Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05.12.2013 року, між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007078917 на суму 22 786 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту - 05 грудня 2016 року (36 місяців). Факт придбання товару підтверджено рахунком та накладною від 14 жовтня 2013 року. 22 грудня 2014 року, між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 2007078917 відступлено ТОВ «ОТП Факторинг України». В порушення умов кредитного договору погашення належних до сплати сум основного боргу та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому договорі, розмірі та строк не відбувається. У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 26 320,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом -21 521,26 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1,92 грн.; комісії за обслуговування кредитом - 4 797,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, доповнив свої позовні вимоги та просив також стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати, понесені ним на сплату оголошення в пресі про її виклик в сумі 340 грн.. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року, між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2007078917, відповідно до якого банком надано позичальнику споживчий кредит в розмірі 22 786 грн., на строк до 05 грудня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Після укладення договору, між сторонами, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. 22 грудня 2014 року, між ПАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останньому було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі договору № 2007078917, боржником по якому є відповідач. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови та існувала заборгованість за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року, відповідно до наданого розрахунку, утворилась заборгованість в розмірі26320,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 21 521,26 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1,92 грн. та комісії за кредитом - 4 797,74 грн.. Таким чином, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того, протягом дії договору не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, тобто, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved