Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідач уклали кредитний договір № 26253018566859 від 08.11.2012р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 500, 00 грн., на умовах визначених договором. 19.07.2016 р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал». Згідно з п.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за вказаний кредитним договором. Відповідач неналежно виконує свої кредитні зобов`язання та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 14.12.2018 р. становить 96210 грн. 06 коп., що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04.04.2019 року було визнано явку представника позивача обов`язковою, однак в судове засідання 06.05.2019 року позивач не направив свого представника, попередньо подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. В судове засідання відповідач не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі та без участі представника, надала суду відзив та письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідач уклали кредитний договір № 26253018566859 від 08.11.2012р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 500, 00 грн. на умовах визначених цим договором. Встановлено, що 19.07.2016р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Отже, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом . Позивач зазначає, що на баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за вказаним кредитним договором де стороною є [PERSON] Позивач зазначає, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором за відповідачем станом на 14.12.2018 року рахується заборгованість - 96210 грн. 06 коп., яка складається з наступного: 9783,27 грн.- заборгованість за кредитом; 10 грн.- заборгованість по процентам; 11471,28 грн.- заборгованість за комісією, 74945,51 грн. - штрафні санкції. Відповідно до п.6.2. Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків, на які йдеться посилання у Пропозиції укласти договори (оферта), за повне або часткове прострочення повернення кредиту, сплати процентів, комісії у терміни, передбачені графіком платежів за кредитним договором позичальник повинен сплатити банку штраф за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. Встановлено, що відповідно до п.1 ст. 1050 ЦК України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Як зазначено в позовній заяві, що 08.11.2017 року позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця її проживання, що зазначено у анкеті на отримання кредиту. З відзиву та письмових пояснень відповідача, вбачаються, що [PERSON] заперечує наявність будь-якого боргу перед позивачем. Відповідач звертає увагу на відсутність доказів, обґрунтувань позовних вимог. Суду не надано кредитного договору; будь-яких доказів, що кредитний договір укладався; що відповідачем отримувались кошти, в який період; виписка з розрахунку містить тільки інформацію, що станом на 14.12.2018 року існує заборгованість, однак відсутня інформація за який період утворилась дана заборгованість та відсутній сам розрахунок заборгованості; згідно позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість в сумі 96210 гри. 06 коп., а якщо додати арифметично суми зазначені у виписці з розрахунку сум заборгованості наданої позивачем, то сума становить 96 409 гри. 48 коп.; ні суду , ні відповідачу не надано виписки про рух коштів по банківський картці (банківському рахунку), відповідач зазначає, що картка була заблокована банком, ще в 2013 році, а у вересні 2014 року взагалі закінчився строк дії вже заблокованої картки. Відповідач зазначає, що позивач навмисно не надає належні докази, оскільки пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Тому відповідач, окрім інших заперечень, заявила і про застосування положення про строки позовної давності, даний позов не визнала. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\\ кредитодавець\\ зобов`язується надати грошові кошти \\ кредит\\ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процерти\\ ч.1 ст.1048 ЦК України\\. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про застосування положення про строки позовної давності. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, в січні 2019 року банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.Однак, з наданих суду доказів не можливо встановти період з якого у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 1,5ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позивачем не надано суду належного розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач не направив до суду свого представника для з`ясування необхідних даних. Фактично, в підтвердження заборгованості відповідача надано ним же складену довідку під назвою «Виписка з рахунку», з якої не можна прослідкувати період виникнення боргу, період виконання умов договору та порушення виконання умов договору (а.с.14). Крім того, надана суду виписка по рахунку із зазначенням заборгованості за договором не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок. А отже, в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Пропозиція укласти договір карткового рахунку від 08.11.2012 року та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримала платіжну картку та ПІН- код. У пропозиції не вказаний, перш за все, номер картки, яку отримала відповідач. Не відомо строк дії кредитного договору. Матеріали цивільної справи не містять доказів, чи мало місце пролонгування кредитної картки та її отримання відповідачем. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не було надано доказів, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і відповідачем було укладено договір банківських послуг від 08.11.2012 року, та що [PERSON] звернулася до банку із заявою про отримання кредиту та погодила пропозицію укласти Договір карткового рахунку, отримала платіжну картку та ПІН-код за кредитним договором, отримала кошти та порушила взяті на себе зобов`язання. А тому, суд вважає, що позов є необґрунтований, позовні вимоги не доведені та слід відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed