Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, враховуючи уточнення позовних вимог ( а.с.15-17), що 26.07.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого він передав в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку в межах Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області площею 4,5978 га. Вказаний договір був зареєстрований в Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельним ресурсам» 22.10.2008 року за № 0408269000142. В договорі зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: в грошовій формі у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і може сплачуватися як в грошовій, натуральній чи відробітковій формі. Але з моменту підписання договору ТОВ «Новий Заповіт» сплачує орендну плату не в повному обсязі та не надає послуги по оранці один раз на рік присадибної ділянки розміром до 0,50 га. За 2012 рік орендна плата сплачена не повністю, а саме відповідач повинен був сплатити орендну плату в натуральній формі в розмірі 2 тон пшениці, 160 кг соняшнику, а сплатив фактично за 1 тону пшениці і за 160 кг соняшнику. Згідно договору оренди передбачено, що у разі несплати орендної плати у строки, визначені цим договором (до 31 грудня поточного року), справляється пеня у розмірі 0,05 % несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день затримки, але відповідачем ці умови не виконані. Відповідно до п. 38 договору оренди підставою для розірвання цього договору є рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків. Тому позивач вважає, що вказані ним підстави дають йому право на звернення до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди. Просить суд достроково розірвати договір оренди землі, що укладений між ним та ТОВ «Новий Заповіт» в особі директора Романця Ю.І. терміном на 10 років від 26.07.2008 року, який зареєстрований в Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельним ресурсам» 22.10.2008 року за № 0408269000142. В запереченнях на позов, які надійшли до суду 30.01.2014 року ( а.с.31-32) представник відповідача за довіреністю Білова О.А. вказує на те, що на теперішній час між позивачем [PERSON] та ТОВ «Новий Заповіт» існує укладений договір оренди землі від 26.07.2008 року, який зареєстрований в Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному Комітеті України по земельним ресурсам» 22.10.2008 року за № 0408269000142. Зазначений договір укладено строком на 10 років і його дія закінчується 22.10.2018 року. Згідно з п. 45 вказаного договору та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Позивач систематично приймав орендну плату від відповідача за користування його земельною ділянкою в розмірі встановленому договором і заборгованості по сплаті орендної плати станом на 05.12.2013 року немає. [PERSON] особисто отримував орендну плату в повному обсязі та відповідно до умов договору. З 2012 року і до 2013 року включно позивач отримував орендну плату в збільшеному розмірі - 3 % згідно додаткової угоди до договору оренди землі № б/н від 26.07.2008 року, яка зареєстрована в Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК» 26.11.2010 року за № 041026900034. Виплата позивачеві орендної плати в повному обсязі та в передбачений договором строк підтверджується відповідними документами. Підпис позивача у відомостях про отримання орендної плати є підтвердженням отримання ним орендної плати у вигляді сільськогосподарської продукції. Таким чином, з боку відповідача відсутні порушення умов договору, які є істотними в контексті ст. 651 ЦК України. Стаття 141 ЗК України визначає підставою для припинення права користування земельною ділянкою систематичну несплату земельного податку та орендної плати. У випадку позивача і земельний податок, і орендна плата відповідачем сплачені в повному обсязі та вчасно, заборгованість перед позивачем відсутня. Далі в запереченнях зазначено, що спірний договір оренди укладено відповідно до вимог чинного законодавства та він є дійсним. Договір було укладено в письмовій формі з погодженням усіх наявних істотних умов, позивач на час укладення мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було спрямоване на укладення договору. На час укладення договору був чинним Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073. Пунктами 10-12 вказаного Порядку передбачено послідовність дій для реєстрації договору оренди земельної ділянки, згідно якої для висновку про можливість державної реєстрації спеціальним органом державної влади, якому надана відповідна компетенція з державної реєстрації договорів, проводиться комплексна перевірка наданих документів, в тому числі тексту редакції договору на відповідність закону, за результатами якої робиться висновок про відповідність договору чинному законодавству та можливості його державної реєстрації або про відмову в реєстрації. Таким чином, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди землі. Також, на її думку позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він недоотримав орендну плату від відповідача. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог щодо дострокового розірвання договору оренди землі. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги. При цьому він не заперечував проти отримання ним орендної плати від відповідача, але наполягав на тому, що в 2012 році недоотримав 1 т зерна, 01.11.2013 року поштовим переказом отримав від відповідача 1156 грн. в рахунок орендної плати за 2012 рік, орендарем не здійснювалась оранка його присадибної ділянки, що є порушенням умов договору оренди землі, додатково пояснив, що город, що знаходиться на території Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, 0,50 га, орав сам, бо всім іншим пайщикам орали город дуже пізно. Представник відповідача Білова О.А. позов не визнала, пояснила, що позивачу було сплачено орендну плату за 2012 рік шляхом надіслання йому 05.11.2013 року поштовим переказом коштів, так як він навмисно не з'являвся для її отримання, підстави для розірвання договору оренди землі відсутні. Щодо оранки присадибної ділянки позивача, то представник відповідача пояснила, що в п. 9 договору оренди землі передбачено внесення орендної плати в грошовій натуральній чи відробітковій формі. Позивачу виплачувалася орендна плата в повному обсязі в натуральній формі зі сплатою податків, і тому для обробітку його присадибної земельної ділянки коштів не залишалося. Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача відділу Держземагенства у Гуляйпільському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 21, 29, 62), справа розглянута без його участі на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечують учасники процесу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 4,5978 га у межах згідно з планом, яка розташована ДП № 31, п.515 Залізнична селищна рада, Гуляйпільський район, Запорізька області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 130013 ( а.с.6). 26.07.2008 року між позивачем [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Новий Заповіт» в особі директора підприємства Романця Ю., що діє на підставі статуту, було укладено договір оренди землі № б/н, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 4,5978 га, яку орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, договір укладено на 10 років, що підтверджується копією вказаного договору оренди, який зареєстровано в Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії «Центр ДЗК» 22.10.2008 року за № 040826900142 (а.с. 7-9, 65-67). 26.07.2008 року між сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.10). Позивач отримав орендну плату за 2010-2013 роки, що підтверджується відомостями видачі земельних паїв за 2010-2013 роки та квитанціями про поштовий переказ на ім'я [PERSON] від відповідача з призначенням платежу «виплата орендної плати» від 05.11.2013 року ( а.с.33-54). Додатковою угодою до договору оренди землі № б/н від 26.07.2008 року п. 9 договору був викладений в новій редакції, а саме: орендна плата вноситься у формі та розмірі: в грошовій формі у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і може сплачуватися як в грошовій, натуральній чи відробітковій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції (послуг), що поставляються орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати розраховується в залежності від цін, які склалися на момент розрахунку. У розмір орендної плати входить податок на землю. Ця додаткова угода була зареєстрована у Гуляйпільському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 26.11.2010 року за № 041026900034 ( а.с. 71). Позивач в судовому засіданні підтвердив свій підпис на додатковій угоді. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки не пізніше 31 грудня поточного року. А відповідно до п. 28 договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендна плата за 2012-2013 роки виплачувалася ТОВ «Новий Заповіт» орендодавцю в натуральній формі, що стверджується копіями відомостей видачі соняшнику на земельний пай за 2012-2013 рік, оригінали цих відомостей оглядалися в судовому засіданні, позивач по цим відомостям орендну плату одержав, не заперечував в суді того факту, що дійсно відповідачем проводилася виплата орендної плати на 2012-2013 роки. Таким же чином позивачу були надані інші зернові культури в рахунок орендної плати ( а.с. 40-43). Також, видача позивачу пшениці на суму 1430 грн. в кількості 1,1 т підтверджується копією накладної № 296 від 01.10.2012 року ( а.с. 44-46). Оскільки позивач за одержанням орендної плати в бухгалтерію підприємства не з'явився, то йому було надіслано кошти в сумі 1156,81 грн. за 2012 рік поштовим переказом. Позивач просить суд розірвати договір оренди землі саме з підстав несвоєчасної виплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору оренди. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 цього Закону України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю -це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (окрім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що несвоєчасна та не в повному обсязі виплата орендної плати згідно умов укладеного між сторонами договору та норм діючого законодавства, є підставою для розірвання договору оренди землі на вимогу однієї із сторін за рішенням суду. Так, статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлені підстави припинення договору оренди землі, а саме такими підставами є: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). При цьому, зазначений перелік підстав не є вичерпним. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Слід зазначити, що норми статті 24 та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не містять у собі вимог щодо систематичної несплати орендної плати, а договір оренди земельної ділянки може бути розірваний на вимогу однієї із сторін в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених нормами цих статей. Випадки припинення права користування земельною ділянкою, визначені ст. 141 ЗК України стосуються всіх правових підстав користування землею, у тому числі оренди землі. Отже, згідно вищенаведених правових норм підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Така правова позиція щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Зокрема, Верховний Суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. А тому тільки та обставина, що позивачу не було сплачено своєчасно та в повному обсязі орендну плату за 2012 рік, не є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки не свідчить про систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати. Отже, враховуючи вказані правові норми та правові позиції Верховного Суду України, суд прийшов до висновку, що розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. А тому суд вважає позов необґрунтованим і відмовляє в його задоволенні.

Outcome: dismissed