Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтовування позовних вимог посилається на те, що 21.08.1976 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою. Від спільного життя з відповідачем вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не складалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Позивач зазначає, що він не згоден на примирення, тому їх шлюб підлягає розірванню. Посилаючись на зазначене, позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки вважала що в звязку з розлученням не збереже квартиру. Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч.1, 2, 4, 6, 9, 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 21.08.1976 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб та видано свідоцтво про одруження, про що зроблено запис за № 993. Спільне життя між позивачем та відповідачем не складалося через постійні суперечки, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Ухвалою суду від 15.11.2016 року надавався строк на примирення 1 місяць, але за цей час примирення не відбулося. За таких встановлених обставин суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved