Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2013 року між Кредитною Спілкою Турбота-Полтава(Позивач), як Кредитодавцем, та [PERSON] (Відповідач), як Позичальником, укладено Кредитний договір № 377-С, за умовами якого Кредитодавець взяв на себе зобов'язання надати (Позичальникові) у кредит грошові кошти в сумі 5000,00 грн.( Пять тисяч грн.00 коп.), позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування у розмірі 55 відсотки річних. Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 31.12.2016р. на загальну суму 11113.23 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Турбота-Полтава» заборгованість за кредитним договором в сумі 11113.23 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши про причини неявки та її поважність, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між Кредитною Спілкою Турбота-Полтава(Позивач), як Кредитодавцем, та [PERSON] (Відповідач), як Позичальником, укладено Кредитний договір № 377-С, за умовами якого Кредитодавець взяв на себе зобов'язання надати (Позичальникові) у кредит грошові кошти в сумі 5000,00 грн.( Пять тисяч грн.00 коп.), позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування у розмірі 55 відсотки річних. Пунктом 5.1. Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (зарахування на рахунок Позичальника або видача готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою) включно. Пунктом 2.1. строк дії Кредитного договору визначений у 24 місяці, тобто з 12 серпня 2013 року по 12 вересня 2015 року. Також встановлено, що 12.09.2013р. на виконання умов Кредитного договору, кредитодавець - Кредитна Спілка Турбота-Полтава видала, а позичальник - [PERSON] отримала кредит в сумі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 184 про отримання коштів останньою. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1050, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В звязку з не виконанням зобовязань за кредитним договором № 377-С від 12.09.2013р. відповідач, станом на 31.12.2016 р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 11113.23 грн., що складається з наступного: -2277.54 грн., залишок несплаченого тіла кредиту; -2057.34 грн., заборгованість по процентам; -4114.68 грн., плата відповідно до 5.3 Кредитного договору; -349.92 грн., нарахування 3%; -2313.75 грн. донарахування суми з урахуванням інфляції. Згідно Договору від 12 вересня 2013 року, встановлено, що між Кредитною Спілкою Турбота-Полтава, [PERSON] та [PERSON], укладено Договір поруки до кредитного договору № 377-С, відповідно до якого: 1.1. Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 377-С від 12.09.2013 р. ( в подальшому - Кредитний договір), як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 1.2. Поручителю добре відомо усі умови вищеназваного Кредитного договору, укладеного між Кредитором і Позичальником, в тому числі: сума договору, термін повернення кредиту, відсоткова ставка, штрафні санкції, іншу умови кредитного договору. 1.3. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у вищезазначеному Кредитному договорі. 1.4. Відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Причини невиконання Позичальником своїх зобовязань по Кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобовязань по даному Договору. Таким чином, на момент закінчення строку дії Кредитного договору, тобто на 12 вересня 2015 року, - [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе договірні грошові зобов'язання щодо сплати отриманого кредиту та відсотків за користування ним. Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідачів повернення суми кредиту, а також сплату процентів, 3%, інфляції у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір та норми чинного законодавства України, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved