Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики б/н від 08.02.2013 р. у розмірі 1443876,8 грн., посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за зазначеним договором та судовий збір у розмірі 3654 грн. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Судом досліджено наступні докази: копія розрахунку ціни позову; копія договору позики грошей від 08.02.2013 р.; копія вимоги. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2013 р. між сторонами було укладено договір позики грошей б/н, відповідно до якого відповідач отримав від позивача у власність грошові кошти в розмірі 800000 грн., строком до 08.03.2013 р. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, в результаті чого станом на 29.07.2015 р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1443876,8 грн., яка складається з суми основного боргу 800000 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань 110608 грн., інфляційних втрат 476000 грн., 3% річних від простроченої суми 57268,8 грн. 17 вересня 2013 р. позивач надіслав на адресу відповідача лист від 16.09.2013 р. про повернення грошових коштів в сумі 800000 грн., однак до теперішнього часу відповідач не виконав свої зобовязання за договором позики, чим порушив умови зазначеного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 11 Договору позики, сторони домовились про те, що позичальник, який не повернув гроші у встановлений строк, буде винний другій стороні суму боргу та зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення виконання грошових зобовязань, що діє протягом періоду прострочення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу…\~ Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і є всі підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1443876,8 грн. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved