Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом та просить розірвати кредитний договір № 554-057 від 15.11.2007 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» та [PERSON], стягнути достроково з [PERSON] 17.797,24 долари США та 2.718,58 гривень суму боргу за кредитним договором № 554-057 від 15.11.2007 р., а також судові витрати. При цьому, позивач посилається на те, що згідно з кредитним договором № 554-057 від 15.11.2007 р. ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» надав [PERSON] кредит на придбання автомобілю ВМW 3161, 2001 року випуску в іноземній валюті в розмірі 22.000,00 доларів США, строком повернення 14.11.2012 р. зі сплатою 12 % річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю шляхом видачі готівки, про що свідчить заява про видачу готівки № 554-057 від 15.11.2007 р. Відповідачкою умови кредитного договору своєчасно не виконані. За період з 15.11.2007 р. по 11.05.2010 р. були здійсненні такі проплати: 4.942,12 долари США - борг по кредиту, 4.849,81 долари США - відсотки, 14.443,01 грн. - комісія, 210 гривень - штраф. Таким чином, заборгованість відповідачки перед банком становить 17.797,24 долари США та 2.718,58 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17.057,88 доларів США, несплачених відсотків в розмірі 739,37 доларів США, пені за несвоєчасно сплачені відсотки в розмірі 406,58 гривень, штрафу в розмірі 90,00 гривень та щомісячної комісії в розмірі 2.222,00 гривень. В судовому засіданні відповідачка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що заборгованість по кредиту було погашено у повному обсязі поручителем [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує та просить задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 15.11.2007 р. між ВАТ «Банк „Демарк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 554-057, за яким банк надав відповідачці кредит в сумі 22.000,00 доларів США, строком повернення 14.11.2012 р. зі сплатою 12 % річних. Згідно заяви про видачу готівки № 554-057 від 15.11.2007 р., [PERSON] отримала кошти в розмірі 22.000,00 доларів США. Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] загальна сума заборгованості по кредитному договору № 554-057 від 15.11.2007 р. в розмірі 17.797,24 доларів США та 2.718,58 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17.057,88 доларів США, несплачених відсотків в розмірі 739,37 доларів США, пені за несвоєчасно сплачені відсотки в розмірі 406,58 гривень, штрафу в розмірі 90 гривень та щомісячної комісії в розмірі 2.222,00 гривень. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 549 ЦК України визначено, що, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За умовами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка (пеня). Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала зобов'язання, передбачені вищезазначеним Кредитними договорами у встановлений ним строк, суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином суд вважає, що слід розірвати кредитний договір № 554-057 від 15.11.2007 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» та [PERSON] та стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості по кредитному договору № 554-057 від 15.11.2007 р. у розмірі 17.797,24 долари США та 2.718,58 гривень. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Натомість, відповідачем суду не було надано належних доказів погашення заборгованості за Кредитним договором № 554-057 від 15.11.2007 року. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved