Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування уточненого позову зазначив, що 18.12.2007 між ВАТ «Універсал Банк», повним правонаступником якого відповідно до витягу із статуту є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №013-2915/756-0723, відповідно до якого кредитор надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 40000 швейцарських франків на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,95% річних з кінцевим строком повернення по 10 грудня 2027 року включно. 10.11.2009 між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, а 07.12.2009 між ними було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року. Також, 05.10.2011 між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, відповідно до умов якої сторони погодили викласти текст кредитного договору в новій редакції та встановити інший порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Серед іншого, п.1.2 додаткової угоди 3 до кредитного договору сторони встановили кінцеву дату погашення всієї суми кредиту - 10 грудня 2037 року. Позивач зазначив, що у відповідача [PERSON] утворився та існує перед позивачем борг, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у розрахунку заборгованості, та дорівнює 40101,12 швейцарських франків, що еквівалентно 567511,05 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 36712,09 швейцарських франків, що еквівалентно 51949,50 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3378,77 швейцарських франка, що еквівалентно 47816,36 грн; заборгованість по підвищеним відсоткам: 10,26 швейцарські франки, що еквівалентно 145,20 грн. Крім того, 18 грудня 2007 року між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 07 грудня 2009 року між кредитором та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки №013-2915/756-0723-Р1 від 18 грудня 2007 року, а 05 жовтня 2011 року між ними було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р1 (у новій редакції), відповідно до п.1.2 якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними. Також 07 грудня 2009 року між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 05 жовтня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р1 (у новій редакції), відповідно до п.1.2. якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними. Представник позивача відзначив, що договорами поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань відповідача [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителів, а отже [PERSON] і поручителі відповідають перед ПАТ «Універсал Банк» як солідарні боржники. 19.06.2014 позивач, у зв'язку з виникненням заборгованості [PERSON], звертався до Поручителів з вимогами про виконання зобов'язань [PERSON] відповідно до умов договорів поруки, однак вимоги не були виконані та погашення заборгованості не відбулося. Крім того, 19.12.2007 між ВАТ «Універсал Банк», повним правонаступником якого відповідно до витягу із статуту є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №013-2915/756-0724 на споживчі цілі, відповідно до якого кредитор надав позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 32500 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,45% з кінцевим строком повернення 10 грудня 2037 року. Представник зазначив, що підпунктом 1.1.1 вказаного кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитним коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 34,35% річних. 10.11.2009 між кредитором та [PERSON] було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, а 07.12.2009 між ними було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року. Також 05.10.2011 між кредитором та позичальником було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, де серед іншого, пунктом 1.2 додаткової угоди до кредитного договору 1 сторони встановили кінцеву дату погашення всієї суми кредиту - 10 грудня 2027 року. 19.06.2014 позивач направив відповідачу [PERSON] вимогу щодо дострокового погашення кредиту, яку відповідачем на момент подання даної позовної заяви не виконано, у зв'язку з чим утворився та існує перед позивачем борг, який на дату цього розрахунку дорівнює 32866,60 швейцарських франків, що еквівалентно 465128,12 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 28093,05 швейцарських франків, що еквівалентно 397572,84 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4725,88 швейцарських франка, що еквівалентно 66880,65 грн; заборгованість по підвищеним відсоткам: 47,67 швейцарських франків, що еквівалентно 674,63 грн. 19 грудня 2007 року між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р/1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 07 грудня 2009 року між кредитором та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки №013-2915/756-0724-Р/1 від 19 грудня 2007 року, а 05 жовтня 2011 року між ними було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р/1 (у новій редакції), відповідно до п.1.2 якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними. Також 07 грудня 2009 року між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 05 жовтня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р/1 (у новій редакції), відповідно до п.1.2 якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними. Представником позивача зазначено, що договорами поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителів, а отже [PERSON] і поручителі відповідають перед ПАТ «Універсал Банк» як солідарні боржники. 19.06.2014 позивач, у зв'язку з виникненням заборгованості [PERSON] звертався до поручителів з вимогами про виконання зобов'язань боржника відповідно до умов договору поруки, однак дані вимоги не були виконані та погашення на підставі договорів поруки до кредитного договору не відбулося. Таким чином, загальний обсяг заборгованості відповідачів перед ПАТ «Універсал Банк» станом на 03.09.2014 за кредитним договором №013-2915/756-0723 від 18.12.2007 та кредитним договором №013-2915/756-0724 від 19.12.2007 становить 72967,72 швейцарських франків (40101,12+32866,60), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 1032639,17 грн. В ході розгляду цивільної справи представником [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до ПАТ «Універсал Банк», треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18.12.2007, що укладений між ПАТ «Універсал Банком» та [PERSON], та про визнання недійсним кредитного договору №13-2915/756-0724 від 19.12.2007, що укладений ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], а також про визнання недійсним договору іпотеки №39.29-50/484. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 18.12.2007 ПАТ «Універсал Банк та [PERSON] уклали кредитний договір №013-2915/756-0723, відповідно до умов якого банк надав позичальнику 40000 швейцарських франків, а 19.12.2007 ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №13-2915/756-0724, відповідно до умов якого банк надав позичальнику 32500 швейцарських франків. Представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], вважає, що дані кредитні договори є недійсними, так як договори не відповідають вимогам закону, оскільки при укладенні спірних правочинів сторонами не досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, договори містять дискримінаційні та несправедливі умови, що призвело до суттєвого дисбалансу інтересів сторін. Так для договорів кредиту істотною умовою є орієнтовна сукупна вартість кредиту, оскільки це є ціною договору. Проте, всупереч вимогам закону відповідач ПАТ «Універсал банк» не передбачив в договорах кредиту його орієнтовну сукупну вартість кредиту виражену в простій зрозумілій формі. Дана умова є суттєвою для укладення кредитних договорів, відповідно до чинного законодавства, оскільки становить ціну договору. Зазначила, що також договір містить інші несправедливі умови, зокрема, споживчі кредити містять положення про право банку підвищувати відсотки, дисбаланс зарахування відсотків та тіла кредиту, що ставить в тяжке несправедливе становище споживача в договірних зобов'язаннях. Дані положення договорів відповідно до ст.ст.11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів є несправедливими, що призводить до дисбалансу інтересів сторін оскільки при сплаті кредиту по такій схемі позичальник переплачує кредит в 2 рази і такі положення договорів відповідно до ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів є підставою для визнання договорів недійсними. Представник також відзначив, що в забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] уклав договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано квартиру за адресою: [ADDRESS], що посвідчений нотаріально. На підставі викладеного вважає, що оспорювані договори кредиту укладені всупереч вимогам закону щодо визначення в договорі сукупної вартості кредиту, надання повної інформації про умови кредитування та містять несправедливі умови, що спричинили суттєвий дисбаланс інтересів сторін. В судове засідання представник позивача за первісним позовом не з'явився, надав заяву, згідно якої уточнений первісний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Також надав до суду письмові заперечення на зустрічний позов, де просив в задоволенні зустрічного позову відмовити, при цьому зазначив, що вимоги позивача за зустрічним позовом ґрунтуються на тому, що оспорювані договори не відповідають вимогам закону, оскільки при укладенні спірних правочинів сторонами не досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов. Із зустрічним позовом категорично не погоджується, вважає заявлений зустрічний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відзначив, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №013-2915/756-0723, між банком та позичальником було укладено договір іпотеки від 18.12.2007, відповідно до умов якого у якості забезпечення виступає 1-кімнатна кватира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.8.5 кредитних договорів позичальник підтверджує, що до укладення ним цього договору він був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту у кредитора, а саме: найменування та місцезнаходження кредитора - юридичної особи та його структурного підрозділу; умови кредитування (зокрема, щодо можливої суми кредиту; строку, на який кредит може бути одержаний; мети, для якої кредит може бути використаний: форми та видів його забезпечення; необхідності здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка необхідна, ким вона здійснюється; наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі, між зобов'язаннями позичальника: типу процентної ставки (фіксованої, плаваючої тощо); переваг та недоліків пропонованих схем кредитування); орієнтовну сукупну вартість кредиту (з урахуванням: (а) процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); (б) варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; (в) можливість та умови дострокового погашення кредиту) тощо. Представником також відзначено, що додаток 2 до оспорюваних кредитних договорів містить інформацію про реальну процентну ставку за кредитом, а також абсолютне значення подорожчання кредиту. Отже, до моменту підписання кредитних договорів позичальник отримав від банку всю інформацію, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів» на підтвердження чого поставив свій підпис на кожному кредитному договорі, а банк і в подальшому відобразив таку інформацію безпосередньо в договорах кредиту. Положення кредитних договорів, укладених між сторонами, відповідають вимогам Закону, що діяв на момент укладення таких договорів. Крім того представником позивача зазначено, що 05 жовтня 2011 року між сторонами було укладено додаткові угоди до кредитних договорів, якими погоджено викласти тексти договорів у новій редакції. Зокрема, умови кредитних договорів в редакції додаткових угод від 05.11.2011 містять положення про зміну процентної ставки за договорами виключно за згодою сторін. Таким чином, посилання позичальника на несправедливість умов кредитних договорів не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому, вважає, не підлягають до задоволення. Крім того, зазначив, що про наявність положень кредитних договорів №013-2915/756-0723 від 18.12.2007 та №013-2915/756-0724 від 19.12.2007, а також договору іпотеки від 19.12.2007 позивач за зустрічним позовом дізнався з часу підписання вказаних договорів у грудні 2007 року, про що свідчить його підпис. З цього ж часу позивач мав об'єктивну можливість знати про невідповідність вищезазначених і оспорюваних ним положень кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак про порушення свого права. Із зазначеним позовом позивач звернувся у лютому 2015 року, тобто із пропуском встановленого законодавством строку позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник за первісним позовом судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судове засідання не з'явилась, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Хрещатик», причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів за первісним позовом не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача за первісним позовом. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний уточнений позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2007 між ВАТ «Універсал Банк», повним правонаступником якого відповідно до витягу із статуту ПАТ «Універсал Банк» в редакції, затвердженій Загальними зборами акціонерів ВАТ «Універсал Банк» протоколом №2-2009 від 22.06.2009, є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №013-2915/756-0723, відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) швейцарських франків, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9,95 (дев'ять цілих сорок п'ять сотих) % річних (далі - базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (Том 1 а.с.18-29). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підпунктом 1.1.1. кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитним коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 29,85 (двадцять дев'ять цілих вісімдесят п'ять сотих) % річних (далі - підвищена процентна ставка). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п.1.2 кредитного договору строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10 грудня 2027 року включно. Позивач за первісним позовом виконав свої обов'язки за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 40000 швейцарських франків, про що свідчить меморіальний ордер №0132915СНF000001 від 18.12.2007 (Том 1 а.с.65) та випискою з особового рахунку [PERSON] за 18.12.2007 (Том 1 а.с. 66). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В подальшому, 10 листопада 2009 року між позивачем за первісним позовом та [PERSON] було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, відповідно до умов п.1 якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 10 листопада 2009 року по 06 грудня 2009 року включно: а) базова процентна ставка - 9,95 (дев'ять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 32,85 (двадцять два цілих тридцять дві сотих)% річних. З 07 грудня 2009 року по 09 листопада 2010 року включно: а) базова процентна ставка - 10,95 (десять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 32,85 (двадцять два цілих тридцять дві сотих) % річних (Том 1 а.с.30-31). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року (Том 1 а.с.32-40), відповідно до умов п.1 якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 07 грудня 2009 року по 09 листопада 2010 року включно (п.1.1.1. Додаткової угоди 2 до Кредитного договору 1): а) базова процентна ставка - 9,95 (дев'ять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 17,95 (сімнадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. З 10 листопада 2010 року по 09 листопада 2015 року включно (п.1.1.2. Додаткової угоди 2 до Кредитного договору 1): а) базова процентна ставка - 11,17 (одинадцять цілих сімнадцять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 19,17 (дев'ятнадцять цілих сімнадцять сотих) % річних. З 10 листопада 2015 року (п. 1.1.3. Додаткової угоди 2 до Кредитного договору 1): а) базова процентна ставка - 10,95 (десять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 18,95 (вісімнадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. Відповідно до п.1.1.4. вказаної Додаткової угоди у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду з 07 лютого 2009 року по 09 листопада 2010 року включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: а) базова процентна ставка - 10,95 (десять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 18,95 (вісімнадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року (Том 1 а.с.46-61), відповідно до умов якої сторони погодили викласти текс кредитного договору в новій редакції та встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, що встановлено п.1 додаткової угоди, а саме: з 05 жовтня 2011 року по 09 вересня 2012 року включно (п. 1.1.1): а) базова процентна ставка - 7,17 (сім цілих сімнадцять сотих) % річних; б) базова підвищена процентна ставка -15,17 (п'ятнадцять цілих сімнадцять сотих) % річних. З 10 вересня 2012 року по 09 вересня 2017 року включно (п.1.1.2): а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 4,72 (чотири цілих сімдесят дві сотих) % річних; б) за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту враховується базова підвищена процентна ставка, збільшена 4,72 (чотири цілих сімдесят дві сотих) % річних. З 10 вересня 2017 року (п.1.1.3): а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 3,78 (три цілих сімдесят вісім сотих) % річних; б) за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту нараховується базова підвищена процентна ставка, збільшена 3,78 (три цілих сімдесят вісім сотих) % річних. Підпунктом 1.1.4 п.1 Додаткової угоди передбачено, що у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду, вказаному в п.п.1.1.1 Договору, та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 3,78 (три цілих сімдесят вісім сотих) % річних; б) за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту нараховується базова підвищена процентна ставка, збільшена 3,78 (три цілих сімдесят вісім сотих) % річних. Згідно п.п.1.2, 1.3 Додаткової угоди сторони встановили кінцеву дату погашення всієї суми кредиту - 10 грудня 2037 року. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк», 18 грудня 2007 року між останнім та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723- Р/1, відповідно до умов п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Том 1 а.с.73-75). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки №013-2915/756-0723-Р/1 від 18 грудня 2007 року, відповідно до п.1.2 якої Поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.76-77). 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р/1 (без покриття), відповідно до п.1.2 якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.78-84). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р, відповідно до умов п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Том 1 а.с.87-90). 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0723-Р (без грошового покриття), відповідно до п.1.2. якої Поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.91-97). Підпунктом 5.2.4 п.1 Додаткової угоди б/н до кредитного договору №013-2915/756-0723 від 18.12.2007 передбачено, що сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України (зокрема, статей 525 та 611 Цивільного кодексу України), у випадку настання будь-якої із нижче вказаних обставин та направлення банком позичальнику відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим Договором з дня направлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику. Обставинами, настання яких (або будь-якої з них) є істотним порушенням умов Договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим Договором. Сторони вважають: прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов'язань позичальника за договором (зокрема, але не виключно щодо оплати кредиту (його частин) та/або процентів за користування кредитом тощо). Матеріали справи містять вимоги ПАТ «Універсал Банк» від 17.06.2014 до відповідачів за первісним позовом [PERSON] (Том 1 а.с.71,72), [PERSON] (Том 1 а.с.85,86), [PERSON] (Том 1 а.с.98,99) щодо виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором №013-2915/756-0723 від 18.12.2007. Статтею 1049 ЦК передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак грошові зобов'язання за кредитним договором №013-2915/756-0723 від 18.12.2007 відповідачами за первісним позовом не виконані, у зв'язку з чим станом на 03.09.2014 утворилася та існує перед ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 40101,12 швейцарських франків, що еквівалентно 567511,05 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 36712,09 швейцарських франків, що еквівалентно 51949,50 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3378,77 швейцарських франка, що еквівалентно 47816,36 грн; заборгованість по підвищеним відсоткам: 10,26 швейцарські франки, що еквівалентно 145,20 грн (Том 1 а.с.67-70). Також судом встановлено, що 19.12.2007 між ВАТ «Універсал Банк», повним правонаступником якого відповідно до витягу із статуту ПАТ «Універсал Банк» в редакції, затвердженій Загальними зборами акціонерів ВАТ «Універсал Банк» протокол №2-2009 від 22 червня 2009 року, є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №013-2915/756-0724, відповідно до п.1.1. якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 32500 (тридцять дві тисячі п'ятсот) швейцарських франків, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,45 (одинадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних (далі - базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (Том 1 а.с.100-110). ПАТ «Універсал Банк» виконав зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 32500 швейцарських франків, що підтверджується меморіальним ордером №0132915СНF000023 від 19.12.2007 (Том 1 а.с.145) та випискою з особового рахунку за 19.12.2007 (Том 1 а.с.146). Згідно п.1.1.1. кредитного договору №013-2915/756-0724 сторони дійшли згоди, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 34,35 (тридцять чотири цілих тридцять п'ять сотих) % річних (далі - підвищена процентна ставка). Відповідно до п.1.2. кредитного договору №013-2915/756-0724 строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10 грудня 2027 року включно. 10 листопада 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 20 грудня 2007 року, відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни до договору та встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 10 листопада 2009 року по 06 грудня 2009 року включно: а) базова процентна ставка - 11,45 (одинадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 40,35 (сорок цілих тридцять п'ять сотих) % річних. З 07 грудня 2009 року по 09 листопада 2010 року включно: а) базова процентна ставка - 13,45 (тринадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 40,35 (сорок цілих тридцять п'ять сотих) % річних (Том 1 а.с.111-112). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 20 грудня 2007 року, відповідно до умов якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 07 грудня 2009 року по 09 листопада 2010 року включно (п.1.1.1): а) базова процентна ставка - 11,45 (одинадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 19,45 (дев'ятнадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних. З 10 листопада 2010 року по 09 листопада 2015 року включно (п.1.1.2): а) базова процентна ставка - 13,93 (тринадцять цілих дев'яносто три сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 21,93 (двадцять одна цілих дев'яносто три сотих) % річних. З 10 листопада 2015 року (п. 1.1.3): а) базова процентна ставка - 13,45 (тринадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 21,45 (двадцять один цілих сорок п'ять сотих) % річних (Том 1 а.с.113-125). Відповідно до п.1.1.4 вказаної додаткової угоди у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду з 07 лютого 2009 року по 09 листопада 2010 року включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: а) базова процентна ставка - 13,45 (тринадцять цілих сорок п'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 21,45 (двадцять один цілих сорок п'ять сотих) % річних. 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, відповідно до умов якої сторони погодили викласти текст кредитного договору №013-2915/756-0724 в наступній редакції та встановити такий порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами: з 05 жовтня 2011 року по 09 вересня 2012 року включно (п.1.1.1): а) базова процентна ставка - 6,99 (шість цілих дев'яносто дев'ять сотих) % річних; б) підвищена процентна ставка - 14,99 (чотирнадцять цілих дев'яносто дев'ять сотих) % річних. З 10 вересня 2012 року по 09 вересня 2017 року включно (п.1.1.2): а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 8,14 (вісім цілих чотирнадцять сотих) % річних; б) за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту нараховується базова підвищена процентна ставка, збільшена на 8,14 (вісім цілих чотирнадцять сотих) % річних. З 10 вересня 2017 року (п.1.1.3): а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 6,46 (шість цілих сорок шість сотих) % річних; б)за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту нараховується базова підвищена процентна ставка, збільшена на 6,46 (шість цілих сорок шість сотих) % річних (Том 1 а.с.126-144). Також згідно п.1.1.4 вказаної додаткової угоди у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим Договором протягом періоду, вказаному в п.1.1.1 Договору, та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: а) за користування коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту (або його частини) нараховується базова процентна ставка, збільшена на 6,46 (шість цілих сорок шість сотих) % річних; б) за користування коштами понад встановлений строк погашення кредиту нараховується базова підвищена процентна ставка, збільшена на 6,46 (шість цілих сорок шість сотих) % річних. Пунктом 1.2 додаткової угоди сторони встановили кінцеву дату погашення всієї суми кредиту - 10 грудня 2027 року. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №013-2915/756-0724 від 19.12.2007, між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 19 грудня 2007 було укладено Договір поруки №013-2915/756-0724-Р/1, відповідно до умов п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Том 1 а.с.151-153). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки №013-2915/756-0724-Р/1 від 20 грудня 2007 року, відповідно до п.1.2. якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.154-155). 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р/1 (без грошового покриття), відповідно до п.1.2 якої також поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.156-162). 07 грудня 2009 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р, де п.1.1 передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №013-2915/756-0724 від 19 грудня 2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (Том 1 а.с.165-168). 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №013-2915/756-0724-Р (без грошового покриття), відповідно до п.1.2. якої поручитель засвідчив, що йому добре відомі усі умови Основного договору і він погоджується з ними (Том 1 а.с.169-175). Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Договорами поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителів, а отже [PERSON] і поручителі відповідають перед ПАТ «Універсал Банк» як солідарні боржники (п.1.4. Договорів поруки). Також в матеріалах справи містяться вимоги ПАТ «Універсал Банк» від 17.06.2014 до відповідачів за первісним позовом [PERSON] (Том 1 а.с.149, 150), [PERSON] (Том 1 а.с.163, 164), [PERSON] (Том 1 а.с.176,177) про сплату заборгованості за кредитним договором №013-2915/756-0724 від 19.12.2007. Однак, до цього часу грошові зобов'язання за кредитним договором №013-2915/756-0724 від 19.12.2007 відповідачами за первісним позовом не виконані, в результаті чого станом на 03.09.2014 утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості складає 32866,60 швейцарських франків, що еквівалентно 465128,12 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 28093,05 швейцарських франків, що еквівалентно 397572,84 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 4 725,88 швейцарських франка, що еквівалентно 66880,65 грн; заборгованість по підвищеним відсоткам: 47,67 швейцарських франків, що еквівалентно 674,63 грн (Том 1 а.с.147-148). Таким чином, загальна заборгованість відповідачів за первісним позовом перед ПАТ «Універсал Банк» станом на 03.09.2014 за кредитним договором №013-2915/756- 0723 від 18.12.2007 та за кредитним договором №013-2915/756-0724 від 19.12.2007 становить 72967,72 швейцарських франків (40101,12+32866,60), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 1032 639,17 грн. Також, до суду представником відповідача за первісним позовом [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], було подано клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі, при цьому посилаючись, що розрахунок заборгованості банку є недопустимим, незаконним та неналежним доказом в розумінні ст.ст.59, 60, 61 ЦПК України. Однак в ході розгляду справи представником відповідача [PERSON] за первісним позовом не було вчинено дій щодо належного обґрунтування вказаного клопотання, надання власного розрахунку заборгованості або зазначення в чому саме полягає незаконність розрахунку заборгованості, а також не було вчинено подальших дій щодо підтримання вказаного клопотання та не сплачено судовий збір відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи є правильним, складений належною уповноваженою особою ПАТ «Універсал Банк», скріплений підписом та печаткою ПАТ «Універсал Банк», а тому не підлягає сумніву та приймається судом як належний та допустимий доказ по справі. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленої о індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, на підставі з'ясованих судом в ході розгляду справи обставин, підтверджених належними та допустимими письмовими доказами, відсутності належного спростування доводів первісної уточненої позовної заяви, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Універсал Банк». Щодо зустрічного позову про визнання кредитних договорів та договору іпотеки недійсним суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Таким чином, кредитний договір був укладений з урахуванням волевиявлення позивача за зустрічним договором, оскільки підпис на договорі, який він не оспорює, є доказом того, що сторони погодилися з його умовами. Згідно положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності та не є необхідними для надання споживчого кредиту. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. У частині третій названої статті визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Суд вважає, що у даному випадку відсутні обставини, які свідчать, що кредитний договір, укладений сторонами, містить несправедливі умови до позивача, оскільки при підписанні договору [PERSON] мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в зв'язку з чим і погодився на його укладання шляхом підписання договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори між сторонами підписані повноваженими особами, він містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами в спірному договорі. Крім того, суд звертає увагу, що потягом тривалого часу позивач за зустрічним позовом виконував умови договору, та у нього не виникало сумнівів у правомірності його укладення. Також з наданих суду розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається про періодичне внесення грошових коштів відповідачем за первісним позовом [PERSON] в рахунок погашення наявної заборгованості, що свідчить про те, що сторони між собою досягли всіх істотних умов договору, а у позивача за зустрічним позовом не виникало сумнівів щодо незаконності здійснених йому нарахувань. Враховуючи наведене, в суду відсутні підстави вважати, що положення кредитних договорів створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що обов'язок є жорстким у відношенні до споживача. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про звернення [PERSON] до позивача за первісним позовом про незгоду з умовами укладених кредитних договорів та додаткових угод до них, іпотечного договору, а також щодо розрахунку заборгованості за ними. Отже, суд критично ставиться до доводів позивача та його представника за зустрічним позовом щодо порушення відповідачем за зустрічним позовом його прав та з приводу відсутності досягнення між сторонами істотних умов в кредитних договорах та договорі іпотеки, наявності дискримінації і несправедливих умов договорів. При цьому суд вважає, що вказані дії з боку позивача за зустрічним позовом направлені на уникнення від відповідальності за кредитними зобов'язаннями перед ПАТ «Універсал Банк». Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши спірні договори, встановили факт досягнення згоди між сторонами, щодо всіх істотних умов кредитного договору та позивачем у повному обсязі була отримана інформація щодо сукупної вартості кредиту. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що кредитні договори є несправедливим, не є підставою звільнення від виконання зобов'язань або відповідальності за їх порушення, оскільки позивач сам уклав кредитний договір з відповідачем на підставі вільного волевиявлення, і ставлячи підпис, вважав його справедливим. Тобто, при підписанні кредитного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, договора містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства, на що позивач за зустрічним позовом посилаються у своїй позовній заяві. Як вбачається з матеріалів справи, вказані обставини стороною позивача за зустрічним позовом не доведені у встановленому законом порядку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання кредитних договорів та договору іпотеки недійсним не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не підлягають задоволенню. Щодо посилання представника відповідача за зустрічним позовом про застосування до зустрічного позову строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). В ході розгляду справи судом не встановлено, а представником відповідача не доведено факт пропуску [PERSON] строку позовної давності при зверненні до суду з позовом, у зв'язку з чим суд не приймає вказані доводи представника ПАТ «Універсал Банк». Отже, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що первісний позов ПАТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України, тому з відповідачів за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір на користь позивача по 1218 грн 00 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved