Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.07.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNHLGB000000746, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 42 300 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2027 року. Відповідач за вказаним договором умови належним чином не виконує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 11.11.2013 року має заборгованість - 56 666,59 доларів США, яка складається з наступного: - 48 695,68 доларів США - заборгованість за кредитом; - 5 281,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 785,52 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 1903,84 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 10.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № DNHLGB000000746. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 34,00 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Посилаючись на ст.39 Закону України «Про іпотеку» позивач просить виселити відповідача та будь-яких інших осіб з квартири, на яку має бути звернуто стягнення. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір №DNHLGB000000746, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 42 300 доларів США, зі сплатою 12% річних, комісії в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця, на строк до 09.07.2027 року. Зазначений договір підписано сторонами, а банком - з прикладенням печатки, отже обумовлені сторонами умови договору погоджені та відомі останнім, сторони прийняли на себе виконання зобов'язання. Факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується заявою про видачу готівки №3 від 10.07.2007 року та ордером - розпорядженням №3 від 10.07.2007 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.03.2008 року між сторонами укладено договір іпотеки №DNHLGB000000746, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 34,0 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2008 року. Вказаний договір підписано сторонами, позивачем - з прикладенням печатки, посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за №1376 від 12.03.2008 року та зареєстровано в Державному реєстрі іпотек за №23/1377. Згідно паспортних даних відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 03 жовтня 20008 року на адресу відповідача банком надіслано повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 14,04% на рік, у зв'язку зі збільшенням рівня облікової ставки НБУ з 8,5 до 12 відсотків та з метою виконання зобов'язань банком перед своїми вкладниками. Доказів отримання відповідачем зазначеного повідомлення про підвищення відсоткової ставки або доказів його згоди на зміну істотної умови договору кредитування позивачем не надано. Позивачем надано доказ надіслання відповідачу досудової вимоги в порядку ст.33 Закону України «Про іпотеку» від 30.09.2013 року, яка вручена позичальнику 08.10.2013 року. Станом на 11.11.2013 року курс долару США до гривні за розпорядженням НБУ становив 7,9930. Відповідно до розрахунку позивача, виконаного станом на 11.11.2013 року, заборгованість відповідача складає 56 666,59 доларів США, де: заборгованість за тілом кредиту - 48 695,68 доларів США, заборгованість за відсотками - 5 281,55 доларів США, заборгованість за комісією - 785,52 доларів США, пеня - 1 903,84 доларів США. Даний розрахунок здійснено за відсотковою ставкою в розмірі 12% річних. Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, відповідачем [PERSON] порушено строки повернення заборгованості за кредитом та строки сплати нарахованих відсотків, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №DNHLGB000000746 від 10.07.2007 року, відповідно до розрахунку заборгованості від 11.11.2013 року, перевіреного судом. Враховуючи, що позичальником [PERSON] порушено умови кредитного договору, добровільно не сплачується заборгованість за кредитним договором забезпеченим іпотекою, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2008 року [PERSON], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» від власного імені за правочином купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою покупцем, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету застави. Що стосується виселення та зняття з реєстрації усіх осіб, які проживають у заставній квартирі, то ці вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» не підлягають задоволенню, оскільки не доведені в належний спосіб, шляхом доведення факту проживання та реєстрації таких осіб, а також залучення їх до участі у справі в якості відповідачів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до задоволеної частини позовних вимог оплачений ним при подачі позову судовий збір у сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial