Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 18.08.2015 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 16.11.2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекції з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено договір № 231 на користування обєктом благоустрою. Відповідно до п. 1.1 даного договору, відповідач використовує обєкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: вул. Леваневська, м. Біла Церква (гараж № 320). Ціна послуг за договором визначається відповідно до п.п. 4.3. додатку № 1 «Плата за послуги з оформлення документації, повязаної з благоустроєм міста» рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100 грн. на місяць. Відповідно до п. 3.1. Договору, відповідач має проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми. Строк дії договору починає свій перебіг у момент підписання та закінчується 31.12.2012 року, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмо заяви про його припинення, пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгований на наступний календарний рік на умовах. Що встановлені в даному договорі. Ні позивачем ні відповідачем жодних змін та пропозицій і зауважень до договору не ініційовано, відтак, договір пролонговано на наступний 2013 календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі. 30.12.2013 року між сторонами у справі укладено додаткову угоду до договору, яка полягає, зокрема, у продовженні строку дії договору до 31.12.2014 року з подальшою щорічною пролонгацією (продовженням) у разі відсутності вмотивованих заяв щодо розірвання договору або необхідності його перегляду, які можуть бути подані відповідно до умов договору. Однак, відповідач належним чином не виконує зобовязання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг, в звязку з цим утворилась заборгованість за період з 01.01.2013 року до 31.07.2015 року в розмірі 2 100 грн. 00 коп. В добровільному порядку відповідач не виконує умови договору та борг не сплачує, в звязку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь кошти в розмірі 2100 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю [PERSON] про розгляд справи у його відсутності та клопотання про уточнення позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором у сумі 1700,00 грн. та судові витрати по справі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 16.11.2011 між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекції з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] був укладений договір № 231 на користування обєктом благоустрою. 30.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 (зміни і доповнення) до договору № 231 на користування обєктом благоустрою від 16.11.2011 року. Відповідно до якого відповідач має право використовувати обєкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: вул. Леваневського, 18 № 320, а позивач в свою чергу зобовязувався за плату надати відповідачу послуги з забезпечення можливості користування обєктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна, що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 18 № 320, та здійснювати контроль що до використання обєкта благоустрою, шляхом оформлення відповідних документів. Плата за дані послуги відповідно до п. 2.2 договору становила 100 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. на термін дії договору. Оплату за надані послуги відповідач повинен був проводити до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100 % суми. Відповідно до п. 5.2. Договору, строк дії даного договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 5.1 Договору (тобто з моменту його підписання) та закінчується 31.12.2012 року. Відповідно до п. 5.3. Договору, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово заяви про припинення, пропозиції щодо змін його положень та зауважень до нього, то даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, що підтверджується договором (а.с. 8). 30.12.2013 року між Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 231 на користування обєктом благоустрою від 16.11.2011 року, відповідно до якого строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 5.1. (з моменту підписання даного договору) та закінчується 31.12.2014 року. Якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово вмотивованої заяви про його припинення (розірвання), або необхідності його перегляду, то даний договір вважається щороку продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у даному договорі, при цьому, кількість продовжень (пролонгації) даного договору необмежена, що підтверджується копією додаткової угоди (а.с. 9). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони ( замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначені послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач виконав умови договору в повному обсязі, а відповідач в свою чергу порушила умови договору, чим спричинила заборгованість за період з 01.01.2013 року до 30.09.2015 року в розмірі 1700 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 21.10.2015 року № 763 та розрахунком заборгованості від 21.10.2015 р. (а.с. 38,39). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена при його укладенні та підписала вказаний договір. Також, відповідач знала про існування заборгованості, так як на її адресу було направлено претензію вимогу про сплату заборгованості, однак будь-яких дій вона не вчинила для погашення боргу, даний факт підтверджується претензією вимогою від 24.06.2015 року № 82, яка була направлена на адресу відповідача (а.с. 11). За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором за період з 01.01.2013 року до 30.09.2015 року в розмірі 1700 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved