Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що між Банком та [PERSON] укладений кредитний договір від 03.04.2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09.09.2013 року складає 26201,90 грн. Тому просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, його явка була визнана судом обов'язковою. Представник відповідача та відповідач позов не визнали, суду пояснили, що відповідач вказаний кредит не отримував. В кредитному договорі вказаний паспорт, який відповідач втратив ще в 2003 році, на момент укладення кредитного договору відповідачу виповнилось 46 років, таким чином у паспорт повинна була бути вклеєна фотокартка по досягненню 45-річного віку, але в старому паспорті її не могло бути, оскільки в 2003 році відповідач отримав новий паспорт і вже в нього вклєювалась фотокартка, тому паспорт, на який йде посилання в договорі є недійсним. Підпис в кредитному договорі відповідачу не належить. Також в кредитному договорі неправильно вказано дівоче прізвище матері відповідача, адресу відповідача, не вказано адреси банку та прізвища працівників банку, які оформляли договір. Відповідач є добросовісним платником, оскільки він повністю погасив кредит, який отримував в Правекс - банку. Окрім цього, сума кредиту, яку було надано згідно вказаного кредитного договору ПриватБанком, є незначною, а враховуючи, доходи відповідача, брати такий кредит йому не було сенсу. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 03.04.2006 року між ПриватБанком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № SAMDN39000006557101, за умовами якого банк відкрив клієнту картковий рахунок та та видав клієнту платіжну картку з сумою кредитного ліміта - 4000 грн., з базовою процентною ставкою - 4% в місяць. В зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту в загальній сумі 26201,90 грн. банк звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості з відповідача. Проте відповідач заперечує, що укладав вказаний вище кредитний договір та отримував кошти з картки. Вивчивши додані до позовної заяви документи та документи, надані відповідачем, суд встановив наступне. В кредитному договорі № SAMDN39000006557101 від 03.04.2006 року, який надано позивачем до суду, в частині зазначення реквізитів відповідача вказано паспорт відповідача - [NUMBER], виданий Фастівським РВ ГУ МВС 07.02.2002 року, місце проживання - [ADDRESS], дівоче прізвище матері відповідача - [PERSON]. Проте вказана інформація не відповідає дійсним обставинам. Так відповідно до довідки Фастівського РВ УДМС України в Київській області від 14.01.2014 року [PERSON] був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 15.03.2003 року Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області у зв'язку з втратою паспорта [NUMBER], виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 30.10.2002 року. Тобто на дату укладання договору [PERSON] мав інший паспорт, а паспорт, про який йдеться в договорі, був втрачений. Окрім цього, відповідно до п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВР України від 26.06.1992 року, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові; паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. На момент втрати паспорта в 2003 році [PERSON] було 43 роки, тобто фотокартка по досягненню 45-річного віку була вклеєна вже в новий паспорт, що і підтверджено паспортом [NUMBER]. Тобто під час укладання договору в 2006 році відповідачу виповнилось 46 років, а оскільки в паспорті, який зазначений в кредитному договорі, не могло бути фотокартки відповідача по досягненню 45-річного віку, то такий паспорт мав би вважатись недійсним, але не дивлячись на це, згідно кредитного договору особі був наданий кредит на підставі недійсного паспорта. Позивачем до позовної заяви не додано копію паспорта, на підставі якого видавався кредит в 2006 році. Також слід зазначити, що згідно відомостей адресно-довідкового бюро [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Це є приватний будинок, тому в ньому не може бути квартири [ADDRESS], про яку зазначено в кредитному договорі. Дівоче прізвище матері, зазначене в кредитному договорі, - [PERSON], не відповідає дійсності, оскільки справжнє дівоче прізвище матері відповідача - [PERSON]. Порівнявши підпис в кредитному договорі, який згідно відмітки належить [PERSON], та підпис відповідача в паспорті, видно, що ці підписи зовсім різні, що викликає сумнів у тому, що кредитний договір підписував відповідач. В самому кредитному договорі відсутні реквізити банку та представників банку, які укаладали договір від імені банку. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі наведених вище обставин суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] кредитний договір № SAMDN39000006557101 від 03.04.2006 року з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не укладав, а тому зобов'язання перед банком по поверненню кредитних коштів у нього не виникало. Позивач не надав жодних достовірних доказів того, що відповідач вказаний кредит отримав, а тому зобов'язаний повернути банку отримані кошти. Представник позивача, явка якого визнана судом обов'язковою, в судове засідання не з'явився для надання пояснень з приводу тих суперечностей, які містяться в кредитному договорі, та не надав суду оригіналів документів, на підставі яких був укладений кредитний договір.

Outcome: dismissed