Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на початку серпня 2015 року через мережу «Інтернет» мін знайшов оголошення про продаж цегли марки М100 за ціною нижчою ніж пропонувалося на ринку будівельних матеріалів. Зателефонувавши за номером зазначеним в оголошенні він домовився про купівлю 7200 одиниць цегли марки М100 на загальну вартість 11404,80 грн. 14 серпня 2015 року ним на зазначений в рахунку-фактурі №УМ-0001049 банківський рахунок було перераховано повністю вищезазначена сума коштів. На протязі двох днів він постійно телефонував на вказані в рахунку-фактурі телефонні номери намагаючись довідатися дату отримання свого замовлення, однак на його телефонні дзвінки ніхто не відповідав. 16 серпня 2015 року ним на адресу відповідача був направлений рекомендований лист з вимогою повернути йому безпідставно отримані відповідачем кошти, однак лист повернувся 05 вересня 2015 року з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться. Просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти в сумі 11404,80 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу у його відсутність і у випадку неявки відповідача в судове засідання розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ У відповідності до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що на початку серпня 2015 року [PERSON] здійснив замовлення у ТОВ «ТД «Укрметпостач» через мережу «Інтернет» 7200 одиниць цегли марки М100 на загальну вартість 11404,80 грн. 14 серпня 2015 року [PERSON] на зазначений в рахунку-фактурі №УМ-0001049 банківський рахунок, який належить ТОВ «ТД «Укрметпостач», було перераховано повністю вищезазначена сума коштів. Відповідно до ст..509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. На виконання зобовязання, відповідач належним чином не повідомив позивача про строки поставки та дати отримання замовлення, у звязку з чим [PERSON] неодноразово телефонував на вказані в рахунку-фактурі телефонні номери намагаючись довідатися дату отримання свого замовлення, однак на його телефонні дзвінки ніхто не відповідав, а 16 серпня 2015 року ним на адресу відповідача був направлений рекомендований лист з вимогою повернути йому безпідставно отримані кошти, однак лист повернувся 05 вересня 2015 року з відміткою, що за вказаною адресою відповідач не значиться. Згідно зі ст..1212 ЦК України особа, яка набула майно, або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до вимог ст..1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна, з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Пунктом 6 Указу Президента України «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» від 16.03.1995 року №227/95, встановлено часові межі повернення підприємствами помилково зарахованих на їх рахунки грошових коштів, а саме: пятиденний строк. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно з ТОВ «ТД «Укрметпостач» на користь [PERSON] підлягає стягненню безпідставно отримані відповідачем кошти у розмірі 11404,80 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved