Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15.07.2008 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0205/08/20-ZLv, відповідно до якого останній отримав споживчий кредит на суму 74000,00 доларів США з терміном повернення до 13.07.2018 року та із сплатою 14% річних. Згідно умов даного договору повернення кредиту здійснювалось частинами щомісячно зі сплатою відсотків за користування кредитом щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами, а у разі порушення строків внесення платежів позивач наділений правом вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів, інших платежів та штрафних санкцій. Відповідач свої зобовязання не виконував належним чином. Станом на 06.02.2015 загальна сума боргу за вказаним кредитним договором складала 25107,56 доларів США, що за курсом НБУ в гривневому еквівалентні становило 580752,43 грн., з яких: 22596,24 доларів США, що еквівалентно 522664,14 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 1791,41 доларів США, що еквівалентно 41436,35 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 316,35 доларів США, що еквівалентно 7317,36 грн. - поточна заборгованість по відсотках, 403,56 доларів США, що еквівалентно 9334,58 грн. - пеня. За викладених обставин, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь вказаний розмір заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. При цьому звернула увагу, що твердження відповідача, що прострочення виконання ним зобовязання виникло в результаті дій позивача не відповідає дійсності. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, надавши письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Зокрема вказував, що у звязку з прийняттям рішення про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 року, з липня 2014 року він був позбавлений можливості сплачувати кредит та відсотки по ньому, оскільки позичковий рахунок було закрито, а про новий - проінформовано не було. Не погоджується також і щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 15.07.2008 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір №0205/08/20-ZLv, за умовами якого [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 74000,00 доларів США з терміном повернення до 13.07.2018 року та із сплатою 14% річних. Згідно умов договору позивач зобовязався надати кредитні кошти шляхом їх перерахування за наданими платіжними документами, на поточний картковий рахунок або видачі готівки відповідно до заявки відповідача, а відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів в сумі не менше 617 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок, а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше 20-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами (п.2.7. договору). Не сплата процентів до дати, встановленої п.2.7. цього договору, є підставою для дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами та неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно. В разі несвоєчасного повного чи частково повернення кредитних коштів, відсотків, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення. Позивач свої зобовязання виконав, надав відповідачу кредит в сумі 74000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 7314 від 15 липня 2008 року, заявою на видачу готівки від 15 липня 2008 року. Факт отримання коштів не заперечується і відповідачем. Відповідач належним чином свої зобовязання не виконав, зокрема вже з березня 2014 року прострочував сплату процентів, за червень місяць проценти сплачені не в повному обсязі, а з 05 липня 2014 року їх оплата взагалі припинена. Станом на 06.02.2015 загальна сума боргу за вказаним кредитним договором складає 25107,56 доларів США, з яких: 22596,24 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредиту, 1791,41 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках, 316,356 доларів США - поточна заборгованість по відсотках, 403,56 доларів США - пеня. Вказаний розмір заборгованості встановлений в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи. Щодо визначення вказаної суми заборгованості у гривневому еквіваленті, то суд враховує положення п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Зважаючи на вказаний курс валют станом на 20 квітня 2015 року заборгованість становитиме: 25107,56 доларів США, що еквівалентно 528 706,31 грн., з яких: 22596,24 доларів США, що еквівалентно 475823,80 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредиту, 1791,41 доларів США, що еквівалентно 37722,89 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 316,356 доларів США, що еквівалентно 6661,59 грн. - поточна заборгованість по відсотках, 403,56 доларів США, що еквівалентно 8498,03 грн. - пеня, що є меншим розміром чим заявлений позивачем. Суд критично оцінює твердження відповідача щодо неможливості погашення відсотків по кредиту через закриття рахунків, вказаних у кредитному договорі, оскільки як вбачається з довідки ПАТ «Банк Форум» № 5194/1.2 від 07.04.2015 року рахунки, відкриті [PERSON] для повернення кредитних коштів та сплати процентів були закриті 19.03.2010 року у звязку з реорганізацією Вінницької філії АКБ «Форум» та натомість 16.03.2010 року відкриті нові (для обліку), які до цього часу не блокувалися. Окрім того, не можна стверджувати про необізнаність відповідача щодо зміни рахунків у звязку ліквідацією, оскільки, як вбачається з розширеного розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем здійснювалися проплати до 04.07.2014 року, в той час коли з 16.06.2014 року вже прийняте рішення про ліквідацію та відкриті інші рахунки. При цьому відповідач був повідомлений про такий рахунок. Суд критично відноситься до його твердження про неотримання ним вказаного повідомлення, оскільки це спростовується матеріалами справи, зокрема копією поштового повідомлення. При цьому суд звертає увагу, що прострочена сума боргу не погашена і під час розгляду справи в суді. Твердження відповідача про відсутність у м. Вінниці відділення даного банку та необхідність додаткової сплати комісій в разі проведення оплати через інший банк не є підставою для невиконання зобовязань за договором. При цьому суд звертає увагу, що відповідач жодних доказів суду не надав щодо його намагання у вказаний період виконати свої зобовязання та неприйняття позивачем перерахованих коштів. Щодо твердження відповідача про переплату ним по тілу кредиту, а відповідно і відсутність прострочення виконання зобовязання, то суд звертає увагу, що відповідно до п.2.5 договору несплата відсотків є самостійною підставою для дострокового повернення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобовязання не виконав, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, права позивача порушені, порушене право підлягає відновленню, а позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial