Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві він зазначив, що 22 червня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис №260, від спільного мешкання вони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року, тому спільне господарювання ними не ведеться. У зв'язку з чим, позивач вважає що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не прибув, але звернувся до суду із письмовою заявою в якій зазначив, що він свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення йому не потрібен і просить суд розглянути справу у його відсутність, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не прибула, але надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що вона наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення їй не потрібен і вона просить суд розглянути справу у її відсутність, після розірвання шлюбу вона буде носити прізвище - [PERSON], тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 та 169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], уклали шлюб 22 червня 2012 року, який було зареєстровано у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №260. Від спільного мешкання сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Дошлюбне прізвище відповідачки - Сергєєва і вона після розірвання шлюбу бажає носити прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved