Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під №1410, він придбав у відповідачів у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згодом він у встановленому законом порядку зареєстрував своє право власності на вказану квартиру. На даний час у цій квартирі, крім нього, зареєстровані також і відповідачі по справі, але з листопада 2012 року вони там не проживають, до квартири не зявляються, їхні особисті речі у квартирі відсутні, що підтверджується відповідним актом обстеження. Також вони жодних витрат по утриманню квартири не несуть, Обставини, які б свідчили про те, що відповідачі покинули дану квартиру не з своєї волі або ж після цього бажали повернутися до неї, відсутні. Відповідно до п.5 договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2012 року відповідачі (продавці) не заперечували проти виселення їх (зняття з реєстрації) з вказаної квартири. Згідно з п.9 вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, продавці (відповідачі по справі) зобовязувались знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі, звільнити квартиру від речей, але добровільно цього не виконали. Відповідачі участі в утриманні, ремонтуванні квартири та оплаті за житлово-комунальні послуги за квартиру не приймають, житлом не цікавляться, тобто весь цей час він самостійно сплачував всі житлово-комунальні платежі (за світло, за утримання будинку та прибудинкові території, за вивезення побутових відходів, за надання послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення). Особисті рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги за квартиру рахуються за ним, договори про надання всіх житлово-комунальних послуг укладені теж з ним. Посилаючись на вказані обставини, позивач прохав визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що дану квартиру він придбав для своєї матері. Там були зареєстровані відповідачі, але це було неважливо, оскільки в матері були пільги і даний факт ні нащо не впливав. В 2016 році мати померла і йому, як власнику даної квартири, приходять рахунки за комунальні послуги з врахуванням і відповідачів, які з моменту продажі квартири близько 15 років в ній не зявляються, так як проживають за межами України. У зв`язку з цим просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним йому житлом. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання теж не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки. Свідок [PERSON] пояснив суду, що відповідачі близько десяти років в даній квартирі не зявлялися, їхні речі в ній також відсутні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона разом отримували квартири, але відповідачі свою квартиру продали позивачеві, а самі виїхали і вже декілька років до м.Чигирина не приїздили. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 8 листопада 2012 року, укладеного між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі під №1410, позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Факт належності позивачеві даної квартири також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 03.12.2012 року (а.с.10). Як вбачається з п.5 вище вказаного договору купівлі-продажу квартири від 8 листопада 2012 року, особи, котрі проживають або зареєстровані в квартирі на момент укладення даного договору, якими є відповідачі, не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації) їх з квартири в строки встановлені цим договором. Також в п.9 цього договору (а.с.8), зокрема, зазначено, що продавці, тобто відповідачі, зобов`язуються знятися з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі. Відповідно до довідки № 1739 від 14.11.2016 року, виданої КП «ЄРЦ» Чигиринської міської ради, в квартирі за адресою: [ADDRESS], крім позивача зареєстровані і відповідачі (а.с.7). Разом з тим в судовому засіданні встановлено та підтверджується даними акту обстеження умов проживання від 12.12.2016 року (а.с.13), що позивач в квартирі проживає одиноко, а відповідачі зареєстровані в квартирі, але фактично в ній не проживають і за місцем реєстрації з листопада 2012 року не зявляються, особисті речі в квартирі відсутні. Також факт того, що відповідачі більше 4 років в зазначеній вище квартирі не проживають, в судовому засіданні підтверджено показами свідків [PERSON] і [PERSON] А у відповідності до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Продовження цього строку можливе лише при відсутності вище вказаних осіб з поважних причин, що в даному випадку не встановлено. Згідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачі, не проживаючи в квартирі за адресою: [ADDRESS], більше трьох років без поважних причин і, не маючи права власності на неї, втратили право користування даним жилим приміщенням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved