Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], визначивши стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до повноліття. Підставою свого позову позивач зазначає те, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.05.2011, присуджено до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 498,50 грн., щомісячно від 18.03.2011 до повноліття дитини. На теперішній час матеріальне становище відповідача поліпшилось, він взагалі не приймає участі у додаткових витратах на їх доньку. Розмір аліментів визначений судом, на даний час у зв'язку з підвищенням вартості життя, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим виникли підстави для зміни розміру аліментів. Заборгованість по аліментам станом на 31.01.2018 відсутня. Позивач тимчасово постійного місця роботи не має, отримує мінливі доходи від нерегулярної роботи по найму, тому їй самій важко утримувати доньку. За таких обставин, враховуючи поліпшення матеріального стану відповідача, наявність у його власності нерухомого майна, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, тому розмір аліментів повинен бути змінений з 458,50 грн. на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 07 березня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю ї представника [PERSON], на позовних вимогах наполягає. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити, з підстав викладених в позові. Відповідач до початку розгляду справи по суті в судовому засідання визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. На підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Новопсковського районного суду\~ Луганської області від 17.12.2010 шлюб між [PERSON] (до шлюбу Коноваловою) [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 27.12.2003 Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №93, розірвано. Після розірвання шлюбу за [PERSON] залишено прізвище «Потапенко». Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05 травня 2011 року з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], у розмірі 498,50 грн. щомісячно від дня подання позовної заяви (з 18.03.2011) до повноліття дитини. Матеріалами справи встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю, позивачем по справі [PERSON], за адресою: вул. Магістральна, 54, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, що підтверджується довідкою №419 від 05.02.2018 виданою Виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області. З трудової книжки [PERSON], виданої 04 лютого 1999 року вбачається, що позивач не працевлаштована. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Осинове, вул. Айдарська, 7, та будинок, що розташований за цією ж адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12.12.2013, договором купівлі-продажу будинку від 12.12.2013, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №113737372 від 13.02.2018. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 498,50 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмі р навіть менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років який складає 930 грн. Крім того, судом встановлено, що змінилося (поліпшилось) і матеріальне становище\~ відповідача. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 498,50 грн. на 1/3 частку від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, який підлягає збільшенню, суд врахував, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні немає, придбав у власність нерухоме майно, визнав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат,\~суд виходить\~із наступного.\~Відповідно до\~ п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб. Тому судовий збір стягується за правилами ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved