overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що\~03.11.2011 року між ТОВ «Авто Просто»\~та [PERSON] укладено\~Угоду №376032\~з метою отримання автомобіля Сhегу М11 базової комплектації, через\~систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. Листом від 26.12.2013 року №619 Дистриб`ютор автомобіля Сhегу М11 повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва вказаного автомобіля.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.10.2008 він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 11.03.2019 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 9-10). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву, в якій висловив прохання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 29). Відповідачка [PERSON] повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за місцем реєстрації судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між сторонами 04.10.2008 зареєстровано шлюб, про що свідчить копія повторно виданого свідоцтва про шлюб від 14.02.2019 серії І-КГ № 144293, актовий запис № 118 (а.с. 6). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 липня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 24). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем реєстрації. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 04 липня 2015 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 04 липня 2015 серії [NUMBER] , актовий запис № 71 (а.с. 4). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05.10.2014 надав у борг відповідачу 50\~000грн. у строк до 01.01.2016, про що останній написав розписку. Проте, до теперішнього часу борг не повернув. В звязку з викладеним просив стягнути з відповідача борг у розмірі 50 000 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив в звязку з чим, суд приходить до висновку, що останній не зявляється без поважних причин. За відсутності заперечень з боку представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з розписки від 05.10.2014 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 50\~000грн., які зобовязався повернути в строк до 01.01.2016. (а.с.5) Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з правилом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача 551,20 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05 серпня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого відповідач позичив у нього 50000 грн., які зобов'язався повернути до 05 серпня 2013 року, проте свої зобов'язання щодо повернення суми позики не виконав. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 50000 грн. Позивач в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 47000 грн., посилаючись на те, що після відкриття провадження у справі відповідач повернув йому 3000 грн. Представник відповідача позов визнала, не заперечувала наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 47000 грн. та зазначила, що відповідач щомісяця намагатиметься віддавати позивачу певну частину боргу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між сторонами 05 серпня 2008 року укладено в письмовій формі договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 50000 грн., а відповідач зобов'язалася повернути позику до 05 серпня 2013 року. У встановлений в договорі строк відповідач своє зобов'язання по поверненню позики не виконав, що не заперечується представником відповідача. Проте після відкриття провадження у справі, за повідомленням позивача, відповідач повернув йому 3000 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 47000 грн. боргу за договором позики. Відповідно до ст.ст. 88,89 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.02.1992 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Восени 2015 року шлюбні стосунки у сторін припинилися, спільне господарство не ведуть. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше збереження сімї не можливе і суперечить інтересам позивача. З наведених підстав просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, висловила позицію про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 07 лютого 1992 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу від 07.02.1992 серії ІV-БК № 325361, актовий запис № 195 Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.06.2003 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї не можливе. З наведених підстав просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, висловила позицію про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 07.06.2003 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.06.2003 року серії І-КГ № 284673, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.11.2012 року серії І-КГ № 150420, актовий запис № 14. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.06.2013 року відповідач позичив у нього 3300 доларів США та 10000 грн., які зобов'язався повернути до 14.06.2013 року, про що була написана розписка. Однак до теперішнього часу борг не повернув, що спонукало позивача звернутися до суду за порушенням свої прав. Оскільки позивачем прострочене виконання грошових зобов'язань., просить стягнути з нього 3300 доларів США боргу за договором позики (26376090 грн.) та 10000 грн., а також 3% річних за період з 14.09.2013р. по 22.01.2014р. у сумі 663,78 грн., всього 37040,68 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики загальною сумою 37040,68 грн., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача, за матеріалами справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 7 червня 2013 року між позивачем та відповідачем, у відповідності з ст. 1047 ЦК України, був укладений договір позики на суму 3300 доларів США та 10000 грн. Борг відповідач зобов'язався повернути до 14 червня 2013 року, однак зазначені умови договору не виконав та до теперішнього часу суму позики не повернув. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку, сума боргу станом на 22.01.2013 року складає 3300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (7,9930 грн. за 1 долар США) складає 26376,90 грн., 10000 грн., 3% річних за період з 14.09.2013р. по 22.01.2014р. у сумі 663,78 грн., всього 37040,68 грн. Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно із ст. 89 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: судовий збір у сумі 370,41 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.10.2013 року державним інспектором головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Херсонськійобласті було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] Вчиненням зазначеного правопорушення [PERSON], наніс збитки рибному господарству України на суму 510 грн. На підставі вищезазначеного протоколу, 05.03.2014 року постановою Суворовського районного суду м. Херсона провадження по справі відносно [PERSON] було закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Просить суд стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у сумі 510 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовезасідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 009808/5272 про адміністративне правопорушення, [PERSON], 07.10.2013 року близько 14 години 30 хвилин на р. Дніпро в районі Елеватора ловив рибу спінінгом з човна на водоймі, що не визначені рибохороною , як такі, на яких дозволено любительське рибальство, де добова норма вилову дорівнює нулю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП - грубе порушення правил рибальства. При затриманні у [PERSON], вилучено рибу свіжу судак у кількості одна штука. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 05.03.2014 року, [PERSON], провадження по справі закрито на підставі ст..38 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно довідки - розрахунку збитків, що нанесені [PERSON]. внаслідок вчинення останнім правопорушення, шкода складає 510 грн. Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.09.2007 він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. З наведених підстав просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, висловила позицію про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами 08 вересня 2007 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 08.09.2007 серії 1-КГ № 029257, актовий запис № 92 Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 жовтня 2016 року він уклав шлюб з відповідачкою. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Примирення, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе, втрачені почуття любові та взаємоповаги. З наведених підстав просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 12-13). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в позовній заяві висловив прохання розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом спрямування судових повісток за місцем проживання, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 08 жовтня 2016 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданного повторно 24 грудня 2019 серії [NUMBER] , актовий запис № 665 (а.с. 6). Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved