Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до заяви б/н від 14 жовтня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] суму боргу в повному обсязі не погасив, 20.04.2016 року він помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором\~ складає 5 208,01 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, з них: 3 202,05 грн. тіло кредиту; 2 005,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. А тому позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] як спадкоємця позичальника, заборгованість по кредитному договору в сумі 5 208,01 грн. та понесені судові витрати. У своєму позові представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач направив до суду заяву про визнання ним позову та просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 14 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н про надання банківських послуг, згідно якого він отримав кредит в розмірі 6 000,00 грн. 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується даними зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичнихосіб підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви, а також листом № Е.65.0.0.0/3365676 від 07072018 р., який надійшов на адресу суду в липні 2018 року. Згідно п.2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.5.7 договору, власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. За ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що після часткового погашення боргу 02.04.2016 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОК № 364431. Згідно відповіді № 2080/02-14 від 19.11.2016 р. наданої Узинською міською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем померлого [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON]. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Судом встановлено, що позичальником [PERSON] було частково погашено заборгованість перед позивачем. На день його смерті заборгованість складала 5 208,01 грн., з них: 3 202,05 грн. тіло кредиту; 2 005,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, наведене підтверджується розрахунком позивача. Отже, врахувавши всі обставини по справі та надані докази, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по кредиту на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати: 1 762,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved