Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 31.12.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3500 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між нею та банком договір, позичальник зобовязувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконала, станом на 31.12.2015 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 23 392 грн.67 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотків, пені, штрафів. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що між нею та банком дійсно було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах, суму заборгованості за кредитним договором вона не оспорює, але просить звільнити її від сплати пені та штрафів у звязку з тяжким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 31.12.2008 року було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3500 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 3,0 % на місяць на залишок заборгованості /36,00 % річних/, що стверджується копіями вказаних документів. Як зазначено в заяві позичальника, вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування банку. Вона згодна з тим, що ця заява разом із Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши дану заяву відповідач підтвердила, що між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 31.12.2015 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 23 392грн.67 коп., а саме: 3391,08 грн.- заборгованість за кредитом, 15799,56 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штраф /фіксована частина/, 1102,03 грн. - штраф /процентна складова/. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту /у тому числі простроченого кредиту та овердрафту/, оплатити винагороду банку. Тарифами банку передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн., про що зазначено в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Відповідно до Умов кредитування, на які вказано вище, погашення заборгованості по кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. Умовами кредитування також передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, оскільки згідно розрахунку заборгованості останні платежі на погашення кредиту було внесено в квітні 2013 року, а тому позивач має право на стягнення вказаної вище в рішенні суми заборгованості. За приписами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не оспорюючи суми заборгованості, просила суд звільнити її від сплати пені та штрафів у звязку з тяжким матеріальним становищем, на даний час вона не працює, доглядає дорослого сина [INFO], який є інвалідом першої групи від загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду, що стверджується копією довідки МСЕК від 10.12.2015 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], який було складено 24.12.2015 року комісією сільської ради, відповідач зареєстрована та проживає в [INFO], з матірю [INFO] та сином [PERSON] [INFO], сімя перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки [PERSON] потребує постійного лікування та догляду. За ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання/. За положеннями ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, штраф і пеня є різновидами неустойки, яка нараховується у разі порушення боржником зобовязання. А відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, на що вказано вище, зменшенню підлягає саме розмір неустойки за наявності певних істотних обставин. Судом встановлено, що відповідач перебуває у тяжкому матеріальному становищі, не працює, доглядає сина інваліда першої групи, до квітня 2013 року вона виконувала зобовязання за кредитним договором. А тому з врахуванням матеріального становища відповідача суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої за порушення грошового зобовязання у вигляді пені та штрафу, а саме: стягнути з відповідача 100 грн. пені. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 290 грн.64 коп., яка складається: 3391,08 грн. заборгованість за кредитом, 15799,56 грн. заборгованість по процентам, 100 грн. заборгованість за пенею. З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» в звязку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. А згідно виписки зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України Про судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial