Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просить скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32628514, 13.11.2012, постановлену першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Качурка В. В., 7051113, зняти арешт та заборону відчуження зі всього нерухомого майна, належного [PERSON], а саме з 17/50 часток квартири [ADDRESS], які належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 26 квітня 2002 року, виданого Приморською рай адміністрацією виконкому Одеської міської ради на таке, що 17/50 часток квартири [NUMBER], розташованих в [ADDRESS] дійсно належать [PERSON] на праві приватної власності і в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 198.9 кв., житловою площею 55.7 кв. м., виключити все нерухоме майно, належне [PERSON], з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, а саме 17/50 часток квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS], які належать [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 26 квітня 2002 року, виданого Приморською рай адміністрацією виконкому Одеської міської ради на таке, що 17/50 часток квартири [NUMBER], розташованих в [ADDRESS] дійсно належать [PERSON] на праві приватної власності і в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 198.9 кв., житловою площею 55.7 кв. м. Представник позивача у судове засідання надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився у судове засідання, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 13.11.2012 року першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Качурка В. В. була винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до вказаної постанови на невизначене майно, все майно, що належить [PERSON] було накладено арешт. На заяву про зняття арешту з належного позивачу майна, [PERSON] отримав відповідь з Приморського відділу державної виконавчої служби від 08.12.2015 року за № 5446 що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень будь-яких виконавчих проваджень за якими боржником є або перебував [PERSON] на примусове виконання до відділу не надходив та станом на теперішній час на виконанні не знаходиться. Тобто постанова про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборону на його відчуження, була постановлена державним виконавцем Качурка В. В. помилково і відповідач Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського Міського управління юстиції не має можливості скасувати вказану постанову. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Таким чином, на підставі наведеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON], з відмовою у задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови державного виконавця, так як зазначеної постанови не має, то й скасувати її неможливо, а позовні вимоги щодо скасування арешту підлягають задоволенню.

Outcome: partial