overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18.10.2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Останній рік проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними постійно виникають сварки, мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, примирення між ними не можливо. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між ними не має. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 18 жовтня 2003 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №1102. 25.03.2004 року від шлюбу сторін народилась [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стали втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. У подружжя виявилися різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, на ведення господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини остаточно припинені з жовтня 2015 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони тривалий час проживають окремо, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.10.1991 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. У спільному шлюбі сторони прожили 25 років, проте останнім часом відносини між ними погіршились, мають формальний характер, останні роки не проживають разом, а з травня 2016 року проживають окремо. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спроби зберегти сім'ю ні до чого не призвели. Представник позивача надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, просив прізвище відповідача не змінювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 19 жовтня 1991 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Ровеньківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 498 /а.с. 6/. Від шлюбу сторони по справі мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. /а.с.7/ Спільне життя у подружжя спочатку подружніх відносин складалось добре, в сім'ї існували взаєморозуміння, любов і повага. Однак с часом сімейні стосунки погіршились, у зв'язку з відсутністю порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки у вихованні дитини. Шлюбні відносини остаточно припинені з травня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сім'я розпалась остаточно та сторони по справі не мають наміру продовжувати сумісне сімейне життя. Спору про поділ майна між подружжям немає. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.02.2005 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалось, їх відносини поступово погіршувались, у квітні 2015 року він виявив, що дружина пішла з сімї до іншого чоловіка, забравши з собою усі речі та дитину. Увесь час з квітня 2015 року вони мешкають окремо, шлюбні стосунки між ними припинено, кожен з них має намір створити сімю з іншими особами. Спору про поділ майна подружжя між ними не має, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матірю. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 28.02.2005 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Великомихайлівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №02. Від шлюбу сторін 04.03.2007 року народилась [PERSON], яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стали втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з квітня 2015 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Спору про поділ майна між сторонами не має, після розірвання шлюбу дитина проживатиме разом з матірю. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони тривалий час проживають окремо, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 06.2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, виникали постійні суперечки та сварки. З травня 2012 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сім'я розпалася остаточно, позивач фактично створив нову сім'ю. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 21 червня 2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 308 /а.с.6/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис №754 /а.с.4/. Спільне життя у подружжя не склалося . Причиною розриву подружніх відносин стала відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, та постійні суперечки і сварки. Шлюбні відносини остаточно припинені з травня 2012 року, подальше їх збереження неможливе. Сторони по справі проживають окремо, фактично позивач створив нову сім'ю та має намір офіційно зареєструвати інший шлюб. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21.09.2013 року сторони по справі зареєстрували шлюб. З липня 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен живе своїм життям, подружніх відносин не підтримують, розірвати шлюб в органах реєстрації шлюбу відповідач відмовляється, пояснюючи це своєю зайнятістю. Після погіршення відносин він поїхав з міста на постійне проживання до [INFO]. Вважає, що примирення між ними не можливе. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ майна подружжя між ними не має. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 21 вересня 2013 сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №540. Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стали втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. У подружжя виявилися різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, на ведення господарства. Шлюбні відносини остаточно припинені з липня 2015 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони тривалий час проживають окремо, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21.12.1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з постійними конфліктами, що призвели до втрати почуттів любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сімя розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 21.12.1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 86 /а.с.4/. Від шлюбу сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені, подальше їх збереження неможливе. Спільне господарство не ведеться. Сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23.09.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з постійними конфліктами, що призвели до втрати почуттів любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені з початку 2013 року, спільне господарство не ведуть. З вересня 2013 року позивач фактично створив нову сім'ю. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сім'я розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 23 вересня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 498 /а.с. 4/. Від шлюбу сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з початку 2013 року, подальше їх збереження неможливе. Спільне господарство не ведеться. З вересня 2013 року позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюб. Сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.06.2000 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з втратою почуттів любові та поваги. Шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сімя розпалася остаточно. Позивач надав в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 24 червня 2000 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 303 /а.с. 6/. Від шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Спільне життя у подружжя не склалося. Причиною розриву подружніх відносин стала втрата почуття поваги, взаєморозуміння та любові. Шлюбні відносини остаточно припинені з січня 2015 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться. Сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дітей, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved