Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.11.2007 року між ним та боржницею був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким боржниця отримала кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком , відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. В зв'язку з тим, що позичальниця свої зобов'язання по кредитному договору виконала не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 26.08.2014 року становить 7890 грн. 39 коп. та складається з : 780 грн. 85 коп. - заборгованості за кредитом; 3527 грн. 62 коп. - заборгованості по процентах за користуванням кредитом; 2730 грн. 00 коп. - заборгованості з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф - фіксована частина, 351 грн. 92 коп. - штраф процентна складова. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 7890грн. 39 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість та витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення. Відповідачка заявлений позов визнала повністю. Вислухавши відповідачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Даний спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, які регулюються ст. ст. 526, 527, 1054 та ст.1048, 1049, 1050 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав кредит [PERSON] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною картою», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві . Відповідно до цього кредитного договору остання зобов'язувалася повністю його повернути та сплатити відсотки за його користування. З розрахунків позивача вбачається, що заборгованість по кредитному договору складає 7890 грн. 39 коп., з яких: - 780 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; - 3527 грн. 62 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 2730грн. 00 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:- 500 грн. штраф - фіксована частина, - 351 грн. 92 коп. - штраф процентна складова. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг вбачається, що при порушення клієнтом строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, передбачених вищевказаним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Що стосується пені, то в цій частині, на думку суду, стягувані кошти підлягають зменшенню відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що заборгованість за кредитом відповідача становить 780 грн. 85 коп., а розмір пені нарахований позивачем в сумі 2730 грн., що значно перевищує суму боргу, виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір належної до стягнення неустойки до 800 гривень. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 5960 гривень 39 копійок, з яких: 780.85 грн. - заборгованість за кредитом, 3527.62 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 800 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 351 грн. 92 коп. штраф (процентна складова). Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved