Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 червня 2000 року уклав шлюб з відповідачем, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року розірваний. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON]. В зв'язку з тим, що дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, на підставі ч. 4 ст. 122 СК України, позивача записано батьком дитини. Разом з тим, з 2014 року шлюбні та сімейні відносини між ним та відповідачем, а також сумісне проживання було припинено. Він не є біологічним батьком дитини, що визнається відповідачем. Батьком дитини є [PERSON], який також це визнає. Тому позивач просить суд виключити відомості про [PERSON], як батька [PERSON], з актового запису про народження дитини, зробленого Жовтневим районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2000 року, та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року шлюб, зареєстрований 10 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №333, між [PERSON] та [PERSON], які мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] розірвано. /а.с.7/. [INFO] народився [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 1821 /а.с. 8/. В свідоцтві про народження дитини батьком записано [PERSON] на підставі ч. 4 ст. 122 СК України, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 11 вказаної постанови роз'яснено, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Оскільки ні ким із сторін не оспорюється той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України. Оцінюючи наявні у справі докази, а також враховуючи, що відповідач визнала позов, позивач вказує на те, що він не є батьком дитини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а тому з актового запису про народження дитини слід виключити запис про батьківство [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved