\~825,66 грн., особовий рахунок № [NUMBER] , яка утворилась внаслідок проведення оплат за надані послуги не в повному обсязі (а.с. 11). 30.11.2020 відповідач [PERSON] надала до матеріалів справи докази на підтвердження часткового погашення заборгованості. Так, згідно заяви-квитанції № 042259.01.100.20091 від 12.09.2020 по особовому рахунку № [NUMBER] сплачено 11\~046 грн. 60 коп. А згідно заяви-квитанції № 053801.01.070.20117 від 27.11.2020 5000 грн. 00 коп. (а.с. 49). Таким чином [PERSON] на час розгляду справи погашена сума у розмірі 16\~046 грн. 60 коп., а відтак станом на 30.11.2020 заборгованість відповідачів за період з 01.04.2015 по 31.07.2019 становить 8\~779 грн. 06 коп. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Як вбачається з положень ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. За таких обставин, відповідно до положень чинного законодавства, обов`язок щодо сплати комунальних послуг може бути покладено лише на повнолітніх споживачів цих послуг. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який є одним із відповідачів, є неповнолітньою особою і, відповідно до вимог закону на нього не може бути покладено обов`язок щодо сплати комунальних послуг, а тому в частині вимог позивача щодо стягнення солідарно боргу з відповідача [PERSON] слід відмовити. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, а відповідачами було доведено, що вони погасили частину боргу, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial