Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 28.08.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Л69.188.30785, зідно із яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 93 597 гривень зі сплатою 25, 25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу №30/10-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №Л69.188.30785 від 28.08.2014 року. 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (надалі - ТОВ «НФС», новий Кредитор) був укладений Договір факторингу № 28/02-1 (надалі - Договір факторингу), за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №Л69.188.30785, за яким відповідач являєтеся боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором №Л69.188.30785 від 28.08.2014 року становила 117 507, 19 гривень. Після відступлення прав вимоги відповідачем було здійснено сплату на загальну суму 0 гривень. На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу відповідача за кредитним договором становить 117 507, 19 гривень. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 28.08.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Л69.188.30785, зідно із яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 93 597 гривень зі сплатою 25, 25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу №30/10-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №Л69.188.30785 від 28.08.2014 року. 28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (надалі - ТОВ «НФС», новий Кредитор) був укладений Договір факторингу № 28/02-1 (надалі - Договір факторингу), за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №Л69.188.30785, за яким відповідач являєтеся боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором №Л69.188.30785 від 28.08.2014 року становила 117 507, 19 гривень. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.11.01.2018 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 117 507, 19 грн. Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Згідно із ст.ст.526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Л69.188.30785 від 28.08.2014 року, яка станом на 11.01.2018 року становить 117507 грн. 19 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1600 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК Українисудові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 525, 526, 527, 553, 554, 559, 599, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved