Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 100000 гривень та моральної шкоди в сумі 200000 гривень, витрати на правову допомогу. Позов мотивується тим, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.02.2014 року, що набрав законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначив йому покарання у виді штрафу. Висновком експерта №1375 від 20 травня 2013 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи [PERSON], та даних медичної документації, у позивача були виявлені слідуючі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, синець лівого ока. Через вищенаведене позивач отримав цукрову хворобу, підвищений тиск та постійні головні болі та для поновлення стану здоров'я позивач витратив кошти які оцінює в 100000 гривень. Відповідач також завдав позивачу моральної шкоди, вираженої в фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я від неправомірних, навмисних та злочинних дій відповідача. Моральну шкоду позивач оцінив у 200000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач проти позову заперечував, пояснивши, що теж піддався нападу з боку позивача, тому завдання шкоди є обумовним. Судом встановлено: 20.03.2012 року о 16.30 [PERSON], перебуваючи за адресою: [ADDRESS], заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, синець лівого ока, що підтверджується вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.02.2014 року, що набрав законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року. [PERSON] визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначив йому покарання у виді штрафу. Висновком експерта №1375 від 20 травня 2013 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи [PERSON], та даних медичної документації, у позивача були виявлені слідуючі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, синець лівого ока; вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, оцінюються в комплексі, викликали розлад здоров'я строком більше 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 дня); за цим критерієм, відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення степеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, групові та індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, та могли бути спричинені 20.03.2012 року; враховуючи, що наявні ушкодження оцінюються в комплексі, можливо судити про те, що вони могли бути спричинені в результаті одного удару. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток /дохід/, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що належних та допустимих доказів витрат на посилене харчування, придбання ліків, стороннього догляду тощо, в результаті подій 20.03.2012 року встановлених вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.02.2014 року - позивачем не надано, тож вимога про стягнення з відповідача 100000,00 гривень матеріальної шкоди задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень суд враховує наступне. Згідно із ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З врахуванням фактичних обставин справи та положень ст.ст.23,1167 ЦК України суд доходе висновку, що відповідач своїми протиправними діями відносно позивача безумовно спричинив йому моральну шкоду, оскільки внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, позивач зазнав фізичного болю та страждання. Разом з цим суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, який зазначений позивачем, є завищеним і не в повної мірі відповідає характеру порушення його права, глибині та тривалості душевних страждань. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер й тяжкість завданих позивачу тілесних ушкоджень, тривалість проходження позивачем лікування, ступінь глибини й тривалості моральних страждань, ту обставину, що спричинені тілесні пошкодження не призвели до таких незворотніх наслідків, як інвалідність, каліцтво, що впливає на розмір моральної шкоди в бік його зменшення. Також суд приймає до уваги, що позивачем не надано доказів того, що й в цей час має місце погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації. Враховуючи викладене, а також

Outcome: partial