Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про визнання права власності на 14/200 частин із 14/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] за спадщиною після смерті батьків [PERSON] та [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що згідно дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради 16.03.2012 року 14/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у приватній спільній сумісній власності. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй 14/400 частин вказаного житлового будинку, яку прийняли [PERSON] та [PERSON], оскільки проживала з нею на день смерті. [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті також відкрилась спадщина на частину житлового будинку, яку фактично прийняв позивач, оскільки проживав з спадкодавцем. Під час звернення позивача до нотаріальної контори, йому було роз`яснено, що оформити право власності неможливо, оскільки позивачем не надано відомостей про фактичне прийняття спадщини, а саме немає відмітки в паспорті про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] на день смерті батьків. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради від 12.03.2013 року [PERSON] в період з червня 1999 року по квітень 2002 року фактично проживав за адресою :[ADDRESS]. Також, батьками позивача за життя була проведена реконструкція приміщень, які до свідоцтва про право власності не включені, що унеможливлює оформлення спадщини у нотаріальній конторі, тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак надав заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив заяву, відповідно до якої позов визнає, вважає його обґрунтованим та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради 16.03.2012 року, серії [NUMBER] на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать 14/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 16 березня 2012 року КП «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» проведено державну реєстрацію права власності на вказане майно та присвоєно реєстраційний номер 9231119, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №33493615. [INFO] року померла [PERSON], актовий запис про смерть №244, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Кілійського районного управління юстиції Кілійським 28 серпня 2001 року. [INFO] року помер [PERSON], актовий запис про смерть №227, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Кілійського районного управління юстиції Кілійським 08 вересня 2001 року. Відповідно до копії актового запису про одруження №12, складеного виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області 17.06.1962 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після шлюбу - [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем першого ступеня після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Оргеївським міським бюро ЗАГС 31.07.1964 року, де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Місце відкриття спадщини після [PERSON] та [PERSON] підтверджено довідкою Комунального підприємства «Жилсервіс» №118 від 04.04.2012 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] з 30.11.1978 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстрації у зв`язку із смертю. Факт прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується будинковою книгою, та довідкою виконавчого комітету Кілійської міської ради від 12.03.2013 року №951. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] також підтверджується довідкою виконавчого комітету Кілійської міської ради від 12.03.2013 року №951, відповідно до якої він в період з червня 1999 року по квітень 2002 року проживав за адресою: [ADDRESS], а також актом депутата Кілійської міської ради [PERSON], відповідно до якого [PERSON], разом з батьками вів сумісне з ними господарство, доглядав за хворими та проводив похорони. Відповідно до листа державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2013 року №315/02-17, спадкові справи після померлої [INFO] року [PERSON] та померлого [INFO] року [PERSON] не заводились, в передбачений законом строк до Кілійської державної районної нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], складений КП «РБТІ та РОН» 03.02.2012 року 14/100 частин домоволодіння складає: житловий будинок літ.А - ? частина приміщення 1-ІІ, приміщення 3-1, 3-2, 3-3, сіни - літ. а - ? приміщення 1-І, сарай літ.Г - 1/6 частина, убиральня літ.Ж - 1/6 частина та 1/6 частина надвірних споруд: ворота - 1, водопровід - 2, басейн - 3. Також, з технічного паспорту вбачається, що родина [PERSON] провела реконструкцію в житловому будинку літ.А, а саме: приміщення 1-ІІ, площею 3,5 кв.м. та приміщення 3-1 площею 5,1 кв.м. Інженером проектного Приватного підприємства «Модуль» проведено обстеження квартир [ADDRESS] та встановлено, що в квартирах №2, №3 самовільно виконана реконструкція коридору загального користування під два коридори №1-ІІ та №3-1, яка проведена шляхом улаштування цегляної перегородки з дотриманням будівельних норм та правил, відповідно до висновку №42 від 25.06.2012 року. Листом №428 від 04.07.2012 року Кілійський районний відділ ГУ Держтехнобезпеки в Одеській області погоджує оформлення права власності на самовільно реконструйований коридор загального користування в квартирах №2, №3, під два коридори № 1-ІІ та №3-1 в житловому будинку по [ADDRESS]. Також, Кілійська районна санітарно-епідеміологічна станція листом від 12.07.2012 року №1206 не заперечує проти оформлення права власності на самовільно реконструйований коридор загального користування в квартирах №2, №3, під два коридори № 1-ІІ та №3-1 в житловому будинку по [ADDRESS] Відповідно до статті 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини. Стаття 383 Цивільного кодексу України містить норму, відповідно до якої власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки позивач правомірно набув правомочності з володіння користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном, є спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) та прийняв спадщину згідно положень ст. 549 ЦК України (1963 р), та оскільки не має можливості оформити своє право власності інакше ніж в судовому порядку, суд застосовує положення ст. 16 ЦК України та задовольняє позов.

Outcome: approved