Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики в обґрунтування якого зазначив, що 28.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді боргової розписки, відповідно до умов якого [PERSON] передав грошові кошти в сумі 550000 грн. 00 коп. [PERSON] на умовах повернення у строк до 30.09.2019 року. У вказаний строк відповідач суму позики не повернув, ухиляється від повернення позики, жодних виплат не здійснює. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 15.02.2019року в розмірі 550000 грн. 00 коп. та стягнути судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив по позов, в якому вказав, що розписка написана під фізичним та психологічним тиском, про що є звернення до поліції. Вважає розписку недійсною, сума в якій обумовлена нестачею, яка виникла через незаконні дії [PERSON] .. Вказані кошти не отримував, просив відмовити в задоволені позову. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволені, оскільки розписка написана під психологічним тиском у інший день та відповідач не мав необхідності в отриманні коштів від позивача. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 550000 грн. 00 коп., а [PERSON] зобов`язався повернути вказані кошти [PERSON] у строк до 30.09.2019 року. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Отже за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів саме у борг. Отже у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України у Постанові від 18 січня 2017 року по цивільній справі №6-2789цс16 та у Постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63цс13 висловив правову позицію, у якій зазначив, що, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В контексті даної правової норми обов`язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис позичальника, його уповноваженого представника, а факультативними - дата, місце видачі, вказівка про свідків тощо. З цих підстав суд робить висновок про те, що представлена позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачем розписка позичальника, свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язався, відповідно, повернути отримані кошти готівкою. Згідно з ч. 2\~ст. 1049 ЦК України\~за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У вказаний\~в розписці\~від 28.07.2019\~року строк,\~а саме\~до 30.09.2019\~року [PERSON] \~позичену суму\~коштів позивачу\~не повернув,\~умови договору\~позики не\~виконав.\~ Вимоги позивача про повернення вказаної суми позики в розмірі 550000 грн. 00 коп. залишені відповідачем без задоволення. Отже, в розписці, виданій відповідачем позивачу, містяться дані про укладення договору позики, його умови, сума отриманих коштів, а також строк їх повернення. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання і своєчасно не повернув борг, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 28.07.2019 року в розмірі 550000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача, що відповідач гроші від позивача не отримував, розписку не писав та розписка від 28.07.2019 року написана ним під примусом, не приймаються судом до уваги, як такі, що не підтверджені відповідачем будь-якими належними та допустимими доказами та спростовані в судовому засідання обставинами. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 550000 грн. 00 коп.

Outcome: approved