Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 2002 року є власником приміщень будинку [ADDRESS]. До здійснення продажу попереднім власником Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський домобудівельний комбінат №2» зазначені приміщення використовувались, як гуртожиток для проживання одиноких громадян. Здійснюючи відчуження приміщень в будівлі, Відкрите акціонерне товариство «Дніпропетровський домобудівельний комбінат №2» не надало мешканцям гуртожитку в користування інших житлових приміщень, в зв'язку з чим частина мешканців продовжує проживати в житлових приміщеннях та користуватись нежитловими приміщеннями загального користування в будинку [ADDRESS]. Відповідач проживає в кімнаті [NUMBER] зазначеного будинку, користується нежитловими приміщеннями загального користування та комунальними послугами. Оскільки за період з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року відповідач не в повному обсязі сплатив суму за проживання у приміщенні гуртожитку, заборгованість з оплати за проживання у житловому приміщені складає 4000 грн. На підставі цього, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за проживання у житловому приміщені в сумі 4000 грн. та судові витрати по справі. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи поти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. В зв'язку з цим, з урахуванням поданої представником позивача заяви, судом у відповідності до ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 02.12.2002 року, реєстрова книга №21НФ, реєстровий номер 1168-177, [PERSON] є власником приміщень будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає в кімнаті [NUMBER] будинку [ADDRESS], користується нежитловими приміщеннями загального користування та комунальними послугами. Плата за проживання у житловому приміщенні була встановлена в сумі 200 грн. на місяць. За період з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року відповідачеві була нарахована до сплати сума 8741 грн. 91 коп., з яких 5600 грн. є платою за проживання у житловому приміщенні та користування нежитловими приміщеннями загального користування, та 3141 грн. 91 коп. плата за спожиті комунальні послуги. За період з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року відповідач сплатив суму 5120 грн., з яких 3520 грн. плата за спожиті комунальні послуги, та 1600 грн. плата за проживання у житловому приміщенні та користування нежитловими приміщеннями загального користування. Таким чином, остаточна заборгованість відповідача за період з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року з оплати за проживання у житловому приміщені складає 4000 грн. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно положень ст.ст.207,638,642 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, враховуючи, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено договір найму шляхом направлення позивачем пропозиції укласти такий договір у вигляді рахунку за користування приміщенням гуртожитку в розмірі 200 грн. за місяць, а відповідач здійснював дії зі сплати встановленої суми, суд приходить до висновку про узгодження між сторонами умов договору найму. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.6,627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач належним чином не виконав зобов'язань по договору найму житлового приміщення, чим порушив умови договору, що призвело до утворення заборгованості, тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по сплаті за проживання у житловому приміщені будинку [ADDRESS] за період з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року в розмірі 4000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved