Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому\~просить визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем відносно позивача 12 липня 2015 року на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ ім. Енгельса; зобовязати відповідача не пізніше місяця наступного від дня набрання рішенням законної сили спростувати інформацію, вказану в позовній заяві, шляхом публічного виступу на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ ім. Енгельса; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що він тривалий час займав посади голови колгоспу ім. Енгельса та директора СТОВ ім. Енгельса. На даний час керівником підприємства є відповідач. 12 липня 2015 року відповідач на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ ім. Енгельса в присутності близько 200 осіб шляхом публічного виступу поширив щодо позивача недостовірну інформацію, а саме на питання присутніх про те, з якої причини землі запасу та резерву були передані в оренду жителю м. Старобільськ, а не залишились в оренді СТОВ ім. Енгельсу, відповідач заявив, що це сталося з вини позивача, оскільки він вчасно не продовжив дію договору оренди землі. Вказана інформація є неправдивою, так як договір оренди вказаних земель був укладений позивачем і був продовжений до 2012 року. Отже, як зазначає позивач, поширена інформація є неправдивою. На думку позивача, поширена відповідачем негативна недостовірна інформація порушує особисті немайнові права позивача, зокрема, ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоди його діловій репутації. Позивач вважає поширену інформацію наклепом, а тому вона підлягає спростуванню. Також такі дії відповідача, на думку позивача, спричинили йому моральних страждань, а тому йому завдана моральна шкода. Відповідач у запереченні на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що до компетенції відповідача не входить вирішення питання щодо передачі в оренду земельних ділянок, директором СТОВ ім. Енгельса були вчинені всі необхідні дії щодо укладення договору, проте питання вирішено не на користь підприємства. Крім того, питання були зроблені у вигляді дискусії, яка має громадський інтерес, містять критику діяльності позивача, а відтак не можуть свідчити про образу останнього. Відповідач також вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, вважаючи його необґрунтованим. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до частини 4\~статті 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до частин 1, 3 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30\~Закону України «Про інформацію»\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З роз'яснень, викладених у пункті 15\~Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також фізичної та юридичної особи»\~вбачається, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справах по захисту честі, гідності та ділової репутації особи на позивача покладається обов'язок довести не лише сам факт поширення неправдивих відомостей щодо себе, а й довести, що розповсюджена інформація не є оціночним судженням. Судом встановлено, що 12 липня 2015 року відбулися загальні збори власників майнових та земельних паїв СТОВ імені Енгельса. На зборах був присутній [PERSON], який тривалий час очолював колгосп, а згодом СТОВ імені Енгельса. Засідання проходило без встановленого регламенту. Порядок денний не затверджувався, голова та секретар зборів не обиралися. З наданого позивачем відеозапису засідання, достовірність якого під час судового розгляду була визнана сторонами, встановлено, що з трибуни, розташованої на сцені, позивач відповідав на запитання присутніх та надавав пояснення з приводу подій та рішень, які відбувалися у минулому під час його керівництва сільськогосподарським господарством. У своєму висловлюванні, яке у подальшому стало причиною звернення позивача до суду із зазначеним позовом, відповідач на запитання присутніх про те, з якої причини землі запасу та резерву були передані в оренду жителю м. Старобільськ, а не залишились в оренді СТОВ ім. Енгельса, відповів, що це сталося з вини позивача, оскільки він не продовжив дію договорів. В свою чергу, позивач відповів, що це сталося з вини відповідача. Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами у справі, позивач, перебуваючи на посаді керівника СТОВ ім. Енгельса, уклав договір оренди земельної ділянки від 30.06.2002, за умовами якого Камянська сільська рада (орендодавець) надає, а колгосп ім. Енгельса (орендар) приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 609 га строком на 4 роки. Договір зареєстрований в Камянській сільській раді. Вказаний договір був продовжений 10.11.2006 додатковим погодженням на пять років. Розпорядженням голови Новопсковської районної державної адміністрації № 488 від 10.10.2012 передано СТОВ ім. Енгельса в оренду земельні ділянки із земель запасу загальною площею 553,425 га, які розташовані за межами населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Камянській сільській раді. Дослідивши обставини справи, відео матеріал, суд дійшов до висновку, що інформація про непродовження договорів оренди землі, із вимогою про спростування якої звернувся позивач, не містить фактичних даних щодо певних обставин, а тому правові підстави для віднесення такої інформації до недостовірної та такої, що принижує честь і гідність позивача відсутні. При пред'явленні позову про захист честі, гідності та ділової репутації позивач повинен довести факт того, що поширені відомості негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації його немайнових прав в суспільстві. Також позивач несе тягар доказування причинно-наслідкового зв'язку між зниженням рівня своєї позитивної оцінки в суспільстві та втратами майнового характеру, яких зазнала або зазнає така особа. Про те, що поширені 12 липня 2015 року на загальних зборах відомості про те, що договір оренди землі не був продовжений, негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації позивачу немайнових прав в суспільстві не доведено, про існування таких доказів не зазначено. Суд дійшов висновку, що вказана поширена інформації не порушує особисті немайнові права позивача, не завдає шкоди його відповідним особистим немайновим благам та не перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати свої особисті немайнові права, тобто, в даному випадку відсутній юридичний склад правопорушення, який є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим законом. За приписами ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, враховуючи наявні докази, аналізуючи наведене вище законодавство, доводи сторін, визнані сторонами факти, вимога позивача є необґрунтованою, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed