Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він з квітня 2010 року і по день смерті проживав разом із померлою [INFO] [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Оскільки позивач має намір отримати спадщину після померлої дружини, він просить суд встановити факт проживання з померлою [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №13662 від 06 вересня 2016 року, [PERSON] померла [INFO]. Факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також ведення спільного господарства підтверджується копією фотокарток, копіями квитанцій на придбання побутової техніки, приладдя, меблів, які містяться в матеріалах справи. Заявою від 20 жовтня 2016 року, засвідченою державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрованою в реєстрі за №7-710, [PERSON] стверджує, що він постійно мешкав однією сім'єю останні 5 років з [PERSON] та приймає спадщину. Згідно з п. 5. ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року (далі - Постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловіка та дружини без шлюбу, вели спільне господарство, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved