Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що 12.09.2017 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності\~ колективного сільськогосподарського\~ підприємства «Нива» с. Московський Бобрик\~ Лебединського району Сумської області в розмірі 3,28\~ в умовних кадастрових гектарах без визначення\~ межі цієї\~ частки в натурі, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223873. При оформленні документів на виділення вказаної земельної ділянки в натурі зясувалося, що спадщина після смерті [PERSON] була визнана відумерлою на підставі рішення Лебединського районного суду від 19.10.2012 року. За заявою позивача було переглянуте вищезазначене рішення за нововиявленими обставинами та скасоване. Також суд постановив нове рішення у даній справі, яким відмовив Московськобобрицькій сільській раді Лебединського району Сумської області у задоволенні заяви про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. Незважаючи на скасування рішення, позивач не може зареєструвати право власності на успадковану після смерті [PERSON] земельну частку (пай), оскільки вказана земельна ділянка була передана Московськобобрицькою сільською радою в оренду ТОВ «Мартинівське». Тому позивач просить суд визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок укладених між Московськобобрицькою сільською радою та ТОВ «Мартинівське», щодо оренди земельної частки (паю) загальною площею 2,8017 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області та складається із земельних ділянок: площею 2,1662 га, кадастровий номер 5922986900:06:002:0076; 0,4962 га, кадастровий номер 5922986900:05:002:0211; 0,1393 га, кадастровий номер 5922986900:05:003:0641. Сторони та третя особа у судове засідання не зявилися. Представник позивача надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача та представник третьої особи також надали заяви в яких просять суд справу розглянути без їх участі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності\~ колективного сільськогосподарського\~ підприємства «Нива» с. Московський Бобрик\~ Лебединського району Сумської області в розмірі 3,28\~ в умовних кадастрових гектарах без визначення\~ межі цієї\~ частки в натурі, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0223873 (а.с. 6-7). При оформленні документів на виділення вказаної земельної ділянки в натурі зясувалося, що спадщина після смерті [PERSON] була визнана відумерлою на підставі рішення Лебединського районного суду від 19.10.2012 року (а.с. 29). За заявою позивача було переглянуте вищезазначене рішення за нововиявленими обставинами. За результатами перегляду 16.02.2018 року суд ухвалив рішення яким скасував рішення Лебединського районного суду від 19.10.2012 року та постановив нове рішення у даній справі, яким відмовив Московськобобрицькій сільській раді Лебединського району Сумської області у задоволенні заяви про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. На виконання зазначеного рішення суду була скасована державна реєстрація права власності Московськобобрицької сільської ради на земельні ділянки: площею 2,1662 га, кадастровий номер 5922986900:06:002:0076; 0,4962 га, кадастровий номер 5922986900:05:002:0211; 0,1393 га, кадастровий номер 5922986900:05:003:0641 (а.с. 18-20). Позивач не може зареєструвати право власності на успадковану після смерті [PERSON] земельну частку (пай), оскільки відповідні земельні ділянки були передані Московськобобрицькою сільською радою в оренду ТОВ «Мартинівське» на підставі договорів оренди землі від 13.10.2015 року (а.с. 44-49). \~Згідно вимог ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних\~ділянок є\~громадяни та\~юридичні особи,\~у власності\~яких перебувають\~земельні ділянки,\~або уповноважені\~ними особи. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що рішенням суду була скасована правова підстава набуття права власності Московськобобрицькою сільською радою Лебединського району\~Сумської області на спірні земельні ділянки. Крім того, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача і позовні вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved