Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Факт належності вказаного житлового будинку позивачу підтверджується довідкою № 242 від 10.06.2019 року, виданою виконкомом Ступичненської сільської ради на підставі погосподарської книги №3. На даний час у вказаному будинку зареєстрована колишня дружина сина позивача [PERSON] , яка у серпні місяці 2017 року у вказаному будинку не проживає, оскільки з дітьми переїхала на постійне проживання до [ADDRESS] . Позивач зазначив, що у нього виникають певні труднощі зі сплатою комунальних послуг, у зв`язку із чим виникла необхідність в оформленні субсидії, що і змусило позивача звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити та провести розгляд справи без його участі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в призначені судові засідання не з`явилася повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення № 2051600016374 та № 2051600017480. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2\~ст. 317 ЦК України\~на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 7\~ст. 319 ЦК України\~діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~статті 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається з відомостей, що містяться у довідці № 242 від 10.06.2019 року, виданій виконкомом Ступичненської сільської ради на підставі по господарської книги №3, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . З заяви відповідача [PERSON] від 12.04.2019 року вбачається, що остання проживає за адресою: [ADDRESS] . З відомостей, що містяться у довідках № 16, № [NUMBER] виданих КЗ «Катеринопільський навчально-виховний комплекс № 2 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Катеринопільської районної ради Черкаської області від 18.03.2019 року, вбачається, що діти відповідача [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] навчаються у Вербовецькій філії комунального закладу «Катеринопільський навчально-виховний комплекс № 2 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Катеринопільської районної ради Черкаської області з 1.09.2017 року. З відомостей, що містяться у інформаційній довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] , відповідач [PERSON] володіє на праві приватної власності Ѕ житлового будинку загальною площею 88,3 м2 за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про забезпечення відповідача житловою площею. З огляду на наведені обставини та досліджені судом матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved