Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 21.07.2013 року між позивачем та відповідачем,останній отримав кредит у розмірі 6917,64 гривень за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Далі зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 12018,61 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не явився, просив справу розглядати без його участі, а відповідач на позов заперечив, вказуючи на те, що він не отримав товар, для купівлі якого і брався кредит. Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що не існують законні підстави для часткового задоволення позову. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору від 21.07.2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 6917,64 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з оплатою винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 206,84 грн. щомісяця. Сторони також домовилися і про оплату штрафів та пені за порушення грошових зобовязань згідно Умов надання споживчого кредиту (п. 5.1., 5.3.) 0,15 % пені від суми простроченого платежу, 500 грн. штрафу + 5 % штрафу від суми заборгованості. У звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 07.09.2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 5100,80 гривень заборгованість за кредитом, 7,47 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2068,40 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 3793,43 гривень пеня, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 548,50 штраф (процентна складова), а всього заборгованості 12018,61 гривень. Перелічені обставини суду підтверджені: копією вищезазначеного кредитного договору з додатком, розрахунком позивача заборгованості відповідача, правовстановлюючими документами позивача. Разом з тим вимоги банку про стягнення з боржника окрім штрафу у розмірі 500 грн. також 5% від суми позову, що складає 548,50 грн., як це передбачено Умовами надання споживчого кредиту, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача фіксованого штрафу та штрафу, нарахованого у відсотку від суми заборгованості свідчать про безпідставне застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладена у вказаному вище пункті Правил, відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial