Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 15.03.2018 року [PERSON] було звільнено з посади інженера з охорони праці КП «ДРУАС» за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. При звільненні [PERSON] була виплачена вихідна допомога у розмірі середнього заробітку в сумі 7947,28 грн. 27.07.2018 року рішенням суду наказ про звільнення було скасовано та з КП «ДРУАС» стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 35665,64 грн. Вважає, що вихідна допомога [PERSON] отримана незаконно. Проте, на вимогу повернути виплачену вихідну допомогу відповідач не реагує. В зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7947,28 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом від 15.03.2018 року № 26-к [PERSON] звільнено з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 27.07.2018 року наказ від 15.03.2018 року № 26-к про звільнення [PERSON] визнано незаконним та скасовано, [PERSON] поновлено на посаді інженера з охорони праці підприємства з 15.03.2018 року. Згідно з інформаційною довідкою КП «ДРУАС» від 04.02.2019 року за №51 при звільненні інженера з охорони праці [PERSON] згідно з наказом від 15.03.2018 року № 26-к, були нараховані та сплачені розрахункові, а саме: заробітна плата за відпрацьований час в сумі 1744,91 грн., компенсація за невикористану відпустку в сумі 936,34 грн., вихідна допомога в сумі 7947,28 грн. Спір між сторонами виник з трудових правовідносин. Відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Згідно з вимогами статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Позивач вважає, що оскільки рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 27.07.2018 року звільнення [PERSON] визнано незаконним і її поновлено на роботі, то правова підстава для виплати їй вихідної допомоги при звільненні у розмірі 7947,28 грн. відпала, враховуючи, що зазначені кошти вже виплачені відповідачу, вони підлягають поверненню саме на підставі статті 1212 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Доказів про набуття відповідачем 7947,28 грн. у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються. Сам факт оскарження відповідачем у судовому порядку наказу про звільнення з посади згідно з пунктом 2 статті 40 КЗпП України не може свідчити про недобросовісність дій особи, оскільки є реалізацією нею конституційного права, передбаченого статтею 55 Конституції України, на захист судом прав і свобод людини і громадянина. Незважаючи на те, що після поновлення [PERSON] на роботі підстава для виплати вихідної допомоги відпала, в силу вимог статті 1215 ЦК України ці кошти поверненню не підлягають. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року №753/15556/15-ц. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову КП «ДРУАС» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої вихідної допомоги при звільненні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed