Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 02.03.2014 року близько 13-10 г. у м.Миргороді сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Кіа Соренто д/н [NUMBER] під його керуванням та автомобілем Опель Комбо д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.09.2014 року відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнено від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому (позивачу) було завдано тілесних ушкоджень, зазнав механічних ушкоджень належний йому транспортний засіб. Відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи №60Т від 26.03.2014 року вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 199396 грн. 58 коп., що на той момент було еквівалентно 19967 доларам США. Станом на 22.09.2014 року середня ринкова вартість автомобіля становить 19700 доларів США. Пошкоджений автомобіль, який не підлягав ремонту він продав на запчастини за 3000 доларів США. Таким чином, завдана йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальна шкода, за виключенням коштів, одержаних від продажу автомобіля, склала 16700 доларів США, що станом на 22.09.2014 року за курсом НБУ дорівнює 225278 грн. Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належне йому майно, а саме: планшет марки Samsung Galaxy TAB 3 SM-T211, що знаходився в автомобілі. Цей планшет він придбав 20.12.2013 року за 2470 грн. та на сьогоднішній день його вартість становить 3000 грн. Також було пошкоджено 2DIN мультимедійний центр Pioneer AVN-P4100DVD, ринкова вартість якого на теперішній час складає 4,9-7,5 тисяч грн. Але, враховуючи, що він експлуатувався, він оцінює його в сумі 1800 грн. Отже всього йому завдано матеріальних збитків в сумі 233578 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу від 15.11.2013 року. Згідно полісу ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілих та 100000 грн. - за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю. На даний час ним подано заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну та 5000 грн. за завдану моральну шкоду. З урахуванням цього на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 183578 грн. Також внаслідок протиправних дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав в зв'язку з пошкодженням здоров'я та перебування в медичних закладах на лікуванні; душевних стражданнях, в зв'язку з перебуванням в салоні автомобіля його неповнолітнього сина, який отримав тілесні ушкодження; пошкодження його автомобіля,я кий був необхідний йому для роботи та повсякденного життя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30000 грн., із якої відраховує шкоду в сумі 5000 грн., що має відшкодувати страхова компанія. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 183578 грн., моральну шкоду в сумі 25000 грн. та судові витрати по справі. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та посилаючись на те, що страховою компанією йому було виплачено страхове відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 49500 грн., за виключенням франшизи в сумі 500 грн., а в рахунок моральної шкоди лише 89 грн. 32 коп., позивач також просив суд стягнути відповідача суму франшизи в розмірі 500 грн. та додатково моральну шкоду в сумі 4910 грн. 68 коп. В поданій 21.01.2015 року заяві позивач збільшив позовні вимоги та з урахуванням зростання курсу гривні по відношенню до долара США, просив додатково стягнути матеріальну шкоду в сумі 91522 грн. та моральну шкоду в сумі 20089 грн. 32 коп., а також суму сплаченого судового збору, витрат, пов'язаних з явкою до суду в сумі 2530 грн. та на правову допомогу в сумі 4400 грн. В поданій 06.02.2015 року заяві позивач додатково просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з явкою до суду в сумі 1300 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю Під час судових дебатів, зазначив про часткове визнання позову, не заперечуючи проти позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 175278 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. В іншій частині в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2014 року близько 13-10 г. у м.Миргороді сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Кіа Соренто д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] та автомобілем Опель Комбо д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.09.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнено від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2014 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.09.2014 року було залишено без змін. Таким чином, з урахуванням положень ч.4 ст.61 ЦПК України суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.03.2014 року. Також судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №12014170260000181 відносно [PERSON], за постановою слідчого було проведено судову автотоварознавчу експертизу, згідно висновку якої №60Т від 26.03.2014 року сума матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Кіа Соренто д/н [NUMBER] була визначена в розмірі 199396 грн. 58 коп., що дорівнює його ринковій вартості на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.03.2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу Опель Комбо д/н [NUMBER], була зареєстрована в ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №АС/8475994 від 15.11.2013 року. За заявою позивача останньому було проведено виплату страхового відшкодування в межах встановленого ліміту та за виключенням суми франшизи, а саме: у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49500 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 89 грн. 32 коп. Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до первісного позову та заяв про збільшення позовних вимог [PERSON] просив суд стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу в сумі 317300 грн., виходячи із вартості транспортного засобу 16700 доларів США та за курсом гривні по відношенню до долару США, що дорівнював 19 грн. за 1 долар США на момент подачі 21.01.2015 року заяви про збільшення позовних вимог. Разом з тим, як вбачається з дослідницької частини висновку судової автотоварознавчої експертизи №60Т від 26.03.2014 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Кіа Соренто д/н [NUMBER] була визначена в сумі 249059 грн. 14 коп. та оскільки вказана сума перевищувала вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, вартість матеріального збитку була визначена в розмірі ринкової вартості цього автомобіля на момент пригоди. Вказана ринкова вартість розраховувалась виходячи із ціни автомобіля 159620 грн., вказаної в гривнях відповідно до курсу 799,3 грн. за 100 доларів США та за курсом 969,4 грн. за 100 доларів США станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.03.2014 року. Також, як зазначив сам позивач в своєму позові та підтвердив під час розгляду справи 11.08.2014 року пошкоджений автомобіль, в зв'язку з його фактичним знищенням та недоцільністю проведення відновлювального ремонту, що перевищував вартість самого автомобіля, було продано на запчастини за 3000 доларів США. А тому, суд приходить до висновку, що розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, повинен розраховуватись за встановленим НБУ курсом гривні по відношенню до долару США, що на момент продажу позивачем залишків автомобіля, тобто станом на 11.08.2014 року, дорівнював 12,83 грн. за 1 долар США та виходячи із вихідної ціни автомобіля, із якої виходив експерт при проведенні розрахунків - 159620 грн. відповідно до курсу 799,3 грн. за 100 доларів США. При цьому, підлягає врахуванню розмір здійсненої позивачу виплати страхового відшкодування в сумі 49500 грн. та отриманні останнім 3000 доларів США на момент продажу залишків автомобіля. Таким чином, з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, слід стягнути 168224 грн. 76 коп., виходячи зі наступного розрахунку: · 159620 грн. / 7,993 = 19969,97 доларів США; · 19969,97 х 12,83 = 256214 грн. 76 коп. · 256214,76 - 49500 - 38490 (12,83х3000) = 168224 грн. 76 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума встановленої франшизи в розмірі 500 грн., на яку було зменшено виплату страхового відшкодування та витрати на послуги евакуатора в сумі 1800 грн., факт понесення яких підтверджується відповідною копією товарного чека фізичної особи-підприємця [PERSON] В зв'язку з цим, всього з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути 170524 грн. 72 коп. (168224,76 + 500 + 1800). В частині стягнення вартості пошкодженого планшета в сумі 3000 грн. та автомобільного мультимедійного центру в сум 3500 грн., в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів, щодо їх пошкодження саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та неможливості їх ремонту та подальшого використання за функціональним призначенням. В своєму позові [PERSON] також просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн. за виключенням сплаченої страховиком суми відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 89 грн. 32 коп., тобто в сумі 49910 грн. 68 коп. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком підлягає відшкодуванню моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд вважає, що за наявності факту відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров'я, відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, позивач не позбавлений права на заявлення вимогу про відшкодування моральної шкоди, з інших підстав, передбачених зокрема п.п.2,3 ч.2 ст.23 ЦК України. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачу була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було отримано тілесних ушкоджень ним та його неповнолітнім сином; внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу; неможливості користуватись останнім через його значені пошкодження; в понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши на його користь з відповідача [PERSON] у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1948 грн. 85 коп. (1705 грн. 25 коп. за вимогу майнового характеру та 243 грн. 60 коп. за вимогу немайнового характеру). В своєму позові [PERSON], також просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 4400 грн., на підтвердження понесення останніх надавши договір №22/09 від 22.09.2014 року про надання правової допомоги, укладений з адвокатом [PERSON], протокол узгодження характеру доручення і розміру винагороди, акт здачі-прийняття виконаних за договором робіт та квитанцію про оплату за надані послуги на суму 4400 грн. Разом з тим, як вбачається з наданих документів, сторонами договору було визначено розмір винагороди за участь адвоката для представництва інтересів позивача в Кіровському районному суді м.Дніпропетровська в розмірі 800 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судових засідань адвокат [PERSON] представляв інтереси позивача в судовому засіданні 21.01.2015 року (тривалістю 8 хв. 42 сек.), 06.02.2015 року (тривалістю 14 хв. 4 сек.), 26.02.2015 року (тривалістю 1 г. 20 хв. 45 сек.), а всього в судових засіданнях тривалістю 1 г. 43 хв. 51 сек. А тому, відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на правову допомогу за участь представництва його інтересів в суді адвокатом [PERSON] підлягає зменшенню з 800 грн. до 696 грн. 70 коп. (1218 грн. мінімальної заробітної плати / 40% х 1,43 г.). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4296 грн. 70 коп. (4400 - (800-696,70)). В стягненні з відповідача витрат, пов'язаних з явкою позивача до суду, а саме: витрат на придбання пального та проїзних квитків, позивачу слід відмовити, оскільки у відповідності до ч.1 ст.85 ЦПК України вказані витрати несуть сторони. На підставі викладеного та

Outcome: partial