Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбних відносин у сторін народилось двоє дітей. Після припинення шлюбу, діти залишились проживати із позивачем. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дітей ухиляється та жодної домовленості з цього питання між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити. Відповідачем подано відзив, який містить заперечення проти позову. Наводить аргументи про те, що бере участь в утриманні дітей та їх вихованні, що підтверджено доказами. Факт проживання дітей з матір`ю не підтверджено належними доказами, а навпаки, діти проживають із батьком. Будь-яких даних утримання дітей позивачем суду не подано. Просить врахувати його незадовільний стан здоров`я, адже є інвалідом ІІ групи, а розмір аліментів є надмірним матеріальним тягарем. Просить у позові відмовити. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, яка містить наступні пояснення. Факт проживання матері із дітьми у місті Києві підтверджено належними доказами. Відповідач приймає участь у вихованні дітей та понесення додаткових витрат на дітей. Батьки зобов`язані утримувати дітей. Просить позов задовольнити. Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив. Наводить аргументи про те, що не заперечує факт проживання дітей із матір`ю. Позивач створює перешкоди у побаченні із дітьми. Не ухиляється від утримання дітей, адже несе витрати на обіди у школі, придбання підручників, оплата мобільного телефону, фонд школи та класу. Просить врахувати майновий та фізичний стан здоров`я при визначенні розміру аліментів, адже є інвалідом ІІ групи та здійснює оплату житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала повністю та просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач заперечив проти позову та просить у такому відмовити з підстав викладених у заявах по суті. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Сторони перебували у шлюбних відносинах, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб /арк. спр. 4/. Суд установив, що сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження /арк. спр. 5,6/. Діти проживають із матір`ю. Ця обставина підтверджена актом обстеження умов проживання від 20 жовтня 2021 року Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та показаннями свідка [PERSON] наданими у судовому засіданні 12 листопада 2021 року. Також визнана відповідачем у суді, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дітей, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач періодично бере участь в утриманні дітей, а саме: ремонт мобільного телефону дочки, відвідування дитиною майстер класів, будинку дитячої творчості, перебування дитини на лікуванні, тренування на скеледромі, відвідування дитиною стоматологічного центру, обіди дитини у школі, канцелярські товари для дочки, поповнення рахунку телефону дочки, що підтверджено довідками юридичних осіб та платіжними документами, випискою по банківській картці відповідача, які містяться у матеріалах справи. Попри те, суд оцінює такі витрати як додаткові, питання про які необхідно вирішувати у відповідності до ст. 185 СК України. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини, адже аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Однак, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Разом із тим, суд бере до уваги, що відповідач є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання, що підтверджено пенсійним посвідченням відповідача від 25 червня 2019 року № [NUMBER] . При цьому, суд також враховує законодавчі положення, щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років та від 6 до 18 років, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2100,00 грн, від 6 років до 18 років становить у розмірі 2618,00 грн. Таким чином, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача та стан здоров`я останнього, який є інвалідом ІІ групи, що не звільняє останнього від обов`язку батьків рівною мірою утримувати дітей, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання двох дітей у частці від усіх видів заробітку (доходу) у розмірі 1/3, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 липня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей, підлягає захисту, шляхом задоволення позову повністю. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд установив, що обидні сторони звільнено від сплати судового збору у відповідності до п. п. 3, 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved