Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідачки, [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило його звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивача до суду з аналогічним позовом немає. 03.06.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 05.06.2019 року, ухвалою судді провадження по справі було відкрито та призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання на 26.06.2019 року, яке було відкладене через неявку відповідачки та для її належного повідомлення до 30.07.2019 року. 30.07.2019 року позивач надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позов підтримав і просив задовольнити повністю, а також не заперечував проти проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка у два судові засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки відповідачка до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29.03.2019 року, яке 03.05.2019 року набрало законної сили, був розірваний ( а.с. 5-6), мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.3), яка мешкає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою старшого інспектора сектору реєстрації Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області за № 12-13/646 від 25.01.2019 року ( а.с.7). Відносно особи відповідачки по матеріалам справи судом було встановлено, що вона зареєстрована в [ADDRESS] , позивач вказує, що вона працює у кафе «Піраміда» (а.с.1,11). Інших утриманців не має. Крім того, відсутні відомості про незадовільний стан здоров`я відповідачки. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За таких обставинах порушуються права, свободи, та інтереси неповнолітньої дитини та позивачки, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, які передбачають, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що позивачем наданими суду письмовими доказами було доведена необхідність стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини та ці обставини не були спростовані відповідачкою, а також беручи до уваги встановлений діючим законодавством обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. ст. 133,141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved