Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду 22.01.2014 року із зазначеною позовною заявою до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення пені та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 листопада 2012 року він замовив у фізичної особи-підприємця [PERSON] металеві вхідні двері на загальну суму 2250,00 грн., про що йому був наданий товарний чек № 4 від 20.11.2012 року. В момент замовлення товару він зробив передплату у розмірі 1600,00 грн., 26 листопада 2012 року коли двері були виготовлені та встановлені, ним був виплачений залишок у розмірі 660,00 грн. Через годину після встановлення дверей він виявив на них ряд недоліки, а саме: лутка дверей була виготовлена із старого металу із глибокими раковинами; на лицьовій стороні металевого листа виявлені 4 вм'ятини; внутрішня обшивка дверей виготовлена із кусків ламінату, а не з цілого, тому видно щілини; ламінат по краю обрізаний нерівно; краї ламінату не обклеєні декоративною стрічкою; фарбування дверей відбувалося на місці встановлення з порушенням технології (без підготовки металу до фарбування) та інше. Та взагалі двері виглядали неестетично та не відповідали якості та параметрам, які йому обіцяв відповідач. 12.12.2012 року відповідачу була вручена претензія із зазначенням усіх недоліків та проханням усунути недоліки в розумний строк, про що була зроблена відповідна відмітка на претензії. На неодноразові звернення його до відповідача з проханням виправити недоліки, або замінити товар, або повернути сплачені кошти, в усному порядку, з боку відповідача не було ніякої реакції і недоліки виправлені не були. Тому 19.09.2013 року на адресу відповідача він знову направив претензію з проханням розірвання договору та повернення коштів у сумі 2260,00 грн., але його звернення відповідачем знов було проігноровано. У зв'язку з цим 19.09.2013 року він направив звернення до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, але не отримавши ніякої відповіді був змушений звернутися до суду. Вважає, що договір від 20 листопада 2012 року, укладений в усній формі у вигляді товарного чеку № 4 між ним та [PERSON] необхідно розірвати, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору з боку [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 2260,00 грн. Також, вважає, що не усунувши недоліки в строк, встановлений законом, тобто протягом 14 днів з дати пред'явлення споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару - 12.12.2012 року, відповідач повинен сплатити йому пеню за період з 27.12.2012 року по 26.12.2013 року в розмірі 8249,00 грн. Крім того, своїми неправомірними діями відповідач спричинив йому моральних страждань внаслідок душевних хвилювань, пов'язаних з неправомірними діями відповідача. Він був змушений принижуватися перед відповідачем, просити його виконувати умови договору або повернути йому гроші, тобто просити в нього те, що він й так повинен зробити. Його моральні страждання збільшилися, оскільки він загубив віру в справедливість. Замість того, щоб нормально працювати, він за захистом своїх порушених прав вимушений звертатися до адвокатів, до суду, займатися збором необхідних документів, у зв'язку з чим його звичний уклад життя порушений, що завдає йому також душевні переживання. Спричинену йому моральну шкоду незаконними діями відповідача він оцінюю у 5000,00 грн. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу від 20 листопада 2012 року, укладений в усній формі у вигляді товарного чеку № 4 між ним та ФОП [PERSON], у зв'язку з неналежним виконанням, стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 2260,00 грн. пеню у розмірі 8 249,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., а також судові витрати. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надавши суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав (а.с. 34). Відповідач - ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем знаходження відповідача за адресою: [ADDRESS] неодноразово були направлені судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти поверталися до суду (а.с.24, 25, 26, 33). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно вимог пп.1-3 та 5-6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав. Відповідно пп. 1, 4 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. Як встановлено ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Відповідно до вимог пп.1 та 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2012 року позивач замовив у фізичної особи-підприємця [PERSON] металеві вхідні двері на загальну суму 2250,00 грн.,що підтверджується товарним чеком № 4 від 20.11.2012 року (а.с. 7), зробивши передплату у розмірі 1600,00 грн., 26 листопада 2012 року, коли двері були виготовлені та встановлені, ним був виплачений залишок у розмірі 660,00 грн. що підтверджується відмітками у зазначеному чеку (а.с. 7). Отже оцінивши умови договору, суд вважає, що між сторонами було фактично укладено договір підряду. За договором підряду, відповідно ст. 873 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Після встановлення дверей позивач виявив на них ряд недоліки, а саме: лутка дверей була виготовлена із старого металу із глибокими раковинами; на лицьовій стороні металевого листа виявлені 4 вм'ятини; внутрішня обшивка дверей виготовлена із кусків ламінату, а не з цілого, тому видно щілини; ламінат по краю обрізаний нерівно; краї ламінату не обклеєні декоративною стрічкою; фарбування дверей відбувалося на місці встановлення з порушенням технології (без підготовки металу до фарбування), про що 26.11.2012 року був складений акт огляду вхідної двері за адресою [ADDRESS] підписаний депутатом Гейківської сільської ради Калакай Н.В. та сусідами позивача (а.с. 35). Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виправити недоліки, або замінити товар, або повернути сплачені кошти, як в усному так і в письмовому порядку, про що свідчать претензії від 12.12.2012 року та претензія 19.09.2013 року (а.с. 8-9). Але відповідачем недоліки виправлені не були. Оскільки, відповідач не відреагував на звернення позивача ним 19.09.2013 року було направлено звернення до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів (а.с. 10) яке зазначений орган отримавши 21.09.2014 року (а.с. 12), ніяк не відреагував. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки, позивач виконав своє зобов'язання та сплатив кошти, а відповідач порушує своє зобов'язання, щодо усунення несправностей виконаної роботи, тому суд вважає за необхідне розірвати договір купівлі-продажу від 20 листопада 2012 року, укладений в усній формі у вигляді товарного чеку № 4 між [PERSON] та ФОП [PERSON], у зв'язку з неналежним виконанням та стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача, сплачену ним грошову суму, згідно товарного чека № 4 від 20.11.2012 року, в розмірі 2260, 00 грн. Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, не усунувши недоліки в строк, встановлений законом, тобто протягом 14 днів з дати пред'явлення споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару - 12.12.2012 року, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за період з 27.12.2012 року по 26.12.2013 року в розмірі 8249,00 грн. з розрахунку: 2 260 х 1 х 365/100 = 8 249, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, за виключенням випадків, передбачених ч.2 ст. 1167 ЦК України, коли така шкода має відшкодовуватись незалежно від вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як зазначив в позовній заяві позивач, неправомірними діями відповідач спричинив йому моральних страждань, оскільки внаслідок душевних хвилювань, пов'язаних з неправомірними діями відповідача він був змушений принижуватися перед відповідачем, просити його поміняти двері або повернути йому гроші, тобто просити в нього те, що він й так повинен зробити, його моральні страждання збільшилися, оскільки він загубив віру в справедливість. Замість того, щоб нормально працювати, він за захистом своїх порушених прав вимушений звертатися до адвокатів, до суду, займатися збором необхідних документів, у зв'язку з чим його звичний уклад життя порушений, що завдає йому також душевні переживання, зазначені доводи нічим не спростовані, тому суд вважає що з ФОП [PERSON] на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яка спричинена незаконними діями відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то з відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved