Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є співвласником домоволодіння та у його приватній власності знаходиться ? частина майна. Власницею іншої ? частини домоволодіння є відповідач яка одноосібно на власний розсуд користується спільним майном не допускаючи його до вказаного домоволодіння. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду сторони позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року по цивільній справі № 496/5635/13 (яке набрало законної чинності 22 лютого 2016 року), визнано право власності позивача на ? частину житлового будинку під № 33 по вул. Ломаній в с. Усатово, Біляївського району Одеської області. Власницею іншої ? частки домоволодіння під № 33 по вулиці Ломаній в с. Усатово, Біляївського району Одеської області є відповідач. Згідно до листів Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 25 серпня 2017 року за вихідним № 43/1/4385; Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 30 серпня 2017 року за вихідним № 1539; листа Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24 липня 2017 року за вихідним № 1306; акту обстеження від 11 серпня 2017 року; заяви від 11 серпня 2017 року до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області; заяви від 10 серпня 2017 року до Усатівської сільської ради, відповідач створює перешкоди у користуванні майном позивачу. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено право власника майна володіти, користуватись та розпоряджатись своїм (належним йому на праві власності) майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій власний розсуд. Частиною 3 вищезазначеної статті 319 Цивільного кодексу України всім власникам встановлено рівні умови у здійсненні прав власності. Згідно норм частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України - право власності являється непорушним. Та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений в його (права власності на майно) реалізації. Згідно норм частини 1 статті 355 Цивільного кодексу України - майно, яке знаходиться у власності двох або більше осіб - належить їм на праві спільної власності. Статтями 358 та 369 Цивільного кодексу України визначено, що право спільної власності реалізується співвласниками за взаємною домовленістю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. За таких обставин, з метою захисту прав позивача як власника ? частини домоволодіння під № 33 по вулиці Ломаній в с. Усатове, Біляївського району Одеської області суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved