Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що\~ [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 17.02.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач, відповідно до ст. 1054 ЦК України свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 19.02.2018 року має заборгованість 15 974,55 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача надав суду пояснення, що відповідають позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, повідомив, що відповідач повідомлялася про зміну відсоткової ставки через SMS інформування та ця інформація було розміщена на сайті Приватбанку, підтверджень, що поштою повідомлялася відповідач про таку зміну не має. Щодо додаткових послуг особа ознайомлювалася з порядком та умовами та повинна була розуміти що послуги страхування життя, яка передбачена умовами, з якими відповідач була ознайомлена тоді, коли вона переоформлювала пластик, додатково оплачується. Крім того, клієнт має сплачувати «членський внесок» за участь в Gold-клубі, який становить з 01.04.2013 року 20 грн. на місяць, про що було вказано в умовах при видачі картки «Gold». Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення що відповідають відзиву на позовну заяву, що міститься в матеріалах справи, в яких зазначено, що із позовною заявою категорично не погоджуються. Позивач стверджує, що 17.02.2011 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій вказано, що вона разом з Памяткою клієнта, Умовам та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що він вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається, що ніякого письмового договору про надання кредиту позивачем надано не було. Єдиним документом, який було подано на підтвердження факту існування між відповідачем та позивачем взагалі хоч якихось відносин - це копія анкети-заяви невідомого походження, з якої не вбачається отримання кредиту та укладення кредитного договору. Докази, надані позивачем вважає неналежними, адже з даної копії є не зрозумілим чи дійсно це анкета-заява [PERSON], не чітким є підпис, що міститься в цій анкеті, що за твердженням позивача є підписом відповідача. З зазначеної копії анкети-заяви не можна зрозуміти чи там дійсно вказана інформація, що стосується предмета доказування. Крім того позивачем не надано памятку клієнта, яка є складовою частиною договору про надання банківських послуг разом із заявою та у якій сторонами договору погоджуються такі істотні умови договору (у разі відсутності їх визначення в заяві), як: строки і порядок погашення за кредитом, в тому числі і розмір та порядок нарахування щомісячного платежу у разі становлення мінімального обовязкового платежу, вид та строк дії кредитної картки, а також залишили поза увагою те, що у заяві істотні умови кредитного договору не визначені. Крім того представник відповідача у відзиві зазначив, що матеріали справи не містять даних і доказів про те, що, позивачем був відкритий на імя [PERSON] картковий рахунок а видана відповідна картка з кредитним лімітом і її отримання нею, а також копія цієї картки. Також сумніви викликає і розрахунок заборгованості, як документ, наданий на підтвердження стороною позивача, адже в ньому не зазначено а ні ПІП, а ні посада особи, яка здійснила розрахунок, а також не має печатки банку чи інших його реквізитів, що свідчили б про офіційне походження даного документу. Крім того, із заяви наданої позивачем до позову не вбачається, що відповідач та позивач визначили цією заявою розмір відсоткової ставки 27,60 % річних. Жодних додаткових угод з позивачем про підняття відсоткової ставки за нібито укладеним договором, відповідачем підписано не було, у звязку з чим вимоги позивача є необґрунтованими задоволенню не підлягають. Щодо незаконності вимог по стягненню одночасно штрафу та пені, у відзиві зазначено, що за положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У звязку з цим, вказані вимоги позивача про одночасне стягнення цих грошових сум не можуть бути задоволені, не тільки з підстав безпідставності їх нарахування, як без договірних сум, а ще й у звязку з тим, що в даному випадку вказане призведе до порушення прав відповідача, передбачених Конституцією України. Представник відповідача просив суд застосувати до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості з [PERSON] строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного електронного або іншого технічного засобу звязку. Відповідно до розділу 1 Загальних положень та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті Позивава (www.privatbank.ua) АТ Комерційний банк «Привабанк»,

Outcome: partial