Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 6185,94 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №012-03014-191212, відповідно якого позивачем відповідачу надано кредитні кошти у сумі 5000 грн., за умовах строковості, повернення та платності. Відповідач станом на 22.05.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у сумі 6185,94 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 19.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №012-03014-191212, відповідно умов якого позивач відповідачу надав кредит в розмірі 5000 грн., за умови сплати 10% річних, комісії в розмірі 4,65%від суми наданого кредиту, зі строком користування 364 дні. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №012-03014-191212 від 19.12.2012 року, перевіреного судом, заборгованість відповідача станом на 22.05.2014 року становить 6410 грн. 94 коп., яка складається з: -тіла кредиту у розмірі - 3469,46 грн.; -простроченого тіла кредиту 1131,86 грн.; - заборгованості за комісіями - 1584,62 грн.; - пені 225 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, більш того, матеріали справи не містять будь-яких письмових заперечень відповідача проти позову, у судових засіданнях відповідач присутній не був, своїх пояснень щодо спору не надавав, а отже не заперечив порушення ним умов кредитного договору, через що справу розглянуто судом на підставі наявних в матеріалах доказів позивача, у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інше. Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №012-03014-191212 від 19.12.2012 року станом на 22.05.2014 року, що становить 6185,94 грн., яка до цього часу не погашена, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в межах позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 6185,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved