Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування наказу Президента Громадської організації «Всеукраїнська асоціація поліграфологів» (далі -Асоціації) Дубровського О.Є. № 8/ос від 20.09.2017 року, яким [PERSON] було виключено із членів Асоціації та припинено його повноваження в якості керівника відокремленого підрозділу Асоціації в Закарпатській області. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що його незаконно було виключено з членів Асоціації Громадської організації, на підставі п. 4.12 Статуту організації. Вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам Статуту Асоціації та чинному законодавству, у зв'язку з чим просить його скасувати. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду. 05 лютого 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким останній заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування тверджень. Стверджує, що позивачем було порушено під час проведення експертиз Наказ № 9 від 01.04.2017 року, і доказом цього порушення є службова записка від 18.09.2017 року, в якій міститься висновок керівника Наукового інституту. Вважає, що відповідачем не було порушено Статуту під час виключення позивача з членів Асоціації поліграфологів. Щодо моральної шкоди відповідач зазначив, що дана шкода не підтверджена належними доказами. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що наказом Президента Асоціації Дубровського О.Є. № 8/ос від 20.09.2017 року [PERSON] було виключено із членів Асоціації та припинено його повноваження в якості керівника відокремленого підрозділу Асоціації в Закарпатській області. Підставою для видачі такого наказу стало те, що на протязі 2017 року [PERSON] своїми діями неодноразово порушував обов'язки члена Асоціації, передбачені Статутом, та допускав дії, що дискредитують Асоціацію, а саме: використання в ході судової експертизи з використанням поліграфу обладнання, що не відповідає ДСТУ 8692-2016 «Поліграфи»; систематична торгівля на території України поліграфами іноземного виробництва, що не відповідають ДСТУ 8692-2016 «Поліграфи»; застосування не апробованої та не схваленої ВАП методики проведення досліджень з використанням поліграфа. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті, обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду позивачем не доведено факту протиправної поведінки відповідача, лише звернуто увагу суду, що відповідач в порушення умов Статуту громадської організації виключив зі членів Асоціації позивача та припинив його діяльність, поте не доведено тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові, позивачем не вказано, чим саме відповідачем порушено право позивача, на не доведено у встановленому законом порядку, що є обов'язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки судом не встановлено порушення відповідачем прав [PERSON] в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed