Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батька [PERSON], який за своє життя мав житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Після смерті батька позивач отримав свідоцтво про право на спадщину. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори, однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що позивачем не було надано нотаріусу оригіналу правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Позивач та третя особа в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви в яких наполягають на задоволенні позову та просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, але надав суду заяву в які просив справу розглядати без його участі проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця і момент відкриття спадщини, [PERSON] [INFO] року (а.с.7) згідно копії свідоцтва про народження (а.с.6) померлий [PERSON] дійсно батько позивача. Згідно довідки Івотьської сільради видно, що померлий [PERSON] у вказаному будинку був зареєстрована та мешкала до дня його смерті (а.с.9) ; Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, на підставі статті 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підстави ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ЗУ «Про власність», власність набувається на засадах, які не суперечать закону, відповідно до наказу МЮ № 7/5, 2002 року, документом який посвідчує право власності є рішення суду.

Outcome: approved