Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 780036, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 780036) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 20.12.2018 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 780036 від 05.12.2018 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права з а цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Пункт 7.1. Кредитного договору № 780036 від 05.12.2018 року визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 року була передана позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 26-МЛ від 15.03.2019. Станом на 04.01.2021 року сума заборгованості відповідача становить 12677 грн. 50 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 28.05.2021 року справу було прийнято до провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. 28.05.2021 року представник позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» направив клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжного доручення від 05.12.2018. 22.06.2021 року відповідач [PERSON] направив відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, 12.07.2021р. на адресу суду направив відповідь на відзив та просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином. Позивач обґрунтовуючи свій позов, в позовній заяві та відповіді на відзив зазначив, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму, відповідач зі свого боку не виконав умов договору. Згідно п.6.1. Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайт Товариства miloan.ua. Позивач зазначає, що моментом підписання кредитного договору є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та надає копію Довідки про ідентифікацію [PERSON] до кредитного договору №780036 від 05.12.2018 р.Згідно п.6.2. Кредитного договору, відправляючи через сайт онлайн-заяву про надання кредиту або підтверджуючи її оператору ТзОВ «Мілоан» в порядку визначеному в Правилах надання фінансових кредитів ТзОВ «Мілоан», Позичальник тим самим підтверджує свою згоду на укладання цього Договору. Договір в електронній формі розміщується в особистому кабінеті Позичальника. Додаткове підтвердження згоди Позичальника на укладання Кредитного договору може відбуватися з застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон Позичальника, а Позичальник використовує його для підписання Договору в Особистому кабінеті на сайті miloan.ua. Використання Позичальником коштів (переказ, зняття готівки, тощо) отриманих ним від ТзОВ «Мілоан», в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоди на укладення цього Кредитного договору, свідчить про безумовне прийняття Позичальником пропозиції укласти Кредитний договір та укладення цього Кредитного договору. Згідно п. 6.3. Кредитного договору Позичальник (Відповідач) погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами та Графіком розрахунку) Договору. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та виступає оригіналом. Також зазначив, що ознайомившись з попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. значно завищена та не відповідає складності справи. Окрім цього, відповідачем не було подано ніяких доказів, які підтверджували факт звертання до адвоката за професійною правничою допомогою. документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, просив задовольнити позов. Відповідач, 12.07.2021 року направив суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки предметом спору є заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №780036 від 05.12.2018 р. Зі змісту позовної заяви, зокрема, вбачається, що даний кредитний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на відповідному веб-сайті та підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (цифровий код, що направлявся відповідачу повідомленням на мобільний номер телефону). Кредитні кошти були відправлені на платіжну картку позичальника. Сума кредиту, яку було перераховано на платіжну картку відповідача становить 5000 грн. Відповідно до договору, на який посилається позивач, строк повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 20.12.2018р. При цьому відповідач зазначає, що в повідомленні щодо порядку укладення електронного договору» Нацкомфінпослуг звертає увагу небанківських фінансових установ, що орієнтовані на дистанційне надання фінансових кредитів за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем у мережі Інтернет, на деякі особливості порядку укладання електронних договорів, визначених Законом України «Про електронну комерцію». Із зазначеного слідує, що підписом позичальника повинен бути закріплений кожний аркуш правочину, що не було зроблено, тому наявність зобов`язань за наданим позивачем кредитним договором ставиться під великий сумнів. Також, відповідач послався на практику ВПВС України від 03 липня 2019 р. по справі №342/180/17де вказано, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки наданий позивачем кредитний договір не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки позивачем достовірно не підтверджено обставин, що [PERSON] був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та підписав кожний аркуш. Відповідно до правової позиції викладеної у ПВС України від 06 лютого 2019 року по справі №175/4753/15-ц, - після закінчення строку дії договору проценти та пеня не нараховуються. Одночасно зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи в суді, він був змушений звернутися до адвоката задля отримання професійної правничої допомоги. Попередня сума судових витрат становить 5000,00 грн., просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2018 р. між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 780036, за умовами якого відповідач отримав 50000 грн. (а.с. 5-7). Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору № 780036 від 05.12.2018 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права з а цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. Відповідно п.7.1 Кредитного договору № 780036 від 05.12.2018 року, цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.03.2019 р. між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №26-МЛ, за яким відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , з терміном повернення кредиту до 20.12.2018 (а.с. 10-14). Також в матеріалах справи наявний Акт-приймання-передачі Реєстру боржників від 15.03.2019 до Договору відступлення прав вимоги №26-МЛ від 15.03.2019 (а.с. 15), та Реєстр боржників до Договору відступлення прав вимоги №26-МЛ від 15.03.2019 (а.с. 16), довідка про ідентифікацію, яка підтверджує, що [PERSON] , з яким укладено кредитний договір № 780036 від 05.12.2018, ідентифікований.(а.с.9). Таким чином ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» є правонаступником позикодавця ТОВ «Мілоан» за кредитним Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 р. укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно з п. 1.1. Кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі визначеній в п. 1.2. Договорі (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (ділі плата) у встановлений в п. 4.1. Договору термін, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту становить 5000,00 грн. (п. 1.2. Договору). Кредит надається строком на 15 днів з 05.12.2018 р. (п. 1.3. Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 20.12.2018 р. (п. 1.4. Договору). Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 780036) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 20.12.2018 року на загальну суму 6382,50 грн., з них: кредит 5000,00 грн.; комісія за надання кредиту 805,00 грн.; проценти 577,50 грн. (а.с. 8). Згідно з виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 станом на 04.01.2021 року, позивач вказує, що сума заборгованості відповідача перед ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» становить 12677 грн. 50 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 5000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 2300,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами становить - 4572,50 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за процентами становить - 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 805,00 грн. Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України. Згідно статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пункт 9.1 кредитного договору №780036 від 05.12.2018 року сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить істотні умови, укладений у поряду, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійсним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору (у.т.ч. Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством) або окремих умов цього кредитного договору (індивідуальної частини) не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальної частини) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір (індивідуальну частину) і без включення до нього умов, що визнані недійсними, нікчемними, неукладеними. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи спір сторін в частині заборгованості за відсотками, комісією та пенею, суд виходить з таких обставин. Згідно п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту становить 805,00 грн., яка нараховується за ставкою 16,10 % від суми кредиту одноразово. Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що кредитний договір не містить жодного положення про нарахування додаткових коштів на суму комісії за користування кредитом чи його прострочення, а комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір комісії є погоджений сторонами договору (пунктом. 1.5.1. кредитного договору), і становить 805,00 грн., що є підставою для відмови в частині стягнення з відповідача додаткових комісійних на суму 4572,50 грн. та 2300,00 грн. Щодо спору між сторонами в частині нарахованих процентів за користування кредитом. Згідно п. 5.1. кредитного Договору Правила надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» miloan.ua є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 6.3. кредитного договору Позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами та Графіком розрахунку) Договору. Також, суд звертає увагу на п. 7.1. Кредитного договору № 780036 від 05.12.2018 р., в якому чітко визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. З цих підстав, та з урахуванням наданої позивачем виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 780036 від 05.12.2018 р., суд вважає, що позивачем доведено, що заборгованість перед ТзОВ «»Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним № 780036 від 05.12.2018 р., станом на 04.01.2021 (включно) за простроченими відсотками складає 6872,50 грн.(805,00 +577,50), згідно умов договору, оскільки Графік розрахунків містить чітко визначені складові боргу. Згідно затверджених ТОВ «Мілоан» Правил надання фінансових кредитів, нарахування процентів за користування кредитом могло здійснюватись лише за період правомірного користування кредитом, тобто за 15 днів - з 05.12.2018 року по 20.12.2018 року включно, але позивач розрахував проценти за умовами договору після закінчення строку дії картки, тобто до 04.01.2021 року. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у справі № 175/4753/15-ц від 06.02.2019 р. роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.12.2018 року в сумі 6382 грн.50 коп., з яких 5000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 805,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пеня; 577,50 грн. - проценти. А після спливу визначеного договором строку кредитування позивач мав би можливість та право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Однак вимог про стягнення сум, починаючи з 21.12.2018 року, на підставі ст. 625 ЦК України не було заявлено, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 50,34 % (6382,50 грн. х 100 : 12677,50 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 1142,71 грн. (2270,00 х 50,34 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial