Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області 17.08.2011, актовий запис № 271. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 17.08.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, з початку 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач вказує, що на даний час він проживає з іншою жінкою і вони очікують на народження дитини. Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що подальше його знаходження у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам, у зв`язку з чим він звертається до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті з викликом сторін на 02.08.2021. 02.08.2021 судове засідання відкладено до 16.08.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак остання до судового засідання не з`явилася, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд встановив, що починаючи з 17.08.2011 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за №271. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 19.05.2021; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014705845 від 12.11.2014. Згідно з позовною заявою неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя з 2014 року проживає окремо, спільне господарство не веде, не підтримує подружні стосунки, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінив своє прізвище « [PERSON] » на прізвище дружини « [PERSON] ». Позивач не заявив про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити йому прізвище, отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ним при зверненні до суду, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved