Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.10.2020 відкрито провадження по справі. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за виконавчим написом № 3979 виданим 22.09.2020, з [PERSON] підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» заборгованість, що виникла за Договором про надання споживчого кредиту № 49.35/308/07-НВС від 27 квітня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», (правонаступник: ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] , на загальну суму 446 736,58 доларів США, що на день вчинення напису, згідно офіційного курсу гривні становить 12 597 971,55грн та суму оплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. З вказаними виконавчими написами позивач категорично не згоден, оскільки виконавчий напис не відповідає фактичній дійсності, тобто у позивача відсутня заборгованість за кредитним договором. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 22.12.2020 до суду надійшов відзив від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» відповідно до якого зазначено, що 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1441. 05 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2151/К, посвідчений приватним нотаріусом, до умов якого права вимоги за Кредитним договором № 49.35/308/07-НВС від 27 квітня 2007 року, з усіма додатковими угодами, іпотечним договором №33/308/1308/07-НВС від 27.04.2007. Відомості про зміну іпотеко держателя та обтяжувала були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором повністю перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції». Відповідно до умов кредитного договору позивач отримав кредит у валюті долара США та взяв на себе зобов`язання повернути кредит у доларах США. Проте позивач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, припинивши повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом й іншими платежами. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Саме через невиконання [PERSON] свої зобов`язань ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» були змушені захистити своє право в порядку ст. 18 ЦК України шляхом вчинення виконавчого напису. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.02.2021, витребувано у Приватного нотаріуса Личука Тараса Володимировича копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 3979 від 22.09.2020. Однак, приватним нотаріусом Личуком Тарасом Володимировичем проігноровано Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 16.02.2021, яка направлялась для виконання та документів на підставі яких був зроблений виконавчий напис суду не надано. Представник позивача - адвокат Глазунов І.Ю. 01.12.2020, 03.08.2021 в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 13.12.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просили задовольнити. Представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» в судові засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток. Від представника відповідача до суду надійшов відзив відповідно до якого зазначено, що заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа Приватний виконавець Русецький Павло Сергійович в судові засідання не з`явилась, про день, місце та час судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток. Третя особа Приватний нотаріус Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович в судові засідання не з`явився, про день, місце та час судових засідань повідомлявся за адресою зазначеною в позовній заяві (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 433, кім. 28-29), однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінчення терміну зберігання». Також, згідно довідки про доставку SMS-повідомлення щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/13180/20 на 03 серпня 2021 року, одержувач приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович», доставлена 21 травня 2021 року; згідно довідки про доставку SMS-повідомлення щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/13180/20 на 04 листопада 2021 року, одержувач приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович», доставлена 10 вересня 2021 року. Третіми особами у встановлений законом строк до суду не подано пояснень або заперечень на позовну заяву. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача та третіх особі, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 27 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №49.35/308/07-НВС, відповідно до якого Банк надав кредит, а позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 200000,00 доларів США, на придбання нерухомого майна, терміном останнього погашення 27 квітня 2027 року. Відповідно до пункту 1.1. частини другої кредитного договору №49.35/308/07-НВС від 27.04.2007 визначено, що Банк надає позичальнику кредит у сумі кредиту та валюті кредиту, визначених в частині № 1 цього договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, які визначені у цьому договорі. Відповідно до пункту 4.1. частини другої кредитного договору №49.35/308/07-НВС від 27.04.2007 визначено, що сторони домовились, що в якості забезпечення всіх зобов`язань позичальника за цим договором, іпотекодавець

Outcome: approved