Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що 18.09.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1-2012, відповідно до умов якого він придбав у відповідача об'єкт нерухомості - гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж у дворі будинку, загальною площею 22,3 кв. м. Відповідно до умов попереднього договору відповідач був зобов'язаний не пізніше 01.12.2012 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Загальна ціна продажу об'єкту нерухомого майна за попереднім договором складає 40000 грн. Ним та відповідачем виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу. Оплата нерухомого майна здійснена у повному обсязі. Відповідач передав йому ключі, правовстановлюючі документи та технічну документацію на гараж. Майно прийнято ним у використання. На момент подання позовної заяви відповідач ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна. Просив визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1-2012 від 18.09.2012 року, укладений між ним та відповідачам та визнати за ним право власності на вказаний гараж. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.08.2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту виданими ОКП Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», відповідач [PERSON] є власником гаражу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж у дворі будинку, загальною площею 22,3 кв. м. 18.09.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1-2012, відповідно до умов якого позивач придбав у відповідача об'єкт нерухомості - гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж у дворі будинку, загальною площею 22,3 кв. м. Загальна ціна продажу об'єкту нерухомого майна за попереднім договором складає 40000 грн. Позивачем та відповідачем виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу. Оплата нерухомого майна здійснена у повному обсязі. Відповідач передав позивачеві ключі, правовстановлюючі документи та технічну документацію на гараж. Майно прийнято позивачем у використання. Відповідно до умов попереднього договору відповідач був зобов'язаний не пізніше 01.12.2012 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна. На момент подання позовної заяви відповідач ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договірними зобов'язаннями визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками цивільних відносин при укладенні цивільно-правових договорів, у силу яких зобов'язана сторона повинна зробити визначені дії на користь другої сторони або утриматися від визначеної дії, а управомочена сторона має право жадати від зобов'язаної сторони належного й у термін виконання зобов'язань відповідно до умов договору. Майнові зобов'язання, що виникають між учасниками цивільно-правових відносин, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності зі статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана зробити на користь іншої сторони (кредитора) визначені дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, заплатити гроші) або утриматися від визначених дій, а кредитор має право жадати від боржника виконання зобов'язання. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved