Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати недійсним і скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010869700236, виданий [PERSON] та розпорядження Коломацької РДА, що пов'язані з посвідченням прав [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER], та скасувати реєстрацію земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 632381000:01:0347 за [PERSON], зобов'язати Коломацьку районну державну адміністрацію надати дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації для посвідчення права власності на належну йому земельну ділянку [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO]; після відкриття спадщини позивач прийняв спадщину. До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 6.37 га, яка перебувала у колективній власності ССП «Колос». 17.07.2008 року Коломацькою РДА Харківської області позивачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010869700236. Проте після звернення до Відділу Держземагентства у Коломацькому районі Харківської області для отримання відповідного витягу, з'ясувались певні вади виданого правовстановлюючого документу. Вказані недоліки заважають особі остаточно оформити право власності на себе, а тому позовні вимоги зумовлені вищевказаним та необхідністю оформлення правовстановлюючих документів. В судове засідання, призначене на 12.01.2015 року, представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 34). Представник відповідача: Коломацької районної державної адміністрації Харківської області, у судове засідання, призначене на 12.01.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 33). Представник третьої особи: Відділу Держземагенства в Коломацькому районі Харківської області, у судове засідання, призначене на 12.01.2015 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав письмове обґрунтування правової позиції учасника судового розгляду (а.с. 40-43). Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, площею 6.37 га, яка перебувала у колективній власності ССП «Колос», після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про право власності за законом, виданого 08.05.2007 року державним нотаріусом Коломацької державної нотаріальної контори (а.с. 6). Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Розпорядженням голови Коломацької РДА Харківської області від 16.07.2007 року № 167, спадкоємцю за законом [PERSON] було виділено в натурі земельну ділянку [NUMBER] площею 8.36 га, яка перебувала у колективній власності ССП «Колос» (а.с. 7). На підставі Розпорядження голови Коломацької РДА Харківської області від 16.07.2007 року № 167, позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010869700236 від 17.07.2008 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Після впорядкування та отримання достатньої кількості документів, необхідних для проведення земельно-кадастрових робіт, між [PERSON] (Замовник) та Харківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах» (Виконавець), були укладені угоди про проведення відповідних робіт № 39 від 15.08.2007 року (а.с. 9) та № 39-2 від 15.08.2007 року (а.с. 8). У зв'язку з реалізацією договорів про виконання робіт № 39 від 15.08.2007 року та № 39-2 від 15.08.2007 року, між Замовником та Виконавцем були підписані відповідні Акти здачі-приймання виконаних робіт за вказаними угодами, що підтверджується їх копіями (а.с. 8, 9). Згідно з ст. 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю громадянами набувається виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем були виявлені вади виданого правовстановлюючих документів: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010869700236, виданого [PERSON] та розпорядження Коломацької РДА, що пов'язані з посвідченням прав [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER]. Позивач звернувся до Відділу Держземагентства у Коломацькому районі Харківської області та Коломацької РДА Харківської області з приводу внесення виправлень або їх скасування (а.с. 12). Листом Відділу Держземагентства у Коломацькому районі Харківської області від 30.09.2014 року за № 943 останнього повідомили про неможливість надання витягу, оскільки під кадастровим номером 632381000:01:0347 зареєстрована інша земельна ділянка (а.с. 11), а листом Коломацької РДА Харківської області від 21.11.2014 року № 01-41/3901 [PERSON] повідомили про неможливість скасування власного розпорядження в порядку ст. 43 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» (а.с. 13). Згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з п. 156 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року № 1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Як встановлено з позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним і скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010869700236, виданий [PERSON] та розпорядження Коломацької РДА, що пов'язані з посвідченням прав [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER], та скасувати реєстрацію земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 632381000:01:0347 за [PERSON]. Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 060608, є правовстановлюючим документом у сфері земельних правовідносин, а його вади заважають реалізації права власності позивача на відповідну земельну ділянку, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 393 ЦК України, суд приходить до висновку, що права [PERSON] порушено при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку і підлягають поновленню шляхом скасування державного акту та його реєстрації. Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання Коломацької РДА Харківської області про надання дозволу [PERSON] на розроблення технічної документації для посвідчення права власності на належну йому земельну ділянку [NUMBER], суд зазначає наступне. За змістом частин 1-2, 4 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. Згідно з ч. 1, 4, 5 ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. У рішенні органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Відповідно до п. 2 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за № 7 судам (підсудні) справи за заявами, про вирішення земельного спору, що відповідно до визначеної ЗК компетенції розглядався органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, з рішенням якого одна зі сторін у земельному спорі не погоджується. Згідно з п. 4 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за № 7 за статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Представник позивача до суду не надав жодних доказів, що позивач звертався до Коломацької РДА Харківської області в порядку ст. 159 ЗК України, щодо надання дозволу [PERSON] на розроблення технічної документації для посвідчення права власності на належну йому земельну ділянку [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів порушення, невизнання або оспорювання його прав з боку відповідача, не підтверджено факту звернення позивача до Коломацької РДА Харківської області в порядку ст. 159 ЗК України щодо порушення питання про розроблення технічної документації для посвідчення права власності на належну йому земельну ділянку [NUMBER]. Враховуючи викладене, у суду відсутні передбачені законом підстави для зобов'язання Коломацької РДА Харківської області надати дозвіл на розробку технічної документації для посвідчення права власності на належну йому земельну ділянку через відсутність порушеного права, з огляду на що у задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial