Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування частиною житлового будинку [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.04.2011 року [PERSON] , подарував їй 45/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] . 16.06.2011 року за нею зареєстроване право власності на вищевказану частину будинку в КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. 20.11.2018 року право власності на 45/100 частин житлового будинку, що знаходяться в [ADDRESS] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 26.11.2018 року вона звернулась до Ємільчинської селищної ради з заявою про присвоєння нової поштової адреси, так як з колишнім власником житла [PERSON] вони перебували на одній поштовій адресі і рішенням виконкому селищної ради від 28.11.2018 року її частині житлового будинку було присвоєно новий поштово-адресний номер - [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований також і відповідач з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 17.05.2018 року. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав з даного будинку в травні 2018 року та вже більше ніж два роки там не проживає. Крім того не сплачує комунальні платежі, в утриманні житлового будинку участі не бере (будинок потребує ремонту), особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона не чинила і не чинить на даний час. Враховуючи наведене, позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню, а тому вона, як власниця житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а також просила стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі в яких вказали, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з травня 2018 року. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі зібрано достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Згідно ксерокопії договору дарування 45/100 частин житлового будинку від 18.04.2011 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність 45/100 (сорок п`ять сотих) частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] . (а.с. 8-9). Відповідно до ксерокопії витягу про державну реєстрацію прав від 16.06.2011 року житловий будинок в 45/100 частин зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 17.05.2018 року шлюб, зареєстрований 30.07.2010 року між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 14). Як вбачається з довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області № 2810 від 16.07.2020 року позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою зареєстровані її колишній чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Ємільчинської селищної ради Житомирської області № 154 від 28.11.2018 року присвоєно поштово-адресний номер частині будинку [PERSON] : [ADDRESS] та присвоєно поштово-адресний номер частині будинку [PERSON] : [ADDRESS] . (а.с. 17). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] від 16.01.2020 року та 24.07.2020 року [PERSON] був відсутній, особистих речей його виявлено не було, зі слів сусідів [PERSON] не проживає в будинку з травня 2018 року. (а.с. 18-19). При вирішенні спору суд керується наступними нормами права. Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 387 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідача у добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - [PERSON] щодо вільного розпорядження своєю власністю. Крім того відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, оскільки відповідач з травня 2018 року не проживає в будинку по [ADDRESS] , в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, що є порушенням права власника квартири [PERSON] вільно розпоряджатися своєю власністю, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком та задовольняє позов повністю. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved