Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем 25.02.2011 року укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00014819, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 5 000, 00 грн. строком до 25.02.2011 р. зі сплатою 15,00 процентів річних за користування кредитними коштами. У відповідності до умов Кредитного договору та згідно з Графіком погашення заборгованості по Кредиту і відсотків, відповідач був зобовязаний щомісячно до встановленої в графіку дати поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванні у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у графіку. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у звязку з порушенням відповідачем договірних зобовязань, за станом на 27.08.2015 року заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем складає 9 676, 65 грн. З урахуванням вказаних обставин позивач з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та справу просив розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвали провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2011 року між сторонами було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00014819, згідно з яким позивача відповідачу надав кредит в сумі 5 000, 00 грн. строком до 25.02.2011 р. зі сплатою 15,00 процентів річних за користування кредитними коштами. У відповідності до умов Кредитного договору та згідно з Графіком погашення заборгованості по Кредиту і відсотків, відповідач був зобовязаний щомісячно до встановленої в графіку дати поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванні у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у графіку. За станом на 27.08.2015 року заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем складає 9 676, 65 грн., з яких: 3 669,65 грн. заборгованість за кредитом; 664,66 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 1 244,76 грн. заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом; 4 097, 58 грн. штрафні санкцій. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором банківського обслуговування № BLaЖГА00014819 від 25.02.2011 року у сумі 9 676, 65 грн. та відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 487, 20 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 10, 11, 57 60, 79, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: approved