Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 листопада 2012 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений договір про надання споживачу кредиту № 2001391885. За умовами кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 24918, 74 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,1 % річних. В свою чергу позичальник, тобто відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором та додатком № 1 « Графік платежів», а також виконувати інші умови договору ( п. 1.2.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору відповідач зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 05 серпня 2014 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця та в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів (п.1.4.2. Кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачується щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користуванням кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.2.1, 1.4.2., 1.4.4. кредитного договору. Таким чином, станом на 19 березня 2014 року у відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 2001391885 від 05 листопада 2012 року існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг України» в сумі 29917, 60 гривень, що складається з : залишку заборгованості за кредитом у сумі 23732, 31 гривня; суми несплачених відсотків за користування кредитом 2, 44 гривні; комісія за РО - 6182, 85 гривень;. В зв'язку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.5.4. кредитного договору було здійснено вимогу додаткового виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. А саме, 27 грудня 2013 року позичальнику (відповідачу) було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу № 200065614 від 20 грудня 2013 року. про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідачем. Відповідачем відповідні суми не сплачені, хоча відповідно до п. 1.5.4. кредитного договору вимога дострокового виконання відповідачем його зобов'язань була подана належним чином. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином умов кредитного договору, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 29917 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 299,17 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив заяву, де просив розглядати справу у його відсутності та в разі неявки відповідача в судове засідання постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05 листопада 2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «ОТП «Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2001391885 ( а. с. 6-9). За умовами кредитного договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 24918,74 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,1% річних - п.1.1.договору). З умовами та правилами надання банківських послуг) відповідач був ознайомлений 05 листопада 2012 року, про що в кредитному договорі № 2001391885 позичальника, відповідач розписався. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу № 18/12/2013 ( а.с.2024). Відповідно до вказаного договору та витягу з додатку №1 до договору факторингу від 18.12.2013 року право грошової вимоги до відповідача, яке належало ПАТ «ОТП Банк», перейшло до позивача. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов»язаний сплатити позивачу неустойку ( штраф, пеня). Умови кредитного договору позивачем були виконані у повному обсязі, однак взяті на себе зобов'язання відповідачем виконані не були. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 березня 2014 року становить 29917, 60 гривень, що складається з : залишку заборгованості за кредитом у сумі 23732, 31 гривня; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 2, 44 гривні; комісія за РО - 6182, 85 гривень;. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Оскільки відповідачем сума заборгованості в добровільному порядку не відшкодована, вона підлягає стягненню за рішенням суду. Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved