Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом і просить суд визнати за ним, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок А-1 загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., погріб - Б, вбиральня - Л, літній душ - М, водоколонка - І, замощення - ІІ, огорожа №1-2, розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], про що Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №313, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] 14 листопада 2013 року з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений об'єкт нерухомості, позивач звернувся до Приватного Нотаріуса [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки на підставі наданих документів, право власності за померлою [PERSON] довести не можливо, а відповідно і можливість видати свідоцтво про право на спадщину відсутня. Окрім нього спадкоємцем першої черги є його сестра - [PERSON], [INFO], яка написала заяву про відмову у прийнятті спадщини. До спадкового майна належить будинок, який його мати придбала згідно договору купівлі-продажу від 14 вересня 1963 року, який було укладено в Третій криворізькій нотаріальній конторі. Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, залишається не приватизованою. 27 квітня 2010 року його мати подала заяву про оформлення та видачу державного акта про право власності на земельну ділянку. Того ж дня був підписаний акт обстеження та узгодження меж земельної ділянки. 25.02.2010 року було винесене рішення №3755 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, для подальшої передачі земельних ділянок у власність та додаток №7 до вище вказаного рішення. 15 лютого 1978 року була виписана домова книга, згідно якої він та його покійна матір зареєстровані в даному будинку. 08 серпня 2013 року позивачем був замовлений технічний паспорт на будинок. Під час проведення інвентаризації було виявлено, що за життя його мати самочинно збудувала: прибудова а1, літня кухня В, гараж З, сарай Г, сарай К. Вищевказані самочинно збудовані прибудови він зможу узаконити після отримання спадщини та приватизації земельної ділянки. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачем була замовлена оцінка вартості домоволодіння, яке належало [PERSON], вартість якого складає 78755 гривень 00 копійок. У зв'язку з тим, що він не можу реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті матері, він вимушений звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить проводити розгляд даної справи без участі представника ради. Представник третьої особи - Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та третьої особи [PERSON] заперечень до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №313 (а.с.9) і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Даний будинок його мати придбала згідно договору купівлі продажу від 14 вересня 1963 року, який було укладено в Третій криворізькій нотаріальній конторі (а.с.14-15) і 15 лютого 1978 року була виписана домова книга, згідно якої позивач та його покійна матір зареєстровані в даному будинку (а.а.с.18-21). Позивач є спадкоємцем за законом. Крім нього спадкоємцем першої черги є його сестра - [PERSON], [INFO], яка написала заяву про відмову у прийнятті спадщини (а.с.10,11). 14 листопада 2013 року з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений об'єкт нерухомості, позивач звернувся до Приватного Нотаріуса [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки на підставі наданих документів, право власності за померлою [PERSON] довести не можливо, в зв'язку з не проведенням останньою державної реєстрації договору, відповідно і можливість видати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса відсутня (а.с.13). Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, залишається не приватизованою. 27 квітня 2010 року мати позивача подала заяву про оформлення та видачу державного акта про право власності на земельну ділянку. Того ж дня був підписаний акт обстеження та узгодження меж земельної ділянки (а.с.16). 25.02.2010 року було винесене рішення №3755 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, для подальшої передачі земельних ділянок у власність (а.с.17) та додаток №7 до вище вказаного рішення. Проте оформити правовстановлюючі документи позивач та його мати не встигли. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved