Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що є власником земельної ділянки загальною площею 3,6909 га, кадастровий № 5923887200:02:001:0022, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2017. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 04.05.2017, на вказану земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника (позивача у справі) та оголошення заборони на його відчуження, виданої 31.10.2000 Путивльською ДВС, тобто нотаріусом при реєстрації права власності за позивачем на земельну ділянку було перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна архівний запис про арешт нерухомого майна. В той де час, відповідно до довідки Путивльського РВ ДВС станом на 10.05.2017 у відділі відсутні на виконанні виконавчі документи щодо позивача. Посилаючись на ці обставини, просив припинити арешт на вказану земельну ділянку, а витрати по справі покласти на нього. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла письмова заява, в якій він просив справу слухати у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю і просив справу слухати за відсутності його представника. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2017, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 3,6909 га, кадастровий № 5923887200:02:001:0022, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, про що державним нотаріусом 04.05.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності здійснено запис про право власності на вказану земельну ділянку за позивачем за № 20242080 (а.с. 6-8). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 04.05.2017 вбачається, що 16.10.2007 Путивльською районною державною нотаріальною конторою внесено запис про арешт нерухомого майна [PERSON], РНОКПП [NUMBER], мешканця [INFO], на підставі постанови Путивльської ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.10.2000 (а.с. 9). При цьому, Путивльська районна державна нотаріальна контора вказану постанову надати не може з тих причин, що постанови державної виконавчої служби не зберігаються в архіві контори (а.с. 25). В той же час, довідкою Путивльського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 10.05.2017 підтверджена та обставина, що згідно даних АСВП станом на 10.05.2017 у відділі відсутні на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON], [INFO], код [NUMBER], паспорт серії МА № 161284, виданий Путивльським РВ УМВС України в Сумській області 20.09.1996, мешканця [INFO] (а.с. 10). Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У відповідності до п. 8.19 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 2274/5 від 25.12.2008 (зі змінами) завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Пунктами 9.9, 9.10 цього ж Порядку строк зберігання завершених виконавчи проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За встановлених обставин, коли судом не встановлено особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, а наявність у реєстрі відповідного обтяження земельної ділянки позивача поряд з відсутністю будь-яких підстав для такого обтяження, є перешкодою у праві розпорядження цим майном, а відтак порушенням його прав як власника майна. Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для висновку про те, що таке визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. З врахуванням відповідного клопотання позивача понесені ним витрати судом не розподіляються. На підставі викладеного та

Outcome: approved