Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 121 грн. 78 коп. та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 03.09.2013 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 06/6757395/2102/13, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «НісанАльмера», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 28.08.2014 р. о 18 год. 40 хв. по [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДеоНексія», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля потерпілого [PERSON] Потерпілий своєчасно звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту складала 2 121 грн. 78 коп. Позивачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 2121 грн. 78 коп. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі, а тому ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.01.2018 р. відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без участі представника позивача, разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 03 вересня 2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 06/6757395/2102/13, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «НісанАльмера», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4-12). Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9429994, 28.08.2014 р. о 18 год. 40 хв. по [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДеоНексія», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля потерпілого [PERSON] (а.с. 13-14). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 р. у справі № 640/14854/14-п, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 15). [PERSON] своєчасно звернулася до позивача із заявою № [NUMBER] про виплату страхового відшкодування, оскільки внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до Довідки ДАЇ про обставини ДТП, первинної довідки ДАІ, акту огляду пошкодженого ТЗ від 29.08.2014р. (а.с.16-17, 22, 23). Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку № [NUMBER] від 12.12.2014 р. вартість відновлювального ремонту складала 2 121 грн. 78 коп. (а.с.25). Судом встановлено, що позивачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 2 121 грн. 78 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 0000392 від 12.01.2015 року (а.с.27). Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних втрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У ч.1 ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2. ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України Позивач може ставити питання відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого шляхом відшкодування завданих збитків у повному обсязі. При цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки за постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 р. у справі № 640/14854/14-п дана ДТП сталася у зв'язку із невиконанням водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, вона не має ознак випадковості та ймовірності настання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд визнає, що заявлений Приватним Акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна»позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору у розмірі 1600 грн., сплачена ним при подачі позову до суду згідно платіжного доручення № 0057589 від 29.11.2017 р. (а.с.3). Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved