Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року позивач придбав 3/8 частини житлового будинку загальною площею 172,0 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд: літня кухня «В», погріб з шийкою «Г», погріб «Д», ворота 1, який розміщений на земельній ділянці, що перебуває у державній власності за адресою: вул. Комінтерна, 39 (нинішня вул. Івана Сошенка, 39) в м. Звенигородка, Черкаської області. Житловий будинок розділений в натурі між трьома співвласниками і кожна квартира ізольована та має окремий вихід. Позивач придбав частину житлового будинку, яка визначена в технічному паспорті як квартира під №2. На час придбання 3/8 частини жилого будинку, земельна ділянка, яка перебувала в користуванні співвласників будинку, була фактично між ними розділена і спору про її використання не виникало. Присадибна ділянка була розділена між співвласниками і межі були викладені цеглою. Приблизно влітку 2013 року 1/8 частину житлового будинку - квартиру №3, придбала [PERSON]. Відразу після зміни власника квартири №3 між ним і відповідачкою стали виникати сварки відносно розміру земельних ділянок, які були визначені для огородництва. За заявою позивача декілька разів приходили комісії із міської ради, але нічий йому не допомогли, а пропонували їм або вирішити питання розподілу між собою добровільно, або звернутися до суду. Сторони намагалися вирішити цей спір добровільно, але ніяк не могли дійти згоди по різних варіантах розподілу, що і стало причиною звернення до суду. Позивач [PERSON] з урахуванням позовних вимог та заяви від 31.10.2017р. просить постановити рішення, відповідно до якого виділити [PERSON] земельну ділянку у користування розміром, що відповідає 3/8 частки від земельної ділянки, що перебуває в спільному користуванні. Крім того, при постановленні рішення стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, що складаються з витрат оплату судового збору в сумі 640грн., витрат на правову допомогу в сумі 2500грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 4704,40 грн. В судове\~засідання позивач [PERSON] та його представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, просили виділити позивачу у користування земельну ділянку по варіанту №1 висновку експерта №06-17 від 25.09.2017р. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися подала заяву про розгляд справи без її участі, просила встановити порядок користування земельною ділянку по варіанту №1 висновку експерта №06-17 від 25.09.2017р. . Представник третьої особи Звенигородської міської Ради Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року позивач придбав 3/8 частини житлового будинку загальною площею 172,0 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд: літня кухня «В», погріб з шийкою «Г», погріб «Д», ворота 1, який розміщений на земельній ділянці, що перебуває у державній власності за адресою: вул.. Комінтерна, 39 (нинішня вул.. Івана Сошенка, 39) в м. Звенигородка, Черкаської області (а.с.6). Житловий будинок розділений в натурі між трьома співвласниками і кожна квартира ізольована та має окремий вихід, що стверджується копією технічного паспорту. Позивач придбав частину житлового будинку, яка визначена в технічному паспорті як квартира під №2 (а.с.78,9). Відповідно до вимог ч. 1,4 ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У звязку з необхідністю спеціальних знань щодо можливості виділення в натурі частки земельної ділянки, судом було призначено, за клопотанням позивача, судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 06-17 від 25 вересня 2017 року було розроблено два варіанта встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 833,48 кв.м. по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області відповідно до часток [PERSON] та [PERSON] (а.с.50-56). Згідно наданих варіантів користування земельної ділянки по вул. Комінтерна, 39, м. Звенигородка, Черкаської області, позивач просить суд затвердити варіант виділу належної йому частини земельної ділянки під № 1 висновку експерта. Відповідач просить суд затвердити варіант виділу користування земельної ділянки, що знаходиться по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області № 1. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що земельна ділянка, розташована по вул. Комінтерна № 39 в м. Звенигородка, Черкаської області підлягає виділу по 1 варіанту висновку експерта. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідачів на її користь понесених нею витрат на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та витрат повязаних з оплатою правової допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору, витрат, пов'язаних з розглядом судової справи зокрема витрати на правову допомогу та витрати на проведення судових експертиз. Згідно з ч. 1ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав\~\~ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.14 р. Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Таким чином, склад та розміри витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень. В підтвердження вказаних витрат позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера №65 від 21.04.2017 р. на суму 500 грн., копію договору про надання правової допомоги від 21.04.2017 р., квитанцію до прибуткового касового ордера №93 від 31.10.2017р. на суму 2000 грн., розрахунок здійснених витрат від 31.10.2017р. Разом з тим, доказів того, що, особа, яка надавала правову допомогу є фахівцем у галузі права чи адвокатом позивачем надано не було. Так, в матеріалах відсутня копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. У наданому ордері також не зазначено номер такого Свідоцтва, а у договорі містяться посилання на різні номери.\~ Крім того, суд звертає увагу, що договір про надання правової допомоги укладено між позивачем та адвокатом [PERSON], разом з тим, всі квитанції і розрахунок містять печатку не адвоката, а фізичної особи-підприємця [PERSON] Також суду не надано акт виконаних робіт. Відтак, суд вважає понесені витрати не доведеними і відмовляє у їх стягненні. Стосовно стягнення витрат за оплату проведеної експертизи та за оплату судового збору суд виходить з наступного. Враховуючи, що судом встановлено порядок користування земельною ділянкою позивачу, у свою чергу відповідачкою вимоги встановлення порядку користування земельною ділянкою заявлено не було, але у варіанті поділу встановлено порядок користування і для неї суд вважає, що витрати за проведену судову експертизу доцільно розділити на всіх користувачів земельної ділянки у рівних частинах по 2352 грн. 20 коп. Крім того, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 640 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved