Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, укладений 04.08.2012 та зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 706. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. З ініціативи відповідача постійно виникають сварки , свідком яких є дитина. На даний момент ведення спільного господарства припинено, більше року проживають окремо.Примирення і відновлення сім`ї неможливе. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяви, в яких зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. За таких обставин на підставі ст. 223 та ст. 280\~ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 04 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб який був зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 706, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 04.08.2012. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2015 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про\~ розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Позивачу залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved