Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що 16.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання № 969837 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надано платіжну картку та встановлено кредитний ліміт в розмірі 37 000,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Разом з тим, відповідач покладені на нього обов`язки не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.09.2020 складає 39 628,64 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 26.11.2020 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 16.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання Заяви про приєднання № 969837 (а.с.5-9). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Також, 11.07.2017 сторони підписали заяву про встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), за якою відповідачу наданий кредит на споживчі потреби в сумі 37 000,00 грн. Строк кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Строк дії кредиту відповідає строку дії платіжної картки (а.с.8). Підпунктом 3.6.1 Заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії передбачено процентна ставка 28,00% річних за користуванням кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного вище кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 23.09.2020 загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 39 628,64 грн., з яких: 35 929,25 грн. - заборгованість за кредитом; 3 380,88 грн. - проценти за користування кредитом; 48,82 грн. - пеня; 283,81 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 34,64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.30-33). Отже, суд встановив, що відповідач на підставі Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також підписання Заяв на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та підписання Паспорту споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК)отримав кредит у розмірі 37 000,00 грн., але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Позивач вказує, що його вимогу повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатила. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved