Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11271669000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 30 000 доларів США, строком до 18 грудня 2037 року. Вказаним кредитним договором була встановлена процентна ставка в розмірі 12,90% річних. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 19 грудня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11271669000/2, а також між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11271669000/3. В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 23 травня 2016 року виникла заборгованість в сумі 27\~267,95 доларів США (заборгованість за кредитом та процентами) та 39\~574,69 грн. (заборгованість по пені). Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на те, що вказаний кредитний договір є удаваним правочином, оскільки кредит був виданий не в доларах США, а в гривні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, надані представниками сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено судом, 19 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11271669000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 30 000 доларів США. Пунктом 1.2.1 вказаного договору встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18 грудня 2037 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 12,90% річних /а.с. 31-36, 37-44, 45-58/. Факт видачі позивачем позичальнику [PERSON] грошових коштів, передбачених договором, підтверджується заявою на видачу № 40 від 19 грудня 2007 року, згідно з якою банк надав, а [PERSON] отримав 30\~000,00 доларів США у гривневому еквіваленті у розмірі 151\~500,00 грн. /а.с.137/. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 19 грудня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11271669000/2, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі /а.с.59-60/. Пунктом 1.4 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники. Також судом було встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 19 грудня 2007 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11271669000/3, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі /а.с.61-62/. Пунктом 1.4 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники. В звязку з неналежним виконанням боржником зобовязань по договору про надання споживчого кредиту № 11271669000 від 19 грудня 2007 року, станом на 23 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 27 267,95 дол. США та 39 574,69 грн., яка складається з: 22 589,33 доларів США заборгованість за кредитом; 4 678,62 доларів США заборгованість за процентами; 4 756,80 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 34 817,89 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~\~ Згідно\~з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обовязку боржників частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 12 Постанови Пленуму від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази,\~суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача\~необхідно стягнути солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11271669000 від 19 грудня 2007 року станом на 23 травня 2016 року у розмірі 27 267,95 дол. США доларів США, що еквівалентно 687\~193,41 грн., та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 39\~574,69 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved