Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники третьої особи у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, тому вважаю за можливе розглянути справу без їх участі, оскільки неявка у судове засідання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог не перешкоджає розгляду справи на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи. Прокурор Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, вважаючи, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), проте починаючи з 2005 року він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Так, з вказаного періоду, відповідач проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Офіційно шлюб між ним та позивачкою розірвано у 2005 році (свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]) Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК підставами позбавлення батьківських прав є ухилення матері або батька від виконання обов'язків по вихованню дитини. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], протягом останніх 10 років свідомо та навмисно ухиляється від виконання вказаних обов'язків, він не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Також, відповідачем не виконується вимога ст. 180 СК, а саме обов'язок батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Жодної матеріальної допомоги дитина від батька не отримує. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, сума яких, станом на 01.09.2013 року становить 21 782,16 грн., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком Державної виконавчої служби від 30.08.2013 року. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Навчається у школі, має високі навчальні досягнення, користується повагою та авторитетом серед товаришів класу, про що надано відповідну характеристика зі школи. Окрім того, дитина займається у Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву №1 та має другий спортивний розряд з кульової стрільби. Таким чином, для розвитку дитини [PERSON] прикладає всі свої зусилля та можливості. Згідно ст. 185 СК відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових затратах на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобою). Як вбачається з матеріалів справи та зазначено представником позивача у судовому засіданні, у серпні 2009 році дитина захворіла на рак, що підтверджується відповідним медичним висновком і протягом двох років знаходилася на лікуванні. Однак, за цей період, відповідач жодного разу не поцікавився станом здоров'я доньки та не надав жодної матеріальної допомоги на її лікування, яке продовжується і до теперішнього часу. Так, службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає дитина [PERSON], яким встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Зокрема провідним фахівцем з соціальної роботи Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровськ Ради проведено психологічне обстеження дитини, в результатах якого зазначено, що «ставлення дитини до батька є емоційно непривабливим, наявні негативні емоції стосовно нього, при цьому виявляється адаптація та прийняття відсутності його участі у житті родини». Більш того, судом встановлено, що на відповідач зловживає спиртними напоями, має систематичні приводи до органів внутрішніх справ, неодноразово на нього надходили скарги і до сільської ради за місцем проживання і вказані факти підтверджуються довідкою - характеристикою за його місцем проживання. Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою ПВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснений, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не Забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її формального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, позовні вимоги позивачки щодо позбавлення відповідачки батьківських прав у відношенні дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 114,70 грн., сплачені нею при подачі позову.

Outcome: approved