Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла 01.10.2008 року, а також визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Шелестове, пров. Лермонтова, 104 А, в порядку спадкування за законом. В попередньому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в обґрунтування яких зазначили наступне. Домоволодіння, що знаходиться за адресою: Шелестове, пров. Лермонтова, 104 А, Коломацького району Харківської області, належало на праві особистої власності тітці позивача - [PERSON], яка померла 01.10.2008 року. Враховуючи, що документи, які підтверджують родинні відносини позивача з померлою відсутні, наявна необхідність визнання її спадкоємцем пятої черги за законом; у той же час, оскільки інші спадкоємці за законом (заповітом) відсутні, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача: Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, у попереднє судове засідання, призначене на 29.10.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 33). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом вбачається, що вказана справа є справою про визнання спадкоємцем пятої черги та права власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті тітки позивача. Судом встановлено, що [PERSON], народилась [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.07.1978 року Шелестівським с/ЗАГСом Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 30. Батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Батько позивача - [PERSON], помер 02.01.1980 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 07.01.1980 року Шелестівським с/ЗАГСом Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 3 (а.с. 17). 10.03.2005 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 04. Після укладення шлюбу [PERSON], змінила прізвище на «Яковлєва» (а.с. 16). Тітка позивача - [PERSON], 12 березня 1952 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований 12.03.1952 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Саранським міським ЗАГС м. Саранськ Російська Федерація, про що був зроблений актовий запис № 157. Після укладення шлюбу [PERSON], змінила прізвище на «Казаєва» (а.с. 18). Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], повідомила суду, що [PERSON] в с. Шелестове, Коломацького району, Харківської області, мешкала разом з [PERSON], приблизно з початку 70-х років. Дядько позивача [PERSON] є рідним братом батька позивача - [PERSON]. В свою чергу, [PERSON], мав троюрідну сестру - [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], повідомив суду, що він є рідним дядьком [PERSON] за батьківською лінією, оскільки є рідним братом [PERSON]. [PERSON] знає як тітку позивача, оскільки вона, окрім цього, є і його троюрідною сестрою. Сам свідок все життя проживає за адресою: [INFO], та був обізнаний про ступінь родинних відносин позивача з [PERSON] з моменту народження позивача. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], повідомила суду, що вона є дружиною [PERSON], підтвердила ступінь родинних відносин позивача з [PERSON], а також надала пояснення, аналогічні поясненням свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем тощо. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, справа про встановлення факту наявності родинних відносин між фізичними особами, яка можє вплинути на спадкові права, розглядається судом за правилами позовного провадження. За таких умов суд вважає, що факт наявності родинних відносин між фізичними особами, а саме: [PERSON], яка померла 01.10.2008 року, яка є рідною тіткою [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], підтверджений на підставі належних по справі доказів, з огляду на що позовну заяву у частині визнання позивача спадкоємцем пятої черги за законом, належить задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що спадкодавець на момент смерті володів житловим будинком № 104 А, що знаходиться за адресою: с. Шелестове, пров. Лермонтова, Коломацького району Харківської області, що підтверджується копією технічного паспорту на жилий будинок (а.с. 20-23), а також копією довідки Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області від 09.06.2015 року № 445 (а.с. 13). Інші особи, зареєстровані за вказаною адресою були відсутні, що підтверджується копією довідки Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області від 09.06.2015 року № 444 (а.с. 12). Вказану нумерацію будинок, що знаходиться за адресою: с. Шелестове, пров. Лермонтова, 104 А, Коломацького району Харківської області, отримав внаслідок проведеної перереєстрації адреси з с. Шелестове, вул. Лермонтова, 62, Коломацького району Харківської області, що підтверджується копією довідки Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області від 04.09.2015 року № 893 (а.с. 14). Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тітка позивача: [PERSON], померла 01 жовтня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 194691, виданого 01.10.2008 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 38 від 01.10.2008 року (а.с. 10). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що у спадковій справі [PERSON], померлої 01 жовтня 2008 року, заява про відмову від права на спадщину спадкоємця [PERSON] відсутня. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач звернувся до органу держаного нотаріату на території Коломацького району Харківської області з питання спадкування спірного майна, але постановою державного нотаріуса Коломацької державної нотаріальної контори Харківської області від 28.08.2015 року у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно було відмовлено, що підтверджується копією постанови № 524/02-31 (а.с. 24). У той же час, після смерті тітки позивача: [PERSON], право власності на спадкове майно, у тому числі, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Шелестове, пров. Лермонтова, 104 А, Коломацького району Харківської області жодна особа на підставі заповіту не набула. За таких умов, враховуючи відсутність заповіту померлої [PERSON], право на спадкування за законом у відповідності ч. 2 ст. 1223 ЦК України, одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Суд з викладених вище підстав прийшов до висновку, що [PERSON], належить до спадкоємців пятої черги права на спадкування за законом, після смерті її тітки: [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Враховуючи, що позивач: [PERSON] фактично прийняла спадщину, що не суперечить матеріалам справи, інших спадкоємців на спадкове майно, що залишилось після смерті її тітки - [PERSON] не має, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності є такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved