Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12.03.2020 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з подальшою зміною кредитного ліміту. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит та проценти за користування ним. Станом на 11 листопада 2020 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитом становила 37 822,75 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 29 883,55 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі - 29 883,55 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 7 939,20 грн. З цих підстав АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2020 року у розмірі 37 822,75 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання позивача в якому підтримують позовні вимоги, просить проводити розгляд справи за їх відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток та повідомлення на сайт суду. При цьому, на адресу суду повернувся конверт, який був направлений на адресу відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 12.03.2020 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що він приєднується до Умов та правил надання банковських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав: копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 12.03.2020 підписаної відповідачем; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 12.03.2020 станом на 11.11.2020; довідку про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видані платіжні картки на ім`я відповідача; виписку з відповідного карткового рахунку (а.с. 9-16). Крім того, з наданих матеріалів вбачається, що 12.03.2020 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки, у якій зазначено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; розмір процентної ставки за користування кредитом - 43,2%; 42,00% та 37,2% річних на місяць в залежності від суми кредитного ліміту, порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання, тощо. Таким чином, підписана [PERSON] довідка про умови кредитування містить усі істотні умови кредитного договору. Наведене свідчить, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, а 12.03.2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено саме кредитний договір. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримав картку № [NUMBER] , дата відкриття 12.03.2020, термін дії до 10/23. (а.с. 10). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з довідкою про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, кредитний ліміт за кредитною карткою змінювався декілька разів, а саме: з 12.03.2020 становив - 14 000,00 грн, з 14.03.2020 - 30 000,00 грн, з 21.05.2020 - 30 000,00 грн, з 01.06.2020 - 30 000,00 грн, з 12.06.2020 - 30 000,00 грн, з 23.06.2020 - 30 000,00 грн, та 01.07.2020 кредитний ліміт становить 0,00 грн (а.с. 11). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором від 12.03.2020 року станом на 11.11.2020 становить 37 822,75 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 29 883,55 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі - 29 883,55 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 7 939,20 грн. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що одна зі сторін чи обидві сторони зверталися з заявами про припинення дії кредитного договору. Отже, строк дії договору не припинився. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З аналізу норм ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Пунктом 1.2.7.3.11.13. Умов та правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 12.03.2020 року б/н шляхом пред`явлення позову до суду. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача, а саме стягненню заборгованості за договором про надання банківських послуг від 12.03.2020 року у розмірі 37 822,75 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 29 883,55 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі - 7 939,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved