Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що останній є його батьком. З 02.08.2010 року він розлучився з матір'ю та проживає окремо від них, він же повністю знаходиться на утриманні матері. З червня 2014 року він перебуває на військовій службі у Харківському університеті Повітряних Сил та навчається на першому курсі з терміном навчання до червня 2019 року. Батько добровільно матеріальної допомоги на його навчання не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, але постійного місця роботи не має. На його пропозицію про добровільну участь у його навчанні, батько відмовився. Тому він звернувся до суду і просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання чи до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він дійсно являється батьком позивача, але з ним не спілкується з моменту розірвання шлюбу з його матір'ю, оскільки останній на телефонні дзвінки не відповідає і до нього не приходить. На даний час за станом здоров'я він не може постійно працювати, тому має тимчасові заробітки, проживає один і на своєму утриманні нікого не має. На період навчання сина згоден платити допомогу в розмірі 200 грн. Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 199, ст.200 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, батьком якого є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З 02.08.2014 року [PERSON] є курсантом першого курсу Харківського університету Повітряних Сил, що стверджується довідкою від 23.02.2015 року, термін закінчення його навчання - червень 2019 року (а.с.9) та знаходиться на повному державному забезпеченні. Згідно зі ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх сина, дочку у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.182 СК України: стану здоров'я та матеріального стану стягувача та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, що відповідач не працює та не має постійного заробітку чи інших доходів, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні розміру стягуваних аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я відповідача та його матеріальний стан, те, що позивач знаходиться на повному державному забезпеченні, а також можливість надання утримання на час навчання позивача його матір'ю. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги всі обставини, які мають істотне значення, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved