Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 16.12.1989 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1057. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.12.1989 уклав шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на теперішній час є повнолітніми та проживають окремо. Позивач посилається на те, що ґрунті виниклих суперечок стосовно військової, політичної та економічної ситуації між ним та його дружиною почали виникати конфлікти, які згодом набули такого емоційного та психологічного стану, що подальше сумісне проживання стало неможливим. З вересня 2014 року він виїхав з місця свого проживання - м. Хрустальний (Красний Луч) до м.Дніпра. З того часу відносини з дружиною не підтримує, повертатись на окуповану територію та відновлювати сімейні стосунки наміру не має. Подальше існування шлюбних відносин перешкоджає розбудовувати йому подальше особисте життя та суперечить його інтересам, у звязку з чим він звертається до суду. Спору з приводу поділу майна не має. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2018 справу передано за підсудністю на розгляд до Новопсковського районного суду Луганської області. 28 серпня 2018 року Новопсковським районним судом Луганської області постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.10.2018. 30 жовтня 2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач до судового засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак остання до судового засідання повторно не зявилася, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзив на позовну заяву не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 16 грудня 1989 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за № 1057. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 419829, виданим повторно 11.07.2018 Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно позовної заяви, від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час проживає окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримує, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб відповідач у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище «Бондаренко» на прізвище чоловіка «Саяпіна». Відповідач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище «Саяпіна». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved