Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.3536 га на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, кадастровий номер 6323255100:03:000:0286 в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 17 вересня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Після смерті сина позивача відкрилась спадщина: земельна ділянка кадастровий номер 6323255100:03:000:0286, площею 3,3536 га, яка знаходиться на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ХР № 038165. Оскільки інші спадкоємці за законом (заповітом) відсутні, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач, в судове засідання, призначене на 17.05.2016 року, не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 17), до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 18). Представник відповідача Коломацької селищної ради Харківської області, у судові засідання, призначені на 10.05.2016 року та 17.05.2016 року, не прибув, про час, дату та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі та визнанням позовних вимог у повному обсязі (а.с. 16). Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи судом вбачається, що вказана справа є справою про визнання права власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті сина позивача. Відповідно до фактичних обставин справи, батьками померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 15.02.1973 року Коломацьким сел/ЗАГСом Валківського району Харківської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 13 (а.с. 6). Судом встановлено, що син позивача: громадянин [PERSON], помер 17 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 514603, виданого 18.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківській області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 52 (а.с. 10). Судом встановлено, що [PERSON], на момент смерті на праві власності володів земельною ділянкою в межах земель Коломацької селищної ради Харківської області, кадастровий номер: 6323255100:03:000:0286, площею 3,3536 га, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 038165 (а.с. 8). Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що у спадковій справі [PERSON], який помер 17.09.2015 року, заява спадкоємця [PERSON], про відмову від права на спадщину відсутня; у свою чергу, позивач звернувся до органу нотаріату з зявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено на підставі Закону «Про нотаріат» з огляду на приписи ст. 1299 ЦК України, що підтверджується копією постанови (а.с. 9). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що після смерті сина позивача: [PERSON], право власності на спадкове майно, у тому числі, на земельну ділянку площею 3,3536, кадастровий номер 6323255100:03:000:0286, жодна особа на підставі заповіту не набула. За таких умов, враховуючи відсутність заповіту померлого [PERSON], право на спадкування за законом у відповідності ч. 2 ст. 1223 ЦК України, одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких умов, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить до спадкоємців першої черги права на спадкування за законом, після смерті її сина: [PERSON]. Враховуючи, що позивач: [PERSON] фактично прийняла спадщину, що не суперечить матеріалам справи, а інші спадкоємці за законом відсутні на спадкове майно, що залишилось після смерті сина: [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що фактично спір щодо визнання права власності на спадкове майно між особами, які беруть участь у справі відсутній, а тому судові витрати при ухваленні судом рішення позивачеві не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved