Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 25.03.2013 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредитування № КК - 3767/25.03.2013-КР на суму 2200 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 12 фактичних місяців від дати надання кредиту, тобто з 25.03.2013 року по 25.03.2014 року. Сума кредиту використовується на цілі - соціальні потреби. При укладенні договору [PERSON] взяв на себе обов'язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Позивач вказує, що відповідач з моменту підписання договору кредитування та отримання грошової суми виплати за кредитом робила не систематично та не в повному обсязі, в зв'язку з чим сформувалась заборгованість в сумі 2384,43 грн. із розрахунку: 1281,58 грн. - сума боргу по кредиту, 1102,85 грн. - сума боргу по відсоткам. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредитування в розмірі 2384,43 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації; причин неявки суду не повідомляв; заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не надавав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 25.03.2013 року [PERSON] отримав у позивача кредит у розмірі 2200 грн., про що був укладений договір кредитування № КК - 3767/25.03.2013-КР /а.с. 7/. Відповідно з п. 5.1.3. вказаного договору кредитування, відповідач зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. Суд встановив, що позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору, надавши відповідачу кредит готівкою у повному обсязі /а.с. 12/. Згідно з доданими до матеріалів справи документами, [PERSON] не виконав свої зобов'язання по договору кредитування, а саме: виплати провадив не систематично та не в повному обсязі, внаслідок чого борг складає 2384,43 грн. Згідно з п. 2.1. договору кредитування, кредитодавець надає позичальнику кредит до 25.03.2014 року. У п. 2.3. передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 25.03.2014 року. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно умов договору. Перевіривши надані позивачем розрахунки суми заборгованості по договору кредитування, суд дійшов до висновку про обґрунтованість наданих позивачем розрахунків. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору кредитування в розмірі 2384,43 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи: 229,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved