Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа за рішенням Новоазовського місцевого суду Донецької області № 2-285/2003, виданого 24.02.2003 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з ? частини до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Новоазовського місцевого суду Донецької області від 24.02.2003 року з нього стягуються аліменти на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. На даний час у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище. Так, він зареєстрував шлюб з [PERSON], 26.10.2012 року народилася донька [PERSON]. Дружина на даний час ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, на його утриманні перебуває неповнолітній син дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], аліментів на утримання якого його дружина не отримує. [PERSON] часто хворіє, а тому потребує значних матеріальних затрат на лікарські препарати. У звязку з чим, просить зменшити розмір стягнених аліментів з ? частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку. Ухвалою судді від 12.07.2017 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомленою про день розгляду справи через оголошення у пресі газеті «Урядовий курєр». Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно матеріалів справи /а.с. 14, 15-16/, в провадженні Заводського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-285/2003 року, виданого 24.02.2003 року Новоазовським місцевим судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2003 року та до її повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. З п. 17 зазначеного Пленуму, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Від даного шлюбу позивач має дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 7/, яка часто хворіє, що підтверджується довідкою /а.с. 13/, в наслідок чого [PERSON] дружина позивача не працює, перебуває вдома по догляду за дитиною до 14 років, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 12/. Судом також враховується посилання позивача про перебування на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], як одна з підстав зміни матеріального становища, проте зазначає, що відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому саме обовязок на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] покладено на батька дитини [PERSON], з якого рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дитини, але не сплачуються, оскільки платник аліментів перебуває у розшуку, про що свідчить довідка про не отримання аліментів /а.с. 10/; та матір [PERSON] дружини позивача. Таким чином, у зв'язку з тим, що у позивача змінився матеріальний стан, сімейний стан, бо має ще одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], яка часто хворіє, у звязку з чим дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 14 років, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, але не до 1/8 розміру з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, як того просить позивач, а до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення повноліття дитини.

Outcome: partial