Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що 26 травня 2015 року між сторонами було укладено договір №ASJ-3305-15-DOM комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту «Домовичок» шляхом підписання заяви-анкети на приєднання до даного договору. Згідно умов вказаного договору банк встановив на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту, з початковою сумою ліміту у розмірі 10100 грн. 00 коп. на строк з 26 травня 2015 року по 25 травня 2017 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом виходячи із 36% річних. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконував. Станом на 24 травня 2017 року має заборгованість у сумі 12346 грн. 41 коп., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 6369 грн. 20 коп., заборгованість за овердрафтом - 4001 грн. 20 коп., заборгованість за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом - 200 грн. 28 коп., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 1775 грн. 73 коп.. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій суду заяві позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір №ASJ-3305-15-DOM комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту «Домовичок» шляхом підписання заяви-анкети на приєднання до даного договору. За умовами договору банк встановив на картковому рахунку клієнта ліміт дозволеного овердрафту, з початковою сумою ліміту у розмірі 10100 грн. 00 коп. на строк з 26 травня 2015 року по 25 травня 2017 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом виходячи із 36% річних. Договір складається з підписаної відповідачем заяви - анкети №ASJ-3305-15-DOM на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту «Домовичок» від 26 травня 2015 року, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту у формі овердрафт за програмою Універсальна картка «Домовичок». Відповідно до п.4.4 та 4.5 договору, щомісячно, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця користування дозволеним овердрафтом та/або овердрафтом (кредитом), а також в день розірвання цього договору, банк нараховує проценти на суму заборгованості за дозволеним овердрафтом та заборгованості за овердрафтом (кредитом) у національній валюті України за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на картковому рахунку в розмірі процентних ставок, визначених програмою кредитування та зазначених у підписаній клієнтом Заяві на приєднання. Щомісячно, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому клієнт користувався кредитними коштами (дозволеним овердрафтом), а також в день розірвання цього договору, клієнт зобов'язаний сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом (кредитом) (в разі наявності). У відповідності до п.4.9 в разі повного або часткового непогашення клієнтом суми мінімального платежу, в строки згідно з п.4.8 цього Договору, сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Згідно з п.4.10. на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі, визначеному Програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором. При цьому [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника станом на 24 травня 2017 року, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 12346 грн. 41 коп., яка доведена та підлягає стягненню з відповідача на користь банку в повному обсязі. Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON]на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 100%. На підставі викладеного та

Outcome: approved