Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.12.2007 року між ним та боржником був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким боржник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з тим, що позичальник свої зобов'язання по кредитному договору виконав не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 30.11.2014 року становить 43090 грн. 75 коп. та складається з: 9655 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 29784 грн. 90 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; 3650 грн. 85 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається 30717.25 грн., які були стягнуті з відповідача за заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 26.12.2011 року в справі №2-609/11р. на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 12373 грн. 50 коп., а також штрафи, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф - фіксована частина, 618 грн. 68 коп. - штраф процентна складова. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати в сумі 494 грн., що були понесені позивачем за публікацію оголошень в газеті «Сумщина». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Сумщина» № 99 (20221) від 04.03.2015 року та від 25.03.2015 року . На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача по наявних в справі доказах про взаємостосунки сторін та за погодженням з представником позивача приймає заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит [PERSON] в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною картою», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві . Відповідно до цього кредитного договору останній зобов'язувався повністю його повернути та сплатити відсотки за його користування. З розрахунків позивача (а.с.9-12) вбачається, що заборгованість по кредитному договору становить 43090 грн. 45 коп., з яких: - 9655 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; - 29784 грн. 90 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 3650 грн. 85 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; За вирахуванням 30717 грн. 25 коп., які були стягнуті з відповідача на користь позивача за заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 26.12.2011 року у справі №2-609/11 року, різниця становить 12373 грн. 50 коп., а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф - фіксована частина, - 618 грн. 68 коп. - штраф процентна складова. Отже, заборгованість до стягнення становить 13492 грн. 18 коп. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених вищевказаним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідач не надав суду будь-яких спростувань позовних вимог чи своїх заперечень на них. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають задоволенню. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, сплачені позивачем по платіжному дорученню № ВОК33В0FRJ від 23.01.2015 року в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.2) та 494 грн., що були понесені позивачем за публікацію оголошень в газеті «Сумщина» (а.с.34, 42). На підставі викладеного,

Outcome: approved