Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що за рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 23.03.2012 року №66 малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] та він є законним представником [PERSON] Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2011 року мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON] Оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку приймати участь в утриманні своєї дитини, а в добровільному порядку вона її не утримує, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу вступу в законну силу рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області щодо позбавлення матері дитини батьківських прав - з 03.02.2012 року до дня надходження заяви до суду. В поданому позові позивач просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки не повідомила. З урахуванням вищезазначеного, положень ст.ст.158,169,197,224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяви доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження від 17.01.2007 року серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2011 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради від 23.03.2012 року №66 малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] Згідно акту про факт передачі дитини від 26.03.2012 року, адміністрацією притулку для дітей «Росток» м.Дніпропетровська було передану [PERSON], [INFO], до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Положення про прийомну сім'ю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року №565, прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей на підприємствах, в установах та організаціях без спеціальних на те повноважень, несуть персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний і психічний розвиток прийомних дітей та дотримання принципу конфіденційності інформації. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначені вище положення СК України, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду (22.09.2014 року - дата відправлення позову до суду згідно штемпелю на поштовому конверті). В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу вступу в законну силу рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області щодо позбавлення матері дитини батьківських прав слід відмовити, оскільки посилання позивача в обґрунтування правових підстав пред'явленого позову в цій частині на ст.194 СК України є помилковими, оскільки вказаної статтею передбачено стягнення аліментів за минулий час за виконавчим листом. Виходячи з обставин справи та змісту пред'явленого позову вбачається, що позивач фактично ставить питання про стягнення аліментів за минулий час за рішенням суду та вказане питання регулюється ч.2 ст.191 СК України, яка передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим, позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів тому, що він до звернення до суду з вказаним позовом вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати. Також позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині перерахування аліментів на розрахунковий рахунок №29244825509100, Приватбанк, МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570, оскільки порядок виконання судових рішень визначається державним виконавцем відповідно до закону України «Про виконавче провадження». На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial