Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 07.11.2018 року відповідач [PERSON] звернулась до позивача із заявою про вступ до кредитної спілки та, сплативши вступний внесок і обов`язковий пайовий внесок, стала членом КС «Ощад каса». 08.11.2018 року позивач та відповідач по справі уклали кредитний договір №ОК-1/0230/18/5, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 300 000,00 грн. терміном на 24 місяці зі сплатою 60 % річних. Виконання зобов`язань позичальника забезпечено договором поруки № ОК-1/0230/18/5 від 08.11.2018 р., укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] . Відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за вказаним договором та допустили виникнення заборгованості, яка станом на 03.01.2020р. становить 329 187,21 грн., що позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів в судовому порядку, а також, відшкодувати судові витрати по справі /судовий збір та витрати на правову допомогу/. 15.06.2020 року позивач надіслав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №ОК-1/0230/18/5, станом на 23.06.2020 року, в сумі 435 245 грн. 80 коп., з яких 229 246,13 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 139 055,03 грн. - несплачена станом на 23.06.2020 р. сума процентів; 22 801,65 грн. - нарахована за період з 20.06.2019 по 23.06.2020 р. сума пені; 44 142,99 грн. - нарахований штраф станом на 23.06.2020 р., а також просила відшкодувати судові витрати по справі 4937,81 грн.- судового збору та 4400,00 грн. - витрати на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, була повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] , жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, а також, був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] двічі подавав суду заяви, в яких просив відкласти розгляд справи в зв`язку з запровадженням карантинних заходів та продовженням строку для подання відзиву. Однак в судове засідання 22.09.2020р. не з`явився, відзив чи заперечення суду не подав. Відповідно до положень ч.6,11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач стала членом кредитної спілки КС «Ощад Каса», що стверджується відповідною заявою [PERSON] про прийняття її в члени кредитної спілки від 07.11.2018 року, а також протоколом засідання правління Кредитної Спілки «Ощад каса» №225 від 07.11.2018 року (а.с.7,8). Судом встановлено, що 08.11.2018 року між КС «ОЩАД КАСА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ОК-1/0230/18/5. За цим договором КС «ОЩАДКАСА» зобов`язалась надати [PERSON] споживчий кредит у сумі 300 000,00 грн. Відповідно до п.1.3. договір набуває чинності з 08.11.2018 року та діє до 08.11.2020 року, строком на 24 місяці. Прострочення сплати кредиту та процентів не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п.2.8 договору реальна річна процента ставка на дату укладання договору становить 32,52% річних. Відповідно до п.3.1 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 60 % річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку позивача або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок позивача або в касу позивача) включно. На виконання п.8.2.2. Договору відповідачем було сплачено шість платежів, що вказано в розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій. (Додаток 14). Згідно з договором поруки №ОК-1/0230/18/5 від 08.11.2018 року КС «ОЩАД КАСА» та член кредитної спілки [PERSON] , [PERSON] уклали договір поруки. Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. 09.11.2018 року позивач перерахував [PERSON] , грошові кошти в сумі 300 000,00 грн., що підтверджується видатковим чеком. (а.с.20). Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору, відповідач здійснила шість платежів по поверненню кредиту. Як вбачається з копій листів № 219/19, 220/19 від 07.06.2019 року, позивач попереджав відповідачів про наслідки невиконання умов кредитного договору. Станом на 23.06.2020 року зобов`язання не виконані і заборгованість не погашена. Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору №ОК-1/0230/18/5 від 08.11.2018 року, вбачається, що станом на 23.06.2020 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 435 245 грн.80 коп., яка складається з: 229 246,13 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 139 055,03 грн. - несплачена станом на 23.06.2020 р. сума процентів; 22 801,65 грн. - нарахована за період з 20.06.2019 по 23.06.2020 р. сума пені; 44 142,99 грн. - нарахований штраф ,станом на 23.06.2020 р.(а.с.89). При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Згідност. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цьогоКодексу. Стаття 627 ЦК Українивизначає, що відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно доч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцевіпозику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК Україниу разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, про що поручитель був належним чином повідомлений, що стверджується листами позивача до нього. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що [PERSON] допустила виникнення боргу, тобто відповідачами порушені вимоги кредитного договору, а саме не виконано належним чином, в обумовлені строки зобов`язання щодо оплати кредиту і відсотків, тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума заборгованості за кредитними договорами та відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, позивач подав суду докази понесених ним судових витрат та заяву про відшкодування цих витрат (а.с.28-30, 47). Суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, за надану позивачу правову допомогу, на загальну суму 4400,00 грн. та сплачений судовий збір по даній справі. В Договорі про надання правової допомоги від 06.02.2019 р. (п.2.2 Договору) встановлено розмір винагороди адвоката та порядок здійснення оплати ( а.с.28). В підтвердження понесених витрат на правову допомогу і судовий збір позивачем надано акт прийому-передачі наданих послуг і видатковий касовий ордер (а.с.29,30). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір (4937,81грн.) та понесені витрати на правову допомогу (4400,00грн.) підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved