Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким просив суд стягнути з відповідача-1 на свою користь 44 996,23 грн. матеріальної шкоди в рахунок відшкодування витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу Ssang Yong д.н. [NUMBER], пошкоджений у ДТП 11.02.2017 року;стягнути з відповідача-2 на свою користь 6781,15 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу Ssang Yong д.н. [NUMBER], пошкоджений у ДТП 11.02.2017 року, витрати на відшкодування витрат позивача, понесених у зв'язку з проведенням авто товарознавчого дослідження в сумі 654,00 грн. та покласти на відповідачів понесені позивачем судові витрати. Свій позов мотивував тим, що йому на праві власності належить транспортний засіб Ssang Yong, державний номер [NUMBER]. 11.02.2017 року о 18.15 год. відповідач-2, керуючи транспортним засобом Opel Kadett, державний номер [NUMBER], в м. Херсоні на автодорозі Антонівка-Садово не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував безпечну швидкість, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем позивача. Транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.04.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено відповідне стягнення. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивачем до страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних документів. Розрахунок страхового відшкодування та страховий акт позивачем до теперішнього часу не було отримано. 09.06.2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на рахунок позивача перерахував 34439,58 грн. страхового відшкодування. Проте, позивач вважає, що сума сплаченого страхового відшкодування не відповідає фактичній вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, який, відповідно до висновку № ВЄ-79 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого відповідачем-1 від 23.02.2017 року становить 86216,96 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості в сумі 6781,15 грн. Таким чином, [PERSON] вважає, що загальна сума матеріального збитку, який йому було заподіяно внаслідок ДТП, не відшкодовано страховиком в межах ліміту відповідальності, що відповідно до умов договору страхування та положень ст.ст. 3, 6, 22, 29, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню з відповідача-1 в сумі 44996,23 грн. (86216,96 грн. загальна сума матеріальної шкоди - 34439,58 грн. сплачене страхове відшкодування - 6781,15 грн. величина втрати товарної вартості = 44996,23 грн. Згідно висновку № ВЄ-79 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] від 23.02.2017 року, втрата товарної вартості є складовою матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Ssang Yong, державний номер [NUMBER], і складає 6781,15 грн. та в силу вимог ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України має бути відшкодована відповідачем-2. Крім того, у зв'язку із ДТП та пошкодженням транспортного засобу Ssang Yong, державний номер [NUMBER], позивачем було понесено витрати, які відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України підлягають стягненню з відповідача-2 як збитки (втрати), яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі та які особа зробила для відновлення свого порушеного права, а саме витрати в сумі 954 грн., які сплачено позивачем за проведення авто товарознавчого дослідження. Оскільки відповідачами заподіяна позивачеві шкода не відшкодована, відповідач-2 зустрічей та розмов уникає, заходів до повного відшкодування шкоди не вживає, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач підтримав заявлені вимоги, надав суду пояснення, аналогічні позову, просив суд їх задовольнити. Представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити вимоги [PERSON] у повному обсязі. Представник відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, яким вказав, що вважає позовні вимоги до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не обґрунтованими з огляду на наступне. Відносини, що склалися між сторонами у зв'язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АК/0682376и врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень ст. 29 цього закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Положеннями п. 36.2 ст. 36 цього закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оцінка (експертиза) розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Ssang Yong, державний номер [NUMBER], на замовлення відповідача-1 не проводилася, оскільки між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та позивачем було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а також сторони не наполягали на проведенні оцінки. Тож позивач у своїй Заяві про страхове відшкодування від 28.04.2017 року своїм підписом підтвердив, що згоден зі способом та розміром збитку, визначеного страховиком. Згідно розрахунку № 70-D/29/9 вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Ssang Yong, державний номер [NUMBER], розмір матеріального збитку приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та становить 34439,58 грн. Така сума страхового відшкодування і була виплачена позивачу, тобто, відповідач-1 належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов'язання за полісом № АК/0682376. Позивач у своїй заяві не вказує жодні норми спеціального закону, які на його думку були порушені відповідачами та залишає поза увагою положення закону, не зменшуючи розмір страхового відшкодування на встановлений законом податок на додану вартість. При цьому, відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 спеціального закону, позивачем до цього часу не було надано ні ТДВ СК «Альфа-Гарант», ні до суду доказів здійснення ним відновлювального ремонту транспортного засобу. Розмір ПДВ з суми розміру матеріального збитку, визначеного у висновку на який посилається позивач складає 13239,30 грн. Крім того, сам висновок № Ве-79 від 23.02.2017 року виконаний з істотним порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та містить в собі значення щодо цін на запасні частини, які істотно завищені. Тож представник відповідача-1 вважає, що наданий [PERSON] висновок не може бути належним та допустимим доказом. Відповідач-2 та представник відповідача-2 підтримали позицію відповідача-1 у повному обсязі, вважають заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 21 грудня 2017 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. 26 січня 2018 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами від 26 січня 2018 року, 22 лютого 2018 року, 10 квітня 2018 року, 23 травня 2018 року, 11 червня 2018 року, 03 вересня 2018 року, 17 вересня 2018 року, 29 жовтня 2018 року, 04 лютого 2019 року, 13 лютого 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області допустив участь в судовому засіданні представника Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» в режимі відео конференції. 07 грудня 2018 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 07 грудня 2018 року в ухвалі Білозерського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2018 року було виправлено описку. 24 січня 2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було відновлено провадження у справі та продовжено його зі стадії, на якій його було зупинено. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], [PERSON] є власником автомобіля Ssang Yong, державний номер [NUMBER], 2011 року випуску. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.04.2017 року по справі № 766/4530/17 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на накладено відповідне стягнення. Судом було встановлено, що 11.02.2017 року о 18.15 год. відповідач-2, керуючи транспортним засобом Opel Kadett, державний номер [NUMBER], в м. Херсоні на автодорозі Антонівка-Садово не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував безпечну швидкість, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем позивача. Транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Згідно полісу № АК/0682376 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб Opel Kadett, державний номер [NUMBER], був застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант» в період з 27.12.2016 року по 26.12.2017 року. Статтею 2 п. 2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 1 липня 2004 року визначено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 7 березня 1996 року, порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Заявою ЦВ (потерпілий) від 28.04.2017 року, [PERSON] звернувся до відповідача-1 з проханням відшкодувати витрати, пов'язані з пошкодженням майна - автомобіля Ssang Yong Kyron M200 Xdi, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження 11.02.2017 року. Своїм підписом позивач підтвердив, що згоден із способом і розміром збитку, визначеного страховиком. З протоколу огляду № 989 від 15.02.2017 року, розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу 70-D/29/9 Ssang Yong Kyron M200 Xdi, державний номер [NUMBER], калькуляції вартості відновлювального ремонту від 24.04.2017 року, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин: 34349,58 грн. з урахуванням ПДВ та 28699,65 грн. - без урахування ПДВ. З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.06.2017 року вбачається, що на рахунок [PERSON] надійшло 34439,58 грн. в якості страхового відшкодування, страховий акт TSV/17/0649 за договором страхування АК-0000682376. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 1 липня 2004 року, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Положеннями ст. 36 п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності. Так ч.3 цієї статті вказує, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлено, що автомобіль позивача Ssang Yong Kyron M200 Xdi, державний номер [NUMBER], в результаті ДПТ, яка сталася 11.02.2017 року з вини відповідача-2, отримав механічні пошкодження. Відповідач-1, як страховик автомобіля [PERSON] за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0682376, перерахував на рахунок [PERSON] в якості страхового відшкодування вартість матеріального збитку, прийнятого рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу в сумі 34349,58 грн. При цьому, позивач, заявою від 28.04.2017 року погодився із способом та розміром збитків, визначених страховиком. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача-1 на його користь матеріальну шкоду в рахунок відшкодування витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу та про стягнення з відповідача-2 на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок втрати товарної вартості автомобіля, суд дійшов наступного. Положеннями ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В основу своїх розрахунків, позивачем було покладено висновок № Вэ-79 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, який було складено експертом Херсонської Торгово-промислової палати 23 лютого 2017 року. При цьому, жодних документів, які б підтверджували здійснення позивачем відновлювального ремонту свого транспортного засобу самостійно, позивачем суду надано не було. Згідно висновку № Вэ-79 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 23 лютого 2017 року, вартість відновлювального ремонту Ssang Yong Kyron M200 Xdi, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження 11.02.2017 року в результаті ДТП в цінах на дату завершення виконання цього дослідження складає 79435,81 грн. Ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 357465,98 грн. Вартість матеріальних збитків, спричинених з технічної точки зору власнику транспортного засобу, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП 11.02.2017 року в цінах на дату завершення виконання цього дослідження складає 86216,96 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості складає 6781,15 грн. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 112 від 16.02.2017 року та чеку Херсонської ТПП від 16.02.2017 року, вбачається, що позивачем було сплачено 954 грн. за проведення авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку після ДТП автомобіля Ssang Yong, державний номер [NUMBER]. Представник відповідача-1 не погодився з висновком № Вэ-79 від 23.02.2017 року, оскільки вважає, що він виконаний з істотним порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та містить в собі значення щодо цін на запасні частини, які істотно завищені. Так, експертом не було застосовано значення коефіцієнту фізичного зносу, в той час, як згідно протоколу огляду від 15.02.2017 року встановлено, що транспортний засіб Ssang Yong, державний номер [NUMBER], мав пошкодження елементів кузова, що не відносяться до ДТП, а саме: оббивки дверей та сидінь, що є підставою для застосування значення коефіцієнту фізичного зносу. Крім того, спеціалістами ТДВ СК «Альфа-Гарант» під час аналізу висновку № Вэ-79 від 23.02.2017 року (калькуляції до нього), було виявлено істотне завищення цін на вартість запчастин відносно цін виробника. Так, під сумнів в першу чергу потрапила позиція «серпопідсилювач рульового управління», вартістю 30851,81 грн., в той час, як згідно розрахунку № 70-D/29/9 від 24.04.2017 року, його вартість (рульовий привід) становить 10070 грн. Так, спеціалістом відповідача-1 було здійснено запит в сертифікованій системі Audatex за кодом запчастини 46500 09018 та було виявлено, що більш, ніж утричі менше за вартість (рульовий привід) становить 10070 грн. Отже, представник відповідача-1 вважає, що наданий позивачем висновок № Вэ-79 від 23.02.2017 року не може бути належним та допустимим доказом у справі. Представник відповідача-2 підтримав позицію відповідача-1, на підтвердження вказаної позиції надав суду виписки з електронного каталогу запчастин та ціни, які зазначено офіційним представником на запчастини і які підлягали заміні у результаті пошкодження при ДТП, (а.с.144-152), з яких вбачається, що вказані експертом-товарознавцем ціни на вартість запчастин істотно завищені відносно цін виробника. При цьому, представник відповідача-2 наголосив, що у наданому позивачем висновку експерта, відсутні посилання про попередження його про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що суд бере до уваги, оскільки згідно положень ст. 102 п.7 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. За клопотанням позивача судом було викликано експерта [PERSON] до Білозерського районного суду Херсонської області для надання усних пояснень щодо складеного ним висновку. Як вбачається з повідомлення Херсонської ТПП № 27.01-01/21-450 від 26.06.2018 року, рахунку на оплату № 1674 від 25.06.2018 року, відповідно до вимог ст.ст. 72, 139 ЦПК України, виклик експерта до суду по справі № 648/3779/17 складає 975,00 грн. В судовому засіданні представник позивача відмовився від виклику експерта [PERSON] до суду. Оцінюючи наданий позивачем висновок № Вэ-79 від 23.02.2017 року у відповідності до положень ст. 110 ч.1 ЦПК України, суд дійшов наступного. Відповідно до положень ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно ст. 102 ч.7 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Статтею 106 ЦПК України визначений порядок проведення експертизи на замовлення учасників справи. Так, ч. 4 ст. 106 ЦПК України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Як вбачається з висновку № Вэ-79 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, наданого експертом-товарознавцем Херсонської ТПП [PERSON] від 23 лютого 2017 року, всупереч положенням ст.102 ч.7 та ст. 106 ч. 4 ЦПК України, висновок не містить зазначення, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Забезпечити явку експерта [PERSON] позивач відмовився, тож суд, з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на позицію відповідачів-1, 2, критично ставиться до викладеного у висновку і не приймає його як належний доказ вартості матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику транспортного засобу Ssang Yong Kyron M200 Xdi, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження 11.02.2017 року. Повідомленням про неможливість проведення експертизи № 1-ТЗ від 04.01.2019 року, судовий експерт Херсонського НДЕКЦ повідомив суд про неможливість проведення судової авто товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07.12.2018 року. Статтею 988 ч.1.п.3 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно ст.ст. 80, 81, 89 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи вимогу позивача щодо стягнення з відповідача-1 на свою користь матеріальної шкоди в рахунок відшкодування витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу Ssang Yong, державний номер [NUMBER], оцінивши всі надані суду докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд, дійшов висновку, що [PERSON] не надав суду належних доказів порушення відповідачем-1 його прав та неналежного виконання відповідачем-1 обов'язків за договором страхування. А визначення розміру матеріального збитку позивача, згідно наданих страховиком документів, було здійснено у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про страхування» та ст. 36 п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та становить 34436,58 грн. При цьому, позивач дав свою згоду, про спосіб та розмір збитків, визначений страховиком. Тож, суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога задоволенню не підлягає. Розглядаючи вимогу позивача щодо стягнення з відповідача-2 на свою користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, суд дійшов наступного. В силу вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проте, посилання позивача на розрахунок втрати товарної вартості транспортного засобу, викладений в експертному дослідженні, яке складено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, положенням ст.102 ч.7 та ст. 106 ч. 4 ЦПК України, суд не приймає як належний доказ. Належного та обґрунтованого розрахунку матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу позивач суду не надав. Тож, розглядаючи вказану вимогу з урахування положень ст. 13 ЦПК України, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] 6781,15 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, задоволенню не підлягає. При розгляді вимоги позивача щодо стягнення з відповідача-2 на свою користь 954,00 грн. у рахунок відшкодування витрат позивача, понесених у зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження та стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд дійшов наступного: Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, пов'язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Статтею 141 ч.1, ч.2 п.2 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а витрати пов'язані із проведенням експертизи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, суд відмовляє [PERSON] у задоволенні його вимоги щодо стягнення з відповідача-2 на свою користь 954,00 грн. у рахунок відшкодування витрат позивача, понесених у зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження та відмовляє у задоволенні вимоги стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed