Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 вересня 2013 року між КУ БМР «Інспекція з благоустрою м. Біла Церква» та відповідачем [PERSON] було укладено договір [NUMBER] на користування об'єктом благоустрою. Згідно даного договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для особистого майна за адресою: [ADDRESS]). Згідно договору відповідач зобов'язаний проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем, шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100,00 грн. щомісячно. Однак, відповідач не виконував умови договору і станом на 31 грудня 2014 року у нього утворилася заборгованість в сумі - 1503,67 грн. А тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому по справі зі згоди представника позивача суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 20 вересня 2013 року між КУ БМР «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та відповідачем [PERSON] було укладено договір [NUMBER] на користування об'єктом благоустрою. Згідно п.1.1 Договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: [ADDRESS]. При цьому, враховуючи п. 2.1 Договору, ціна послуг за даним Договором визначається згідно п.п. 4.3 додатку №1 «Плата за послуги з оформлення документації, пов'язаної із благоустроєм міста», рішення Білоцерківської міської ради від 11 липня 2008 року за № 800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква та становить 100,00 грн. на місяць. Відповідно до п. 3.1 Договору, відповідач має проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем, шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів, в розмірі 100 % суми. Згідно п. 5.3 Договору, якщо сторони до кінця строку дії договору не подали письмово ніяких змін та зауважень до нього, то цей Договір вважається пролонгованим ще на наступний рік. Відповідно до ст..626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованого на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст..627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (ст..11 ЦК України). На даний час відповідач по справі належним чином не виконує зобов'язання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг і станом на 31 грудня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 1503,67 грн., за період з 20.09.2013 року по 31.12.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою про заборгованість відповідача. «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» з метою досудового вирішення спору зверталося до відповідача з претензією про сплату заборгованості, але останнім було проігноровано дану претензію і на даний час борг не погашено. Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. За ч.1,2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст..11 цього Кодексу. Згідно ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Ч.1 ст.530 ЦК України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник являється таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ст.. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що згідно ст..611 ЦК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Оскільки, відповідач виконує свої зобов'язання передбачені договором неналежним чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по зазначеному договору. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі - 234,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved