overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2011 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 412. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2018 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, та просив їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2011 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 412. Від наведеного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] З початку 2018 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1994 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про що був зроблений актовий запис №264. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені два роки тому, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і між ними немає взаємного порозуміння, тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Винник З.Г., яка діє на підставі ордеру серії ДН №140078 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 1994 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №264. Від даного шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2005 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області про що був зроблений актовий запис №38. Від даного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. З квітня 2019 року фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і між ними немає взаємного порозуміння, тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 26 березня 2005 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №38. Від даного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2018 року, який зареєстрований за № 364 у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час спільне життя у позивача та відповідача не склалося, тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, проте останній надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена і яка не подала відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2018 року, що був зареєстрований у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 364. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 29 грудня 1973 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Слов`янська Донецької області про що був зроблений актовий запис № 1346. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу вони не мають. З квітня 2013 року фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і між ними немає взаємного порозуміння, тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача підтримали просили суд розірвати шлюб. Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 29 грудня 1973 року, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Слов`янськ Донецької області про що був зроблений актовий запис №1346. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачу [PERSON] , було надано строк для примирення, однак у період строку сторонами не досягнуто поновлення стосунків. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач, проживаючий за адресою [INFO], є споживачем теплової енергії та гарячого водопостачання і за період з 01.02.2013 р. по 01.06.2016 р. заборгував перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» 10 503грн.37 коп., добровільно борг не сплачує. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO]. Як слідує з наданого позивачем розрахунку абонента, за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання, згідно діючих тарифів, за період з 01.02.2013 р. по 01.06.2016 р. відповідач заборгував позивачу 10 503 грн.37 коп Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом . Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим , якщо договором не встановлено інший строк . Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунковий лист відповідача за період з 01.02.2013 р. по 01.06.2016 р. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, виходячи з наведенного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2013 р. по 01.06.2016р в сумі 10 503 грн.37 коп На підставі ст.88 ЦПК України. Ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Право власності він набув на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2019 року, укладений між ним та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . При укладенні даного договору була досягнута домовленість встановлена п. 13 вказаного договору, про те, що особи які проживають в зазначеній квартирі будуть зняті з реєстраційного обліку до 25 квітня 2019 року, квартира звільнена від речей. Однак до теперішнього часу відповідачі так і не знялися з реєстрації, їх місцезнаходження невідомо, що порушує його права як власника. Тому позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач будучи повідомленим належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідачі будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. зареєстрованого в реєстрі за № 1373 від 22 квітня 2019 року слідує, що [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164481830 від 22 квітня 2019 року слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до довідки ТОВ «СИНЕРГІЯ - БТ» № 75 від 24 травня 2019 року слідує, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Приймаючи до уваги, що відповідачі у спірній квартирі не проживають, не є ані власниками житла, ані членами сім`ї позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. від 04 квітня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 751 він є власником житлового будинку [ADDRESS] . На прохання його знайомих він зареєстрував відповідача у спірному будинку, однак [PERSON] з 2011 року по теперішній час не проживає, його місцезнаходження невідомо, що порушує його права як власника. Тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник - адвокат Керанчук В.Б., що діє на підставі ордера серія ДН №119028 від 02 червня 2020 року, будучи повідомленими належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. від 04 квітня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 751 слідує, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 14271213 від 17 квітня 2007 року слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 213/02-21 від 26 травня 2020 року, домової книги слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , але не проживає з 2011 року по теперішній час. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Приймаючи до уваги, що відповідач у спірному будинку не проживає, не є ані власником житла, ані членом сім`ї позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved