Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 20.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №НЕ10SЕ00000864, згідно якого банк надав їй строком кредит на строк до 20.03.2009 року і розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту. У 2008 році банк звернувся до суду із позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15.01.2008 року з неї на користь банку стягнуто заборгованість за вказаним договором, яка утворилася станом на 06.11.2007 року, у розмірі 10311,51 грн. Дане рішення було звернуто до виконання і 01.04.2013 року виконавче провадження з його примусового виконання закінчено у зв`язку зі стягненням боргу повністю. У 2014 році повторно звернувся до суду із позовом про стягнення з позивача кредитної заборгованості в сумі 85408,01 грн. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22.05.2014 року позов було задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь банку 28937,50 грн. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.02.2015 року рішення місцевого суду було змінено, зокрема, в частині визначення загальної суми заборгованості, яку було зменшено з 28973,50 грн. до 5100,03 грн. Це рішення позивачем також було виконане, про що державним виконавцем 27.02.2017 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду та припинено чинність арешту та інших заходів примусового характеру. Наприкінці 2017 року від державного виконавця Генічеського ВДВС їй стало відомо, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь банку 128197,55 грн. [PERSON] вважає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. З кредитного договору від 20.03.2006 року, на який посилається нотаріус у вчиненому ним виновому написі не вбачається, що з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років. З позивача безпідставно стягнуто заборгованість за період з 20.03.2006 року по 30.06.2017 року, оскільки спір щодо її розміру неодноразово вирішувався судами, по яких вже були постановлені судові рішення і які позивачем на момент вчинення виконавчого напису були виконані. За даних обставин банк діяв недобросовісно, надавши нотаріусу недостовірну інформацію, оскільки розмір заборгованості, наданої банком нотаріусу, не відповідав дійсності. Ніякої інформації ні від банку, ні від нотаріусу щодо наявної в [PERSON] перед банком заборгованості , вона не отримувала. Тому [PERSON] просить визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9354, вчинений 20.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 128 197,55 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі. Просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не прибув, але надіслав відзив, в якому зазначив, що безспірність заборгованості підтверджуються документами, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідач вважає, що не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначений загальний строк зобов`язання за кредитним договором, адже право вимогу у Банку, щодо заявленої заборгованості, виникло в період, що не перевищує трьох років. Відповідач зазначив, що судом порушено порядок, встановлений для вирішення питання, допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні вимог [PERSON] . Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. до судового засідання не прибув, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору №НЕ10SЕ00000864 від 20.03.2006 року, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав їй строком кредит на строк до 20.03.2009 року і розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту. У 2008 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15.01.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за договором №НЕ10SЕ00000864, яка утворилася станом на 06.11.2007 року, у розмірі 10311,51 грн. Дане рішення було звернуто до виконання і 01.04.2013 року виконавче провадження з його примусового виконання закінчено у зв`язку зі стягненням боргу повністю, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2013 року. У 2014 році повторно звернувся до суду із позовом про стягнення з позивача кредитної заборгованості в сумі 85408,01 грн. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22.05.2014 року позов було задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь банку 28937,50 грн. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.02.2015 року рішення місцевого суду було змінено, зокрема, в частині визначення загальної суми заборгованості, яку було зменшено з 28973,50 грн. до 5100,03 грн, що підтверджується копією рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23.02.2015 року. Це рішення позивачем також було виконане, зо підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2017 року. Відповідно до копії виконавчого напису від 20.07.2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] заборгованість в період з 20.03.2006 року по 30.06.2017 року в розмірі 126397,55 гривень. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2017 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 128197,55 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних нрав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За правилами п. З глави 16 Інструкції «Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншій відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису додаються: - оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непоіашення заборгованості. З кредитного договору від 20.03.2006 року, на який посилається нотаріус у вчиненому ним виконавчому написі не вбачається, що з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років. Крім того, як вбачається зі змісту виконавчого напису, з [PERSON] стягнуто за вказаний період лише заборгованість з пені - 104935,79 грн., заборгованість за відсотками - 21011,76 грн., заборгованість з комісії - 450 грн. Також стягнуто за вчинення виконавчого напису 1800 грн. За даних обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки свої зобов`язання [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» виконала в повному обсязі 27.02.2017 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. №9354 від 20.07.2017 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» за період з 20.03.206 року по 30.06.2017 року суми заборгованості в розмірі 126397,55 грн - є таким, що не підлягає виконанню Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved