Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в сумі 22\~222 грн. 97 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/165639, умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] та позивач зобовязався в разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. В звязку з страховим відшкодуванням позивачем за механічні пошкодження автомобіля [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з участю відповідача, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.\~124\~та ч. 1 ст.\~130 КУпАП, відповідач зобовязаний відшкодувати в порядку регресу ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплачене страхове відшкодування у розмірі 22\~222 гривень 97 коп., які просить стягнути. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в п.3 позовної заяви просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.53,58). У судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 52, 57, 66). Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2014 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/165639, відповідно якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору\~05.09.2014 року до 04.09.2015 року (а.с.10). З довідки №64625432 про дорожньо-транспортну пригоду від 28.05.2015 року та заяви-повідомлення від 27.05.2015 року вбачається, що водій транспортного засобу марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] 24.05.2015 року о 13.15 год. рухаючись по вул. Горького, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON] та допустив з нам зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження, нанесено матеріальний збиток (а.с. 11,14). З постанов Біляївського районного суду Одеської області від 26.06.2015 року та 11.06.2015 року вбачається, що [PERSON] о 13.50 год 24.05.2015 року, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», державний номер Р2956ОІ в м.Біляївка на перехресті вулиць Київська-Горького знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння (а.с.13), також рухаючись по вул. Горького в напрямку вул. Київської виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу не надав перевагу у русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головні дорозі під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.ст.\~124,\~130\~КУпАП (а.с. 12) та постановами суду [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З висновків звіту №3702 з оцінки транспортного засобу від 11.07.2015 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 27867, 57 грн. (а.с.17-22). Відповідно до висновку експерта №5407 від 11.07.2015 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER] складає 36166 грн. (а.с.23-40). Згідно страхового акту №ОЦ/123/450/15/0259 від 06.11.2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода вважається страховим випадком та підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 22\~222,97 грн. [PERSON] ( а.с.41). З платіжного доручення №1567 від 06.11.2015 року вбачається, що ПРАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля [PERSON] у загальному розмірі 2222 грн. 97 коп. (а.с.42). Відповідно до пп.а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортноїпригодита захисту майнових інтересів страхувальників. На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 979\~ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі викладеного, сума сплаченого відшкодування підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved