Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд: - припинити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], які були стягнуті на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2006 року, починаючи від дня пред'явлення позову до суду; - винести рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO] на мою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO], у розмірі 14 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, свідка, вважає за можливим позов задовольнити з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05.06.1999 року було укладено шлюб. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, діаметрально-протилежні характери, психологічну несумісність, що призводило до безпричинних сварок та скандалів стосунки між сторонами втратили сімейний сенс і набули не родинного характеру, внаслідок чого шлюб було розірвано 24.03 2010 р. (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Рішенням Дзержинського районного суду від 27.02.2006 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а. с. 7). З жовтня 2013 року [PERSON], вирішив проживати з батьком через погане ставлення матері до нього. Викликаний в зал судового засідання [PERSON] показав, що самостійно вирішив переїхати жити до батька із-за постійних сварок з матір'ю, і вже більше шести місяців проживає з ним. Батько повністю забезпечує його матеріально, мати на його утримання грошей не надає. Також пояснив, що після того, як почав жити з батьком, став краще навчатись в школі. Згідно ст. 160 ч. 3 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За правилами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 89 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір між сторонами відсутній. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Визначаючи строк, з якого до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ст. 180 та ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі положень ст. 88 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved