Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.12.2013 року з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заочного рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 18.10.2010 року його було визнано батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], та на підставі рішення було внесено зміни в актовий запис про народження останнього. На підставі рішення суду від 31.10.2012 року з нього стягнуті аліменти на утримання цієї дитини. В жовтні 2013 року йому стало відомо про існування зазначених вище рішень місцевого суду. Ухвалою суду від 12.11.2013 року заочне рішення від 18.10.2010 року про встановлення його батьківства було скасоване. Заочне рішення про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] також скасоване. Відповідач наполягає на стягненні з нього аліментів, оскільки в актовому запису про народження [PERSON] батьком записаний він. Спільно з відповідачем він не проживав, на момент народження дитини йому було 16 років, батьківства стосовно цієї дитини ніколи не визнавав. В наступний час вказані заочні рішення суду скасовані, тому є правові підстави для виключення запису про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, вважаючи, що запис про його батьківство був зроблений на підставі заочного рішення суду, яке в наступний час скасоване, справа про його батьківство розглядається в суді. Представник позивача також наполягає на задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки запис про батька в актовий запис про народження [PERSON] був внесений на підставі рішення суду від 18.10.2010 року, яке було постановлено при заочному розгляді справи, в наступний час воно скасоване, і питання про батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO], ще не вирішено по суті. Лише при встановленні зазначеного факту в судовому порядку після постановлення рішення суду, що набере законної сили, можливо говорити, що її довіритель, позивач по справі, є батьком малолітнього [PERSON], і тільки після цього можливо записати [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO], сина відповідача. Оскільки законодавством чітко не визначений порядок скасування державної реєстрації внесених змін в актовий запис про народження дитини після скасування заочного рішення про визнання батьківства, то вважає в даному випадку необхідно застосувати ст. 10 СК України, яка передбачає можливість застосування аналогії закону чи аналогії права у випадку неврегулювання виниклих сімейних відносин діючим СК України. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що позивач є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Після того, як вона народила дітей в травні 2008 року, вона тривалий час перебувала в лікарні, один з синів помер, її батьки займались реєстрацію сина [PERSON]. До цього вона підтримувала стосунки з позивачем. В 2010 році заочним рішенням суду був встановлений факт батьківства [PERSON], на підставі цього рішення і було внесено зміни в актовий запис про народження дитини. В наступний час її позов про встановлення батьківства, заявлений до [PERSON], розглядається в суді. Підстав для виключення запису про батька з актового запису про народження її сина немає. Представник відповідача також позовні вимоги [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини не визнала, судові повідомила, що заявлені вимоги передчасні, оскільки в наступний час вирішується спірне питання про батьківство [PERSON], у випадку не підтвердження цього факту можливо ставити питання про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги надумані, без конкретизації матеріальної норми, що надає право для звернення до суду. Звертає увагу на те, що заочне рішення суду від 18.10.2010 року про встановлення батьківства позивача стосовно дитини [PERSON] набуло законної сили і в наступний час виконано. Представник третьої особи - Совєтський відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції, - в судове засідання не з'явилась, судові надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Той факт, що позивач [PERSON] записаний батьком [PERSON], [INFO], підтверджує копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.05.2013 року, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний запис за №152 Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції./а.с.5/ Зазначене підтверджене актовим записом про народження №152 від 23.05.2008 року, що був наданий Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції. Актовий запис про народження [PERSON], [INFO], був змінений 08.05.2013 року, підставою для внесення змін стало рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 18.10.2010 року про визнання батьківства та внесення змін в запис про батька. При первісній реєстрації неповнолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини були внесені за заявою заявника у відповідності вимог ст. 135 СК України, про що свідчить пункт 20 актового запису та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Особою, що зверталась до відділу державної реєстрації факту народження малолітнього був [PERSON] (пункт 18 актового запису), за поясненнями сторін - це батько відповідача, дід новонародженого. Прізвище, ім'я, по батькові дитини було записано як «[PERSON]», відомості про батька були записані як «[PERSON]». Після внесення змін 08.05.2013 року прізвище дитини було змінено відповідно на «[PERSON]» та були змінені відомості про батька: прізвище відповідно на «[PERSON]», по батькові на «[PERSON]»./а.с.26-28/ Стороною позивачів в якості письмових доказів надано копію рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 18.10.2010 року /а.с.10/, згідно якого Совєтський районний суд м.Макіївки при заочному розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства заявлені позовні вимоги задовольнив: - [PERSON], [INFO] було визнано батьком [PERSON], [INFO]; - було внесено зміни в актовий запис про народження №152 [PERSON], що був зроблений 23.05.2008 року Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, щодо відомостей про батька дитини - «[PERSON]», та змінено прізвище дитини відповідно на «[PERSON]». Ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 12.11.2013 року рішення Совєтського районного суду від 18.10.2010 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства скасовано /а.с.9/. В наступний час справа розглядається в суді, рішення по справі не прийнято. Зазначений факт визнаний сторонами, тому у відповідності вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. [PERSON] народився [INFO], тобто в період дії Сімейного Кодексу України. Виниклі сімейні правовідносини регулюються зазначеним нормативно-правовим актом. Стаття 121 СК України передбачає, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 122 СК України визначає походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], в шлюбі між собою ніколи не перебували, отже, в даному випадку застосовуються положення ст. 125 СК України, в якій закріплено наступне: якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно актового запису №152 від 23.05.2008 року позивач по справі, [PERSON], добровільно заяви про визнання його батьком дитини [PERSON], [INFO], до відділу реєстрації актів цивільного стану не подавав. Запис про батьківство [PERSON] було зроблено на підставі рішення суду, в даному випадку заочного рішення суду, що було постановлено Совєтським районним судом м.Макіївки 18.10.2010 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. На даний час заочне рішення суду скасоване на підставі ухвали суду від 12.11.2013 року. Посилання представника відповідача на те, що рішення Совєтського районного суду м.Макіївки 18.10.2010 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства набуло законної сили і вже виконано не може бути прийнято судом до уваги за наступних підстав: стаття 233 ЦПК України передбачає, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом. Тому, за загальним правилом, заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ст. 223 ЦПК України). Разом з тим, при такому підході законодавця поза увагою залишається те, що заочне рішення відповідачем і позивачем оскаржується неоднаково, адже відповідач має ще й додатковий спосіб оскарження заочного рішення - до суду, що його постановив. В такому випадку необхідне з'ясувати перш за все строки оскарження заочного рішення (щодо відповідача і позивача, а також відносно до способу оскарження заочного рішення, який обирається відповідачем). Відповідно до ухвали суду від 12.11.2013 року /а.с.9/ судом при розгляді заяви [PERSON] про скасування заочного рішення було встановлено, що цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства призначалась неодноразово до розгляду, однак судова повістка не була вручена відповідачу, питання про поновлення строків скасування заочного рішення [PERSON] не ставилось, незважаючи, що рішення про визнання його батьківства було постановлено більше 3 років тому - 18.10.2010 року. Отже копію заочного рішення [PERSON] про визнання його батьківства не отримував, обраний останнім спосіб оскарження - подача заяви про скасування заочного рішення. На підставі викладеного, суд робить висновок, що заочне рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 18.10.2010 року не набрало законної сили. Посилання позивача на ст. 136 СК України, яка передбачає право особи, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, - в даному випадку не може бути застосоване при існуючих правовідносинах, оскільки запис про батька [PERSON] в актовий запис про народження [PERSON], [INFO], був зроблений на підставі ст. 125 СК України та у відповідності ст. 128, 134 СК України на підставі рішення суду, яке в наступний час скасоване, спір по суті не вирішений. Стаття 10 СК України передбачає, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). В статті 7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Підсумовуючи, суд встановив, що будь-яких правових підстав для існування на момент розгляду спору про батьківство запису про батька «[PERSON]» в актовому записі №152 про народження [PERSON], [INFO], немає - оскільки немає добровільної заяви [PERSON] про визнання свого батьківства, поданої до державного реєстратора, та немає рішення суду, яким би було визнано батьківство позивача. Проте існуючий запис про батьківство позивача породжує для останнього певний обсяг прав та обов'язків стосовно неповнолітньої дитини, зокрема сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стаття 140 СК України передбачає, що стягнення з особи, яка записана батьком, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження. Виходячи з аналогії права, засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що запис про батька «[PERSON]» з актового запису про народження дитини №152 від 23.05.2008 року підлягає виключенню.

Outcome: approved