Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини не склалися і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23 лютого 2010 року шлюб розірвано. На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 1 червня 2021 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи з 24 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 червня 2014 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] .. Від спільного подружнього життя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Тобто на утриманні позивача перебуває також малолітня донька [PERSON] . Крім того, батько позивача [PERSON] , [INFO] , проходить медичне лікування в зв`язку із онкологічним захворюванням, є пенсіонером, додаткові доходи у нього відсутні. Позивач є його єдиною дитиною, допомагає матеріально у проходженні лікування. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів, на користь відповідача на утримання\~ малолітньої доньки [PERSON] , з 1/4 частини зі всіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23 лютого 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). 17 червня 2014 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11), яка проживає із позивачем, що підтверджується довідкою Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №29 від 01.04.2021 про реєстрацію місця проживання (а.с.12). Згідно виписки із медичної карти від 27.07.2021 та доданих квитанцій, батько позивача [PERSON] хворіє (а.с.14,15). З довідки про доходи №108 від 09.08.2021 року вбачається, що [PERSON] проходить військову службу в Могилів-Подільському прикордонному загоні, загальна сума доходу за період з лютого 2021 року по липень 2021 року становить 85405 гривень 10 копійок (а.с.16). Згідно\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та ч. 7\~ст. 7 СК України\~визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 150,\~180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В частині 3\~статті 181 СК України\~зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім того, зменшення або збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду, є правом, а не обов`язком суду. У кожному конкретному випадку, суд вирішує вказане питання залежно від встановлених ним обставин справи, які свідчать про наявність значних змін у сімейному або матеріальному стані отримувача чи платника аліментів. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З вище зазначених норм вбачається, що встановлений розмір аліментів визначений для сплати аліментів на користь того з батьків, на утриманні якого перебуває відповідна кількість дітей. У разі, якщо діти, на утримання яких платник аліментів повинен сплачувати аліменти, є дітьми від різних шлюбів чи стягувачами аліментів є різні особи, дана норма щодо розміру аліментів застосовується по відношенню до кожної дитини / дітей окремо. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні подані докази суд приходить до висновку, що обставини у справі, в їх сукупності, не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . При цьому, позивачем не надано достатніх доказів того, що за період після стягнення аліментів його матеріальний стан та стан здоров`я значно погіршився, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Суд вважає, що стягувані з позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, є оптимальними та цей розмір не є завищеним при даних обставинах справи. Враховуючи те, що позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріального становища, стану здоров`я та не наведено інших причин, які могли б унеможливити виконання позивачем своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів у визначеному розмірі, не надано суду належних та допустимих доказів про те, що його спроможність матеріального забезпечення дитини настільки знизилася, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі, виходячи з пріоритету інтересів дитини та її потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed