Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що В травні 2020 року Позивачу стало відомо про накладення арешту на його рахунок (заробітну плату) в примусовому порядку приватним виконавцем. Звернувшись до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», йому надали копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, в рамках виконавчого провадження № 61952348 від 30.04.2020 року за стягненням на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 12 194,40 грн.. Вищевказана постанова була винесена 30.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною при примусовому виконанні виконавчого напису № 7961 від 15.04.2020 року, виданого приватним нотаріусом Колейчик Володимиром Вікторовичем Позивач не має на даний час доказів своїх тверджень, стосовно відсутності правових підстав видачі оскаржуваного виконавчого напису, так як в його інтересах було зроблено відповідного запиту до приватного виконавця однак відповідь не отримана. Звертає увагу, що адреса реєстрації Позивача в постанові про арешт коштів боржника вказано - [ADDRESS] , в той час, як в дійсності адреса реєстрації Позивача - [ADDRESS] Позивач ніколи й не проживав. З огляду на вищевказану обставину, позивач вважає, що Стягувач не мав можливості навіть повідомити про існування заборгованості Боржника, навіть при наявності спірної заборгованості гак як адреса Боржника за виконавчим документом - не належить Позивачу. Відсутність підтвердження безспірності заборгованості та доказів оповіщення боржника, на думку позивача дають підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач належним чином повідомлений про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Треті особи належним чином повідомлені судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим було роз`яснено право на подання пояснень на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що 30.04.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження ВП №61952348 щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість в розмірі 12194,40 грн., згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича №7961 виданого 15.04.2020 року (а.с. 25,26). Окрім того, з вказаних документів вбачається, що місце мешкання позивача зазначено: [ADDRESS] . Водночас, письмовими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.11.2006 року (а.с. 4-5). Оскільки відповідачем вказана обставина не спростована, суд вважає її доведеною, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що позивач мешкав або був зареєстрований за адресою у [ADDRESS] . Крім того, позивачем разом з позовною заявою, тобто в належний строк, подано клопотання про витребування доказів, а саме - Витребувати від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної дії по вчиненню виконавчого напису №7961 від 15.04.2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості у розмірі 12194,40 грн. Судом неодноразово надсилалась ухвала про витребування вказаних документів, однак ухвала повернулась без виконання. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Так, суд неодноразово інформував третю особу про необхідність виконання ухвали суду про витребування доказів на відому адресу місця перебування приватного нотаріуса. При цьому, відповідачем також не було надано жодних заперечень, письмових пояснень та документів з метою спростування позовних вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. В матеріалах справи відсутні докази вручення повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, що є порушенням п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». При цьому, позивач інформувався про існування заборгованості за адресою: [ADDRESS] , за якою ніколи не мешкав, що доведено письмовими матеріалами справи. Окрім того, позивачем у позовній заяві зазначено, що він не має жодної заборгованості перед відповідачем. Однак, отримавши позовну заяву із ухвалою суду про відкриття провадження у справі та визначення порядку та строків для подання відзиву - стороною відповідача після отримання вказаного пакету документів не було надано суду жодних доказів для спростування позиції позивача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Також, позивач просить суд стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу, у розмірі 8000 гривень, що була сплачена адвокату та підтверджено належним чином матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved