Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 69 195,03 грн., 3% річних у розмірі 2183,83 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 гр., усі судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 18.02.2019\~року на\~перехресті вул.\~Культури та\~вул.\~Трінклера в\~м.\~Харкові сталося\~ДТП за\~участі автомобіля\~Wolkswagen\~д.н.\~ [NUMBER] під\~керуванням дружини\~позивача,\~власником якого\~є позивач\~ [PERSON] \~та автомобіля\~Kia\~Sportage\~д.н.\~ [NUMBER] під\~керуванням відповідача\~ [PERSON] \~Постановою Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~30.03.2017\~відповідача притягнуто\~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.\~124\~КУпАП та\~накладено адміністративне\~стягнення у\~вигляді щтафу\~в розмірі\~340,00\~грн.\~В результаті\~ДТП з вини відповідача, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, а тому потребував ремонт на суму 130 000,00 грн. У серпні 2017 року ТОВ «Автодром Харків» здійснило ремонт автомобіля, вартість якого склала 131 543,29 грн. Як вказує позивач, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату позивачеві відшкодування шкоди в розмірі 69 148,09 грн. Таким чином, з урахуванням отриманого страхового відшкодування, розмір матеріальної шкоди, яку зазнав позивач в результаті ДТП склав 62\~395,20 грн. (131\~543,29 грн. 69148,09 грн.), у зв`язку з чим позивач звернувся до з вимогами до відповідача [PERSON] з вимогою про відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, у зв`язку з чим звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Вказує, що відповідач не вірно визначив коло відповідачів у справі, оскільки позов має адресуватися не до нього, а до МТСБУ, яке має бути належним відповідачем у справі. Зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України визначило усі умови для формування повної суми страхового відшкодування та провело виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 69148,09 грн., тобто позивачу вже відшкодована шкода, тому до нього не повинно бути жодних вимог. Також вказує, в разі незгоди позивачем з розміром здійсненого відшкодування, він повинен звернутися безпосередньо до МТСБУ, а в разі недосягнення згоду в судовому порядку до вказаного відповідача про відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди. Представником позивача до суду надана відповідь на відзив зі змісту якої вбачається, що внаслідок ДТП, що мала місце за участю відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, у зв`язку з чим останній змушений був відремонтувати його, щоб знову користатися ним. Вартість ремонтних робіт становить 131 543,29 грн., які було сплачено позивачем самостійно. Вважає, що оскільки суми відшкодування, виплаченої МТСБУ не достатньо в повному обсязі відшкодувати витрати на ремонт його автомобіля, він вирішив звернутися до суду з вимогами до відповідача про стягнення вказаних витрат. В судовому засідання представник позивача підтримав доводи, викладені ним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі на підставах викладених в позові. За результатами ознайомлення з відзивом на позовну заяву, поясненнями відповідача та представника відповідача, а також роз`яснення судом процесуального порядку залучення до участі у справі співвідповідачів або третіх осіб до суду з відповідними клопотаннями не звертався. В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, які не визнали в повному обсязі. Наголошували, що позивачем не вірно обрано суб`єктний склад відповідачів у справі, оскільки відповідач є неналежним відповідачем за вказаними правовідносинами. За вказих обставин просили залучити МТСБУ в якості належного відповідача, а під час вступного слова просили залучити МТСБУ в якості третьої особи, разом з цим судом відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки заявлено з порушенням встановленого процесуального порядку. Також зазначили, що позивачем не враховано фактичні обставини справи, не прийнято до уваги наявність у відповідача статусу учасника АТО, а також наявність спеціального порядку відшкодування завданої шкоди через МТСБУ, яким позивач не скористався та не вичерпав встановлений чинним законодавством ліміт з відшкодування шкоди, який здійснюється саме МТСБУ. Окрім цього, позивач фактично погодився з розміром отриманого відшкодування, оскільки не звертався з відповідним позовом до МТСБУ про виплату відшкодування в межах встановленого порядку. За вказаних обставин просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши думки присутніх сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2017 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що 18.02.2017 року близько 17:50 год. [PERSON] керував автомобілем KIA Sportage, державний номер [NUMBER] , на перехресті вул. Культури та вул. Трінклера, не виконав вимоги сигналу світлофора, що забороняє рух, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN, державний номер [NUMBER] , чим заподіяв матеріальну шкоду останньому, автомобілі отримали механічні пошкодження (арк. справи 8-11). Відповідно до звіту ФО-П [PERSON] № 787 від 23.08.2017 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні на автомобілі Volkswagen, д.н. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 18.02.2017 року становить 69 148,09 грн. без урахування ПДВ на замінні складові частини КТС (арк. справи 16-25). Згідно наряду-замовлення №ADZN009212 від 16.08.2017 року та акту виконаних робіт ТОВ «Автодом Харків» вартість ремонту автомобіля Volkswagen, д.н. [NUMBER] становить 131\~543,29 грн. (арк. справи 27-29). Зі змісту листа Моторного (транспортне) страхового бюро України від 13.12.2017 року № 3.1-05/32386 вбачається, що за результатами розгляду справи [PERSON] щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.02.2017 року о 17-50 годині за участю транспортного засобу марки VOLKSWAGEN д.н. [NUMBER] , МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 69148,09 грн. (арк. справи 15). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 29.11.2018 року, позивач [PERSON] отримав кошти у сумі - 69 148,09 грн. (арк. справи 26). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. В силу статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як встановлено п.33.1.4. ст.33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. За положеннями Закону у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ). Зокрема, згідно з вимогами п.41.1. г) ст.41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним вище законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону, а саме учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З урахуванням офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13, наведеного в рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно копії посвідчення серії ЮА № 052712 від 24.04.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] має статус учасника бойових дій, він має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (арк. справи 53). За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення саме з відповідача завданих внаслідок ДТП збитків позивачу, оскільки суб`єктом виплати відшкодування з урахуванням статуту відповідача учасника бойових дій, має бути Моторне (транспортне) страхове бюро України. Позивачем не використано встановлений чинним законодавством механізм відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач не скористався процесуальною можливістю звернутися до суду з відповідним позовом до МТСБУ з вимогами про стягнення з МТСБУ на його користь суми відшкодування з урахуванням проведених ним ремонтних робіт, надавши за бажанням інші альтернативні докази в обґрунтування розміру завданих збитків, в разі не згоди з доказами оцінки, запропонованими МТСБУ, надіслати заперечення до МТСБУ висловивши незгоди з тим розміром відшкодування, який було здійснено позивачу. Тобто дії позивача щодо звернення до суду з позовною заявою з вимогами саме до відповідача є передчасними, оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах визначеного порядку відшкодування з МТСБУ на відповідача, який має статус учасника бойових дій, суперечить положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі наведеного,

Outcome: dismissed