Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. 24.06.2013 року помер батько позивача [PERSON]. Останній постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], з 1964 року по день смерті, у власному житловому будинку, який входить до складу спадкового майна. Будинок побудований у 1964 році. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів позивачу все своє майно. Так як позивач прийняв спадщину після смерті свого батька, спадкування проводиться за заповітом. Інших спадкоємців за законом окрім позивача немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний спадковий житловий будинок мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій. Спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на вищевказаний житловий будинок, у звязку з чим позивач у вимогах позовної заяви просив суд визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №8 по вул. Миру в с. Годинівка Герцаївського району Чернівецької області. Сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на призначене судове засідання не зявилися. Однак представник позивача [PERSON] подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Від представника відповідача також надійшов до суду лист, в якому просив суд розглянути справу у без участі представника сільської ради, також зазначивши, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.06.2013 року помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №122075 від 13.06.1927 року. Останній постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], з 1964 року по день смерті, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №409 від 07.03.2018р. Між [PERSON] та [PERSON] 31.05.1949 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується прикладеною ксерокопією свідоцтва про шлюб серії XV-YA №325224 виданого 01.06.1949 року Годинівською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області. Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису народження позивача №00020226244 від 25.05.2018 року, були внесені виправлення у актовий запис №1, а саме прізвище позивача та його батьків було змінено з «Попович» на «Замфір». 22.12.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №098333 від 23.12.2011 року. Остання постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], що підтверджується витягом з погосподарської книги Годинівської сільської ради, номер обєкта погосподарського обліку 0155-1, станом на 2011-2015 року. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №51586620 від 16.04.2018 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являються: син [PERSON] а також чоловік [PERSON]. Як вбачається з довідки Годинівського старостинського округу №3 Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №519 від 16.04.2018 року, разом з [PERSON], який помер 24.06.2013 року та [PERSON], яка померла 22.12.2011 року, по дні їхньої смерті ніхто не проживав. Так як на час відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON] з нею проживав її чоловік [PERSON], він вважається таким, що прийняв спадщину за законом після смерті дружини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину відсутні. З матеріалів спадкової справи №82/2013 заведеної відносно спадкового майна [PERSON] судом встановлено, що останнім за життя, 04.07.2000 року, складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Годинівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №38, який на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, яким на випадок своєї смерті заповів на користь позивача все своє майно. Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом звернення до державного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу з відповідною заявою. Спадкоємців першої черги за законом окрім позивача немає. До складу спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок №8 по вул. Миру в с. Годинівка Герцаївського району Чернівецької області. Згідно постанови №187/02-31 від 21.12.2018 року державного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON], позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від\~04.10.1991\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з записів облікової картки обєкта погосподарського Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 01551 станом на 2016-2020 роки, погосподарської книги особовий рахунок №104 станом на 1967-1969 роки, витяга з погосподарської книги №102 станом на 1991-1995 роки Годинівської сільської ради, за спадкодавцем [PERSON] рахується житловий будинок розташований №8 по вул. Миру в с. Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, побудований 1964 року на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку. Суспільна група двору станом на 1991 рік рахується робочим двором. Належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт належності наведеного житлового будинку саме йому. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що останній за життя у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок. Згідно ст. 125 Кодекс законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30 травня 1926 р. який діяв на момент побудови домоволодіння №8 по вул. Миру в с. Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, та укладення шлюбу між спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] майно, придбане подружжям спільною працею в період зареєстрованого шлюбу вважається таким, що належить обом із подружжя на правах спільної власності в рівних частках (ст.61-65 ЦК УРСР). Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період проживання останніх у шлюбі, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки вищезазначений житловий будинок що входить до складу спадкового майно побудований в період проживання останніх у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку, що він належав обом на праві спільної сумісної власності подружжя. Оскільки [PERSON] за життя прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], він вважається таким, що успадкував частку 1/2 житлового будинку, яка їй належала, однак за життя не оформив у встановленому законом порядку правовстановлюючі. 28.08.2013 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 63,20 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,60 кв.м., та господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. літ. «В», «Г», «Д», воріт №1, огорожі №2, загальною вартістю 61240,00 грн. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268\~ЦК\~\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права. Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивач в свою чергу прийняв спадщину, однак не може оформити її на себе через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved