Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він згідно договору купівлі-продажу від 02.02.1984 року є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . У вказаному будинку також зареєстрована колишня дружина позивача - відповідач [PERSON] та яка ще з 1995 року не проживає у вказаному будинку, добровільно виписатись не бажає, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом на підставі ст. 319,391, 405 ЦК України. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що він є власником житлового будинку в якому зареєстрована але не проживає тривалий час відповідач, просить позов задовольнити. Відповідач під час підготовчого судового засідання позовні вимоги не визнала, в подальшому в судові засідання не з`являлась, про час і місце судових засідань повідомлялась належним чином, а тому суд розглянув справу без її участі, позивач не заперечив. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що відповідач тривалий час не проживає в будинку позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] був придбаний 02.02.1984 року та покупцем вказаний [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.1984 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1981 року по 17 жовтня 1996 року, що підтверджується рішенням Коростишівського райсуду від 14 грудня 1995 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . У відповідності до ст. 22 КпШС (який діяв на час існування між сторонами сімейних відносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У відповідності до ч.2 ст. 29 КпШС (який діяв на час існування між сторонами сімейних відносин) поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] набутий сторонами за час шлюбу, то відповідно останній є спільною сумісною власністю сторін, доказів протилежного суду не надано, а відповідач відповідно, як співвласник, має право, в тому числі і бути зареєстрованою у вказаному будинку. На підставі ст. 150 ЖК України, ч.1 ст. 319 ЦК України, ст. 22, ч.2 ст. 29 КпШС (який діяв на час існування між сторонами сімейних відносин),

Outcome: dismissed