Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрована в належній йому квартирі, за місцем реєстрації не проживає з 2014 року, її особистих речей у будинку немає, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 35 в будинку № 10 по провулку Парковому в м. Словянську Донецької області. Позивач в судове засідання не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 5ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 17 грудня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON], своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] купівлі-продажу квартири від 02 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON] придбав на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. [PERSON] № 538 виданої ТОВ «Цидило и К» від 05 листопада 2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO]. Актом обстеження житлового приміщення № 802 від 02 листопада 2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично не проживає за вказаною адресою з 2014 року і по теперішній час. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що реєстрація [PERSON] в квартирі позивача створює останньому перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому майном, у зв'язку з чим вказане порушене право підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 35 в будинку № 10 по провулку Парковому в м. Словянську Донецької області. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved