Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Укрспец-транс», приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Старовойтов Олександр Сергійович про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації. Позов мотивовано тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014 у справі № 22-ц/793/3019/14 задоволено позов прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до [PERSON] , Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської РДА від 20.12.2007 № 428 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради», в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0199, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633891 від 24.12.2007 на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га. Крім того, апеляційним судом Черкаської області 09.12.2014 у справі № 22-ц/793/2973/14 задоволено позов прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до [PERSON] , [PERSON] , Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської РДА від 20.12.2007 № 428 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради», в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0196, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633890 від 24.12.2007р. на право власності на земельну ділянку площею 0,1га, скасовано державну реєстрацію вказаної земельної ділянки; в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0998 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0203, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633896 від 24.12.2007р. на право власності на неї. Разом з тим, у ході виконання зазначених рішень суду встановлено, що речове право на спірні земельні ділянки перейшло до інших осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу землі. З огляду на подальше відчуження незаконно переданої у приватну власність земельної ділянки, інтереси постійного лісокористувань в особі ДП «Черкаське лісове господарство» залишились незахищеними, отже спір щодо її витребування від нового власника підлягає вирішенню в судовому порядку, тому прокурор і звернувся з даним позовом до суду. Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що була прийнята ухвала суду від 02.07.2020р. Клопотань від учасників судового провадження про необхідність розгляду даної справи в загальному порядку з викликом сторін до суду не надходило. Будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи до суду не надходило. Учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи. Суд констатує, що у учасників процесу було достатньо часу для подачі до суду відповідних клопотань по суті справи, відзиву, доказів, тощо. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та матеріалів. Дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Дана цивільна справа розглядалась Черкаським районним судом Черкаської області (суддя Смоляр О.А.) з прийняттям рішення від 18.10.2017р., згідно якого у задоволенні позову було відмовлено. Судом апеляційної інстанції вказане рішення суду залишено без змін. Згідно постанови Верховного суду України від 03.06.2020р. було скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції у своїй постанові від 03.06.2020р. зробив відповідні висновки, які взяті до уваги судом першої інстанції при новому розгляді даної справи. Відповідно до положень ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 76-80 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014 у справі № 22-ц/793/3019/14 задоволено позов прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до [PERSON] , Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської РДА від 20.12.2007 № 428 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради», в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0199, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633891 від 24.12.2007 на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га. Крім того, апеляційним судом Черкаської області 09.12.2014 у справі № 22-ц/793/2973/14 задоволено позов прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до [PERSON] , [PERSON] , Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Черкаської РДА від 20.12.2007 № 428 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради», в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0196, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633890 від 24.12.2007р. на право власності на земельну ділянку площею 0,1га, скасовано державну реєстрацію вказаної земельної ділянки; в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0998 га, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер 7124986000:05:001:0203, визнано недійсним державний акт серії ЯЕ № 633896 від 24.12.2007р. на право власності на неї. Разом з тим, у ході виконання зазначених рішень суду встановлено, що речове право на спірні земельні ділянки перейшло до інших осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу землі. Статтею 84 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначалось, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, зокрема належать землі лісового фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Крім того, ст.ст.13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності па землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до вимог земельного законодавства у Черкаської районної державної адміністрації відсутні повноваження з передачі у власність земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за межами населеного пункту. Розпорядженням Черкаської РДА від 20.12.2007 № 428 «Про передачу земельних ділянок у власність громадян для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради» фактично змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, однак у місцевої державної адміністрації відсутні повноваження щодо вилучення земель лісогосподарського призначення державної форми власності, що розташовані за межами населеного пункту для нелісогосподарських потреб. А тому, виконання вимог ст.20 ЗК України щодо зміни цільового призначення земель саме органами виконавчої влади, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, в даному випадку є неможливим. Вимоги щодо зміни цільового призначення земельної лісової ділянки передбачені нормами статті 57 Лісового кодексу України (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції). Як встановлено, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області надано висновок №1451 від 05.12.2007 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не містить погодження щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. При цьому, спірна земельна ділянка відведена за рахунок площ, зайнятих лісами І групи. Крім цього, в проектах відведення земельних ділянок відсутній висновок територіального органу центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства щодо погодження зміни цільового призначення земельної ділянки. З викладеного вбачається, що був порушений порядок зміни цільового призначення земельної ділянки, зокрема вимоги ст.57 ЛК України. Одночасно рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок, як того вимагає земельне законодавство України не приймалось, а п.1 спірного розпорядження Черкаської районної державної адміністрації лише затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за рахунок лісів І групи ДП «Черкаське лісове господарство)- в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради за межами населеного пункту. Факт неправомірного набуття та неналежності [PERSON] , як первинному набувачу, земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:05:001:0199, [PERSON] , як первинному набувачу, земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:05:001:0196, [PERSON] як первинному набувачу, земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:05:001:0203 - встановлено рішеннями суду, які набрали законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, рішення апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014р. у справі №22-ц/793/2973/14 та рішення апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014р. у справі № 22-ц/793/3019/14 не можуть бути поставлені під сумнів. Суд враховує, що факт неправомірного набуття та належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як первісним набувачам спірних земельних ділянок встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили та мають преюдиційне значення для вирішення цієї справи. Про дану обставину вказано Верховним Судом. За правилом ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Добросовісність набуття у розумінні ст. 388 ЦК України полягає у тому, що майно набувається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не реституція, а повернення майна від набувача, при цьому випадки такою витребування обмежуються, зокрема, п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, яким передбачено, що витребування майна можливе у разі його вибуття з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Верховним Судом вказано, що положення ст.388 ЦК України застосовуються як підстава позову про витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 21.12.2016р. у справі №6-2233цс16. Таким чином, здійснення Черкаською РДА права власності , зокрема розпорядження майном, не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може вважатись вираженням волі постійного землекористувача цієї земельної ділянки на її передачу іншим особам. Подібний правовий висновок висловлений у постанові ВСУ від 02.11.2016р. №6-2161цс16. У даному випадку підставою витребування спірної земельної ділянки є не лише факт скасування розпорядження, як ненормативного акту органу державної влади, а також скасування рішенням у вищевказаних цивільних справах правовстановлюючих документів, що свідчить про фактичну відсутність повноважень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на розпорядження спірними земельними ділянками. Ураховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , незаконно набули право власності на спірні землі у зв`язку із порушенням встановленого порядку надання і відчуження земельних ділянок, а отже, право державної власності на цю ділянку не припинено, а право власності на неї у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на законних підставах не виникло. Застосування до спірних правовідносин речово-правового механізму повернення свого майна (віндикації) забезпечить захист прав та інтересів не тільки власника майна, а й добросовісних набувачів, які також є учасниками цивільного обороту. Вказаний правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 17.10.2018р. у справі №707/30/17 (провадження №61-3247св18). [PERSON] отримала платно спірну земельну ділянку на підставі укладеного між нею та ТОВ «Укрспец-Транс» договору купівлі- продажу № 3709 від 07.12.2016р. [PERSON] також отримав платно спірні земельні ділянки на підставі укладених між ним та ТОВ «Укрспец-Транс» договорів купівлі-продажу земельних ділянок №3723 від 08.12.2016р. та №3723 від 08.12.2016р. Верховний Суд вказав, що витребування земельних ділянок у відповідачів без надання компенсації у зв`язку з їх витребуванням, не свідчить про порушення принципу «пропорційності», оскільки покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Оскільки держава в особі її уповноваженого органу не була стороною договору купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] та [PERSON] набули право власності на спірну земельну ділянку, підстав визнавати ні договори недійсними немає, натомість земельна ділянка може бути у них витребувана, а рішення про державну реєстрацію такої земельної ділянки - скасоване. Судом встановлено, що ДП «Черкаське лісове господарство», як постійний лісокористувач та орган, уповноважений здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах, позовна заява до суду з метою захисту майнових прав держави чи територіальної громади Свидівоцької сільської ради не скеровувалась. Тому, суд вважає, що прокурором у позовній заяві та доданих документах достатньо обгрунтовано та доведено його повноваження на пред`явлення даного позову до суду; суд вважає, що прокурор підтвердив такі повноваження відповідно до положень ст.56 ЦПК України. Суд вважає, що у разі задоволення вказаного позову будуть поновлені майнові інтереси держави на володіння, використання та розпорядження у встановлений спосіб природними ресурсами. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обгрунтованими, тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved