Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом в інтересах [PERSON] до Черкаської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], які померли 01 червня 1983 року та 29 січня 2007 року відповідно. Після їх смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 30 по вул.Свободи у смт.Черкаське Словянського району. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки проживала з нею на момент смерті. Звернувшись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею був ненаданий правовстановлюючий документ на будинок на імя спадкодавця. Згідно паспорту на будівництво [PERSON] та [PERSON] виділено ділянку по вул.Свободи 30 в смт.Черкаське у безстрокове користування під будівництво житлового будинку та дозволено будівельні роботи на зазначеній ділянці згідно з проектом. Однак, збудований [PERSON] та [PERSON] будинок було знесено, а замість нього побудований новий житловий будинок, право власності на який у КП «БТІ» не зареєстровано. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], але за життя не оформила свої спадкові права. Посилаючись на те, що у [PERSON] відсутні підстави для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, в уточненій позовній заяві просив суд встановити факт постійного проживання однією сімєю [PERSON] з її матірю [PERSON] на момент її смерті 29 січня 2007 року та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 30 по вул.Свободи у смт.Черкаське Словянського району в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.04.2016 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач - Черкаська селищна рада була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте суду надано заяву про розгляд справи без участі представника, зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність сторін по справі. Вивчивши матеріали справи\~\~і дослідивши надані докази, суд у\~\~межах\~\~заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК\~\~України)\~\~встановив наступне. [PERSON] народилася 08 липня 1964 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014297342 від 12.08.2014 р. вбачається, що 22 січня 1983 р. у виконкомі Черкаської селищної ради Словянського району було складено актовий запис за № 3 про реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON], прізвище [PERSON] змінено на «Портняга» /а.с.5/. 29 квітня 1965 року було затверджено проект забудови земельної ділянки площею 1375 кв.м., виділеної рішенням виконкому Словянської районної ради депутатів № 118 від 29.04.1965 р. у безстрокове користування для будівництва житлового будинку, за адресою: вул.Свободи, 30, сел.Черкаське /а.с.7зв./. Відповідно до дозволу б/н на виконання робіт від 13.05.1965 р. на земельній ділянці № 30 по вул.Свободи у сел.Черкаське відділом комунального господарства виконавчого комітету Словянської районної ради депутатів [PERSON] дозволено проведення будівельних, санітарно-технічних та спеціальних робіт по будівництву одноповерхового цегляного одноквартирного трикімнатного житлового будинку у строк до 20 травня 1968 року /а.с.8/. Право власності [PERSON] на житловий будинок № 30 по вул.Свободи у сел.Черкаське Словянського району підтверджується свідоцтвом про право власності від 24 березня 1965 року. [PERSON] помер 01 червня 1983 року у віці 46 років /а.с.5/. Відповідно до положення ст.529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, дружина та батьки. У ч.1 ст.549 ЦК УРСР зазначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З домової книги будинку № 30 по вул.Свободи у сел.Черкаське вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у цьому домоволодінні з 25 серпня 1981 року /а.с.9-10/. Таким чином, [PERSON] дружина [PERSON] на момент його смерті була зареєстрована та фактично проживала з ним за однією адресою, тому як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті чоловіка. Положенням ч.2 ст.548 ЦК УРСР передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до довідки КП «БТІ» № 787-3/0.45/01 від 05.04.2016 р., житловий будинок № 30 по вул.Свободи в смт.Черкаське Словянського району, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.03.1965 р. знесений. Замість знесеного будинку на земельній ділянці побудовано новий житловий будинок, право власності на який чтаном на 01.01.2013 р. в КП «БТІ» не зареєстроване /а.с.11/. Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку № 30 «а» по вул.Свободи від 20.04.1988 р., у будинку 3 житлових кімнати площею 8,8 кв.м., 9,6 кв.м., 20.5 кв.м., а також веранда площею 6,2 кв.м., кладова площею 4,1 кв.м., кухня площею 12,8 кв.м., та тамбур площею 3,7 кв.м. Загальна житлова площа будинку складає 38,9 кв.м. /а.с.12/. [PERSON] померла 29 січня 2007 року у віці 68 років /а.с.5/. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є донька спадкодавця - позивач [PERSON], яка звернулася до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] судом не було встановлено. Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2016 р., [PERSON]в. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 30 по вул.Свободи у сел.Черкаське Словянського району, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок на імя спадкодавця та [PERSON] не прийнята спадщина згідно ст.1270 ЦК України /а.с.14/. Згідно з положенням ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з акту б/н від 11.04.2015 р., складеного комісією у складі депутата Черкаської селищної ради по виборчому округу № 10 [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], дійсно проживала у [INFO] з червня 2006 року зі своєю матірю [PERSON] до дня її смерті 29 січня 2017 року /а.с.15/. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки постійно проживала з нею на момент її смерті та не заявила про відмову від спадщини. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно розяснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на будинок на імя спадкодавця, і в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved