Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору № 2/26 у розмірі 6 456.15 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.08.2016 між [PERSON] та ТДАТУ був укладений договір № 2/26 - про навчання фахівця за ОКР «бакалавр». Згідно п.1.2 Договору позивач, як виконавець договору, взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача, як замовника, прийняти на навчання [PERSON] за обраною спеціальністю «Харчові технології та інженерія» за денною формою навчання і гарантував підготовку фахівця за ОКР «бакалавр», а відповідач повинна була своєчасно сплачувати вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 5.1, 5.2 та 5.4 договору. Наказом ректору Університету №1204-С від 31.08.2016 року [PERSON] було зараховано на перший курс 2016-2017 навчального року зі спеціальністю «6.051701 - Харчові технології та інженерія». Наказом ректору Університету № 1958-С від 29.12.2017 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навального плану та порушення умов договору. 01.07.2020 року та 20.10.2020 року позивачем на адресу відповідача були направлені претензії з повідомленням щодо заборгованості та наслідків несплати за навчання. На теперішній час відповідач не відреагував на претензії жодним чином. Станом на 29.12.2020 року заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 6 456,15 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 3144,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено у судовому засіданні, 26.08.2016 між [PERSON] та ТДАТУ був укладений договір № 2/26 - про навчання фахівця за ОКР «бакалавр» (а.с.4). Згідно п.1.2 Договору позивач, як виконавець договору, взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача, як замовника, прийняти на навчання [PERSON] за обраною спеціальністю «Харчові технології та інженерія» за денною формою навчання і гарантував підготовку фахівця за ОКР «бакалавр», а відповідач повинна була своєчасно сплачувати вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 5.1, 5.2 та 5.4 договору. Термін навчання за договором № 2/26 склав три роки. Згідно п.5.4 Договору загальна вартість освітньої послуги становила 20 тис. 850 грн. та повинна була вноситися щомісяця по 695 грн. Наказом ректору Університету №1204-С від 31.08.2016 року [PERSON] було зараховано на перший курс 2016-2017 навчального року зі спеціальністю «6.051701 - Харчові технології та інженерія» (а.с.5). Наказом ректору Університету № 1958-С від 29.12.2017 року [PERSON] було відраховано з університету за невиконання навального плану та порушення умов договору. Наказом №994-З від 15.08.2014 року [PERSON] було зараховано на перший курс заочної форми навчання, тобто Таврійський державний агротехнологічний університет свої зобов`язання виконав (а.с.6). 01.07.2020 року та 20.10.2020 року позивачем на адресу відповідача були направлені претензії з повідомленням щодо заборгованості та наслідків несплати за навчання (а.с.14-16). Однак, в добровільному порядку відповідач не сплатила заборгованість за договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. На час розгляду справи доказів про погашення заборгованості відповідачем не надано та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Станом на 29.12.2020 заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 6 456,15 грн, що підтверджується доданими до позову довідками(а.с.7-8), тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими щодо стягнення саме зазначеної суму заборгованості. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved