Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] 09.10.2006 року було укладено кредитний договір №014/2547/73/47047, відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 199 дол. США строком на 72 місяці з 09.10.2006 року по 09.10.2012 року під 13 відсотків річних. Вказує, що відповідно до вищезазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачених кредитним договором. Зазначає, що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, на відміну від відповідача, який свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим, станом на 05.11.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 014/2547/73/47047 від 09.10.2006 р. становить 50 126,96 дол. США, що за курсом НБУ складає 676 564,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11 653,37 дол. США (еквівалент за курсом НБУ - 157 285,67 грн.); заборгованість за відсотками - 6 050,45 дол. США, (еквівалент за курсом НБУ - 81 663 грн.); пеня - 32 423,14 дол. США (еквівалент за курсом НБУ становить 437 615,51 грн.). У зв'язку з вищевикладеним, змушений був звернутись до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором всього у розмірі 50 676 564,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 157 285,67 грн.; заборгованість за відсотками - 81 663 грн.; пеня - 437 615,51 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву у якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було встановлено в ході судового розгляду, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується статутом (а.с.23-25) та відповідачем [PERSON] 09.10.2006 року було укладено кредитний договір №014/2547/73/47047 (а.с.9-10), відповідно до якого останньому було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 199 дол. США строком на 72 місяці з 09.10.2006 року по 09.10.2012 року під 13 відсотків річних (п.1.1. - п.1.4.), на споживчі цілі Відповідно до вищезазначеного кредитного договору відповідач погодився на те, що кредит йому надавався на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п.3.1.). Відповідно до п. 5.1. кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 15 поточного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та сплачувати проценти за фактичне використання кредитних коштів. За порушення строків повернення суми кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням кредитного договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язання, визначеного в кредитному договорі ( п.9.1.). Крім того, слід зазначити, що 19.05.2010 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, з метою зменшення фінансового навантаження на останнього, в умовах кризових явищ в України, було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору 014/2547/73/47047 від 09.10.2006 р., якою збільшено строк кредитного договору до 09.03.2015 року (а.с.12-14). Як вбачається з металів справи, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу вих. № 114-0-0-00/15-8734 (а.с.18) про необхідність дострокового погашення існуючої заборгованості, однак вона була залишена відповідачем без виконання. Судом встановлено що банк виконав свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором належним чином, що підтверджується договором №014/2547/73/47047 на відкриття та ведення поточного рахунку від 09.10.2006 р., на відміну від відповідача, який свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим, станом на станом на 05.11.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 014/2547/73/47047 від 09.10.2006 р. становить 50 126,96 дол. США, що за курсом НБУ складає 676 564,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11 653,37 дол. США (еквівалент за курсом НБУ - 157 285,67 грн.); заборгованість за відсотками - 6 050,45 дол. США, (еквівалент за курсом НБУ - 81 663 грн.); пеня - 32 423,14 дол. США (еквівалент за курсом НБУ становить 437 615,51 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з вищевикладеним та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору не виконав, та не бажає погасити заборгованість за вказаним кредитним договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з останнього суми боргу за кредитним договором в розмірі всього у розмірі 676 564,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 157 285,67 грн.; заборгованість за відсотками - 81 663 грн.; пеня - 437 615,51 грн., оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з вищезазначеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654 гривні (а.с.4). На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 509, 512, 514, 525, 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved