Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Відповідачу на праві приватної власності належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку (літера А-1), літньої кухні (літера Б-1), сараю (літера В-1),убиральні (літера У), водогін (літера № 1) та огорожі (літера № 2), згідно технічного паспорту на житловий будинок та знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район с. Ясне, вул. Кобецької 90, розташованого на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0029. Також до вищевказаного домоволодіння відноситься земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2590 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0030. 19.01.2010 року між [PERSON] та відповідачем було досягнуто домовленість про купівлю-продаж вищевказаного домоволодіння за обумовлену ціну. При укладенні договору сторонами було погоджено всі належні умови купівлі-продажу домоволодіння. Зокрема, щодо ціни, передачі домоволодіння у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. На виконання договору, 19.01.2010 між [PERSON] та відповідачем було складено розписку, згідно якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. [PERSON] в свою чергу передав позивачу ключі від домоволодіння та документи на будинок. В грудні 2011 року [PERSON] виїхав до іншого місця проживання, в телефонному режимі повідомив, що нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу відмовляється, оскільки не має часу займатися цим питанням та виїжджати з іншого місця мешкання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0029 та земельну ділянку площею 0,2590 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0030 для ведення особистого селянського господарства розташованих за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н с. Ясне вул. Кобецької 90. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.4 ст.213 ЦК України, якщо за правилами встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами п.2 ст.665 ЦК України у разі невиконання продавцем обов'язку передати майно (товар) покупцеві за договором купівлі-продажу, покупець згідно зі ст.622 ЦК має право вимагати відібрання цього майна (товару) у продавця в примусовому порядку і передання йому майна (товару) зі стягненням з продавця збитків, заподіяних несвоєчасним отриманням товару. [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку (літера А-1), літньої кухні (літера Б-1), сараю (літера В-1),убиральні (літера У), водогін (літера № 1) та огорожі (літера № 2), згідно технічного паспорту на житловий будинок та знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район с. Ясне, вул. Кобецької 90, розташованого на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0029. Також до вищевказаного домоволодіння відноситься земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2590 га кадастровий номер 2323086200:13:002:0030. Вищевказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18.12.2009 року, витягом про реєстрацію права власності № 25023786 від 13.01.2010 року, технічним паспортом на житловий будинок, державним актом на право власності на земельну ділянку /а.с. 8-14/ 19.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість про купівлю-продаж вищевказаного домоволодіння за ціною 24000,00 гривень. При укладенні договору сторонами було погоджено всі належні умови купівлі-продажу домоволодіння, зокрема, щодо ціни, передачі домоволодіння у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо./а.с.15/ На виконання договору, 19.01.2010 між [PERSON] та відповідачем було складено розписку, згідно якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. [PERSON] в свою чергу передав позивачу ключі від домоволодіння та документи на будинок./а.с.16/ Як вказав позивач, у своїй позовній заяві, відповідач по справі [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Вищевказані обставини були визнані відповідачем. Справжня воля сторін правочину мала на меті укладання договору купівлі-продажу в майбутньому, при цьому покупець виконав усі покладені на нього обовязки, повністю розрахувався з продавцем та вимагав від продавця належного оформлення цього правочину. Отже, суд приходить до висновку, що сторони насправді вчинили правочин з приводу купівлі-продажу належного відповідачу домоволодіння, який оформили у вигляді простої письмової форми та розписки до неї, а тому до вимог чинного законодавства, їх відносини регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved