Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді житлового будинку. Позивач звернувшись до Полтавського РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, однак отримав відмову у видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно після померлого спадкодавця [PERSON] у виді житлового будинку, що і стало підставою для звернення в суд. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON], яка померла 12.10.2007р., що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження (зміна прізвища), паспортом, картко фізичної особи платника податків(а.с.6, 7, 8, 9). Також встановлено, що спадкодавець, [PERSON], після померлого, 14.11.1993р., - чоловіка, [PERSON], прийняла спадщину, що підтверджує посвідкою про шлюб №3 від 13.02.1946р., свідоцтва про смерть серії ІІІ-КЕ № 291869. Як встановлено, батьками позивача: [PERSON] та [PERSON], за життя було побудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Мале Ладижене, вул. Садова, 2 Полтавського району Полтавської області, що підтверджується отриманим у 1974р. Дозволом № 11 на проведення будівельних робіт, а також Свідоцтвом № 107 на забудову індивідуальної садиби (а.с. 10, 11-13). Після закінчення будівництва батьки позивачки все життя безперервно спільно проживали в даному будинку. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. В установлений ст. 1269 Цивільного кодексу України строк спадкоємиць подала до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлої, 12.10.2007 року, [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/321, виданої 07.03.2018 року нотаріусом Полтавської районної держнотконтори, судом встановлено, що на майно померлої, [PERSON] відкрита спадкова справа № 429/2007 за заявою про прийняття спадщини згідно закону від дочки померлої [PERSON]. Також згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/321, виданої 07.03.2018 року нотаріусом Полтавської районної держнотконтори, встановлено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу який посвідчує право власності спадкодавця на це майно. Враховуючи факт того, що у позивача як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, і це унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства, та є перешкодою для спадкоємця у оформленні своїх спадкових майнових прав. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також нотаріусом розяснено спадкоємцю, що відповідно до п. 4. ст. 25, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, цивільна правоздатність спадкодавця припинилась в звязку з його смертю, що унеможливлює оформлення за ним права власності на житловий будинок, і як наслідок позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку. Згідно Довідки № 49, виданої Василівською сільською радою Полтавського району Полтавської області від 27.02.2018 року, встановлено, що батько позивачки, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] до моменту смерті 14 листопада 1993 року. Разом з ним постійно проживала та зареєстрована його дружина [PERSON] до моменту смерті 12 жовтня 2007 року, яка фактично приступила до управління спадковим майном, але юридично не оформила. Після смерті [PERSON] до управління спадковим майном приступила її донька Гав»юк [PERSON] шляхом постійного проживання і реєстрації в житловому будинку за вищевказаною адресою з 16 квітня 1999 року по даний час безвиїзно. Земельна ділянка для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою не приватизована . За таких підстав можливо зробити висновок про те, що спадкоємиць за законом, Гав»юк [PERSON], після померлої, 12.10.2007р. матері [PERSON], - фактично прийняла спадщину. Згідно технічного паспорта виготовленого приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 23.02.2018р., за адресою: с. Мале Ладижене, вул. Садова, 2 Полтавського району Полтавської області, розташовані житловий будинок - літ. А-1,а загальною площею 47,8 кв.м., погріб з шийкою літ. В, літня кухня, літ. Б,б, сарай літ. Б1, б1, сарай літ. б2, сарай літ. б3,, сарай літ. Г, убиральня літ. Д, ворота з хвірткою № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, колодязя питного № 4. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов [PERSON] до Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved