Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 09.01.2009 року між ним та ТОВ «Лотівка Еліт» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого він передав відповідачу у строкове платне користування власну земельну ділянку кадастровий номер 6825585100:04:014:0020, площею 1,6557 га, яка розташована на території Мокіївської сільської ради Шепетівського району, строком на 5 років. Вказаний договір був зареєстрований відділом Держкомзему в Шепетівському районі 10.05.2009 року, тому строк його дії припинився 10.05.2014 року. Після закінчення вказаного строку між сторонами була досягнута домовленість, відповідно до якої відповідач продовжував використовувати земельну ділянку у своїй господарській діяльності до першої вимоги позивача щодо її повернення. Будь якої згоди щодо пролонгації договору він не надавав, угод про продовження строку дії договору не укладав. На початку 2018 року позивач вирішив самостійно використовувати належну йому земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, тому звернувся до відповідача з проханням не здійснювати у 2018 році обробіток його ділянки, звільнити її та привести до належного стану. Саме тоді він дізнався, що 01.09.2015 року він нібито підписав додаткову угоду до договору оренди землі, якою продовжив строк дії договору до 2026 року. Однак, вказаної угоди він не підписував, тому просить визнати її недійсною та скасувати її державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просять задовольнити позов та стягнути судові витрати. Представник відповідача направив відзив на позов, в судовому засіданні позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними, оскільки додаткова угода до договору оренди землі від 01.09.2015 року була зареєстрована у відповідності до вимог законодавства, про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено відповідний запис за №11334771 та 22.09.2015 року зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі спірної додаткової угоди. У звязку з відсутністю підстав припинення договору оренди землі, визначених ст. 31 Закону України «Про оренди землі» та враховуючи те, що ТОВ «Лотівка Еліт» є законним орендарем земельної ділянки та з часу дії додаткової угоди продовжує належним чином виконувати всі істотні умови договору оренди землі, зокрема виплачує позивачу оренду плату в грошовому вигляді. Вказує, що орендну плату за позивача могла отримувати по довіреності довірена ним особа, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на схвалення та виконання умов спірної додаткового угоди. Крім того, просить застосувати строк позовної давності і відмовити в позові і з цієї підстави. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~ договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 14, ст. 18, ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі від 09.01.2009 року) договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6557 га в межах згідно з планом, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6825585100:04:014:0020, що підтверджується даними державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.08.2008 року. 09.01.2009 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Левада 2003» (орендар) (правонаступником якого є відповідач ТОВ «Лотівка Еліт») укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 5 років. Даний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10.05.2011 року за № 682558514000695. На виконання вказаного договору, в день його укладення сторонами був складений акт приймання-передачі обєкту оренди. 01.09.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Лотівка Еліт» була укладена додаткова угода про внесення змін та доповнень до договору оренди землі, відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни та доповнення до договору оренди землі від 09.01.2009 року, зокрема продовжити строк дії Основного договору до 01.09.2026 року. Як вбачається з даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним № 44535171, виданого 25.09.2015 року реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, здійснено державну реєстрацію вищевказаної додаткової угоди номер запису 11334771. З висновку експерта № 1.1-0018:19 від 14.02.2019 року слідує що, підпис у графі «Орендодавець» у додатковій угоді від 01.09.2015 року про внесення змін та доповнень до договору оренди землі виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Враховуючи те, що додаткова угода, укладена від імені позивача, підписана не ним, а іншою особою,\~тобто укладена без волевиявлення [PERSON], у звязку з чим вона є недійсною. Аналогічні правові позиції [PERSON] Верховного Суду, висловлені у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 61-37410св18, та Верховного Суду України у постанові від 22 квітня 2015 року №6-48цс15, які були ухвалені за результатами розгляду справ з подібними фактичними та юридичними обставинами. Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а»\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. За наведених обставин вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд відхиляє заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності як підставу відмови в позові, оскільки визначений ст. 257 ЦПК України строк позовної давності у три роки позивачем не пропущено. Оспорювана додаткова угода про внесення змін та доповнень до договору оренди землі укладена 01.09.2015 року, позивач звернувся до суду з цим позовом 28.08.2018 року, тобто в межах строку позовної давності. Суд також відхиляє доводи представника відповідача на заперечення позову про отримання від імені позивача орендної плати довіреною особою, діючої на підставі довіреності від 20.03.2018 року, оскільки позивач не наділяв довірителя на вчинення будь-яких дій по додатковій угоді про внесення змін та доповнень до договору оренди землі. Така довіреність надана на вчинення дій по укладенню Договорів оренди земельної ділянки. Предметом спору не являються Договори оренди земельної ділянки, укладені після 20.03.2018 року. Витрати понесені позивачем на залучення експерта, судовий збір, відповідно до ч.ч. 3-7 ст. 139, п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved