Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що він, [PERSON] , є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 142, виданий 19.03.1997, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лайзорік О.Ф.. Позивач [PERSON] є власником даного житла, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 259276102 від 01.06.2021. В даному будинку позивач проживає з 1997 року та по теперішній час. Згідно Довідки про склад сім`ї Новенської сільської ради № 572 від 01.06.2021 за даною адресою зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , 1968 р.н.; [PERSON] ,1953 р.н.. Однак, [PERSON] фактично не проживає в житловому приміщенні понад десять років без поважних причин. Відповідач знаходиться на реєстраційному обліку в даному будинку з 05.06.1998, а з січня 2010 року виїхав на заробітки до Росії. [PERSON] є рідним братом [PERSON] , [INFO] був зареєстрованим у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , і набув право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В січні 2010 року він виїхав на заробітки і з того часу позивач проживає в даному будинку із своєю дружиною [PERSON] . Відсутність відповідача за місцем реєстрації підтверджується Актом про непроживання особи\~за місцем\~реєстрації складеним\~депутатом Новенської\~сільської ради\~ [PERSON] та\~в присутності\~сусіда [PERSON] ,\~що мешкає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та соціального\~працівника Новенської\~сільської ради\~Федосеєвої А.О..\~Факт непроживання\~у даному\~будинку відповідача\~також підтверджується\~довідкою Новенської\~сільскої ради,\~яка засвідчена\~Новенським сільським\~головок Бутенко\~В.В..\~За період\~з 15\~січня 2010\~року відповідач\~жодного разу\~не з`являвся\~у будинку\~з адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де проживає\~позивач,\~і всі\~обов`язки,\~що випливають\~з утримання\~зазначеного будинку,\~виконуються виключно\~ [PERSON] ,\~підтвердженням даної\~обставини є\~копії платіжних\~документів з\~яких чітко\~видно,\~що послуги\~ДП «Газ\~Мелітополя»,\~ПАТ «Мелітопольгаз»,\~ТОВ «Запоріжжяелектропостачання»,\~КП «Мордвинівка»\~позивач сплачує\~і за\~відповідача.\~З того\~часу,\~як відповідач\~поїхав [PERSON] \~нічого про\~його місцезнаходження\~не відомо,\~але йому\~доводиться щомісячно\~сплачувати за\~нього комунальні\~платежі.\~Відповідач з\~2010\~року не\~проживає в\~даному будинку,\~не сплачує\~комунальні платежі\~в утриманні\~житла участі\~не бере,\~особистих речей\~в будинку\~не має,\~не отримує\~кореспонденцію за\~даною адресою\~і взагалі\~будинком не\~цікавиться.\~Перешкод в\~користуванні будинком\~ні позивач,\~ні інші\~члени сім`ї\~відповідачу чинили.\~Факт реєстрації\~відповідача порушує\~право позивача\~на вільне\~розпорядженя та користування майном, останній позбавлений можливості оформити субсидію. В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою: [ADDRESS] , втратив право на користування будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються права [PERSON] , тому він змушений звернутися за захистом до суду. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважних причин, відсутністю за місцем реєстрації, крім того відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому позивач [PERSON] , як власник майна вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійснені права користування і розпорядження своїм маном. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. 27 вересня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній зазначив, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до нього про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. [PERSON] вважає, що [PERSON] втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважних причин відсутністю за місцем реєстрації, крім того відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Позов [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування зазначеним будинком, він не визнає з наступних причин. Так, [INFO] померла їх мати. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач, брат - [PERSON] , сестра - єдині спадкоємці за законом. [PERSON] і сестра домовилися, що спадщину прийме брат [PERSON] , як молодший, на той час не одружений, який не мав свого житла. Сестра була забезпечена житлом. [PERSON] був одружений і проживав в службовому будинку, який був власністю колгоспу. У зв`язку з цим відповідачу не дозволяли стати на реєстраційний облік в цьому будинку. За таких обставин відповідач з позивачем домовився, що [PERSON] зареєструє [PERSON] в спадковому будинку з умовою, що останній не буду вимагати від нього спадкову частку, а він у свою чергу не буде вимагати від відповідача знятися з реєстраційного обліку. Коли [PERSON] жив в с. Мордвинівка до 1996 року він постійно допомагав брату матеріально. В будинку він провів водопровід, обличкував будинок цеглою, побудував сені, накрив шифером дах, побудував сарай до літньої кухні. Відповідач постійно спілкувався з братом. На теперішній час [PERSON] проживає з жінкою без реєстрації шлюбу в будинку, який належить їй. Її син не дає згоду на його реєстрацію в будинку. В спадковому будинку відповідач не може проживати, тому що він маленький і йому неможливо надати кімнату для проживання, а також не проживає у зв`язку з домовленістю з братом, що він не буде вимагати від [PERSON] зняття з реєстраційного обілку, а останній у свою чергу не буду вимагати спадкову частину будинку. У зв`язку з цим [PERSON] вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України він не втратив право на реєстрацію в спадковому будинку. 01 листопада 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якого останній зазначив, що 04.10.2021 він отримав відзив на позовну заяву і ознайомившись вважає за необхідне надати відповідь на нього. [INFO] померла мати позивача та відповідача. На той час спадщину дійсно отримав [PERSON] , тому що ні його брат [PERSON] , ні його сестра [PERSON] на спадок не претендували. Тому після смерті матері в будинку був зареєстрований тільки позивач. Його брат [PERSON] на той час був одружений та мешкав зі своєю дружиною та сином за адресою: [ADDRESS] . З моменту народження та по теперішній час [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Восени 1996 року проти [PERSON] було розпочато судову справу за вбивство по необережності. В результаті чого його було позбавлено волі. Під час його перебування в місцях позбавлення волі, його дружина [PERSON] , розлучилась з ним та виписала його зі свого будинку. Після того, як звільнився [PERSON] , він попросив поставити його на реєстраційний облік в будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З 1998 по 1999 рік він дійсно мешкав з позивачем та його дружиною [PERSON] . За час його проживання ніякої допомоги від нього позивач з дружиною не отримували. Водопровід у будинку був проведений ними у 2017 році. Будинок обліковано цеглою, побудовано сені, дах накрито шифером та побудовано сарай до літньої кухні було батьками [PERSON] та [PERSON] .. На даний час позивач - пенсіонер, а його дружина має групу інвалідності. За період з 15 січня 2010 року відповідач жодного разу не з`являвся у будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживає позивач, і всі обов`язки, що випливають з утримання зазначеного будинку, виконуються виключно ним. У зв`язку з викладеним, просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Від представника відповідача адвоката Сєрова М.І. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неявку відповідача [PERSON] , зазначив, що позов не визнає. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 02.08.2021 провадження по справі було відкрито та призначено к слуханню в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.09.2021 на 08 годину 30 хвилин. Так, 20.09.2021 представник відповідача [PERSON] адвокат Серов М.І. звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідності участі в іншій справі за межами м.Мелітополя. Крім того, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений, про що свідчить судова повістка про виклик, отримана ним особисто /а.с.35/. Згідно з вимогами ст..223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно\~ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як вбачається зі\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1997, пос\-відченого державним нотаріусом Мелітопольського державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №142, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259276102 від 01.06.2021, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97471919 від 15.09.2017/а.с.9-12/. Згідно відповіді Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 13.07.2021 №963, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований але не проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.28/. Відповідно до довідки сільського голови Мордвинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області Бутенка В. №572 від 01.06.2021, [PERSON] , 1960 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , . Має склад сім`ї: дружина [PERSON] , 1968 р.н., брат [PERSON] , 1953 р.н., - за місцем реєстрації не проживає/а.с.16/. Відповідно до довідки сільського голови Мордвинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області Бутенка В. №50 від 26.02.2021, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за місце реєстрації не проживає з 2010 року/а.с.18/. Згідно Акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 02.06.2021, складеного депутатом Новенської сільської ради Апєніною О.М. в присутності [PERSON] , та соціального працівника Новенської сільської ради Федосеєвої А.О., громадянин [PERSON] , починаючи з 2010 року фактично не проживає на за адресою: [ADDRESS] /а.с.17/. Відповідно до\~статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 29\~ЦК України місцем\~проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України та ст. 150\~ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Вичерпного переліку таких поважних причин, а ні цивільне, а ні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Право на звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням виникає у власника через один рік відсутності особи за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин. Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірний будинок як член сім`ї власника будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України, що відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц, який, згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України необхідно враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 7 ЗУ\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~№1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те що закон №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим вимогу, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд дійшов висновку про те, що фактичне тривале непроживання відповідача у вказаному вище житловому приміщенні, а також та обставина, що відповідач не приймає участі в утриманні вищевказаного будинку, є обставинами, які мають істотне значення, а тому право відповідача користуватися чужим житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратиі право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, оскільки його реєстрація в належному [PERSON] будинку порушує його право на користування та розпорядження власністю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved