Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідачки про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Лебединського районного суду від 15 вересня 2008 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Крім того, відповідно до рішення Лебединського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2014 року позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Позивач також зазначає, що розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки становить більшу половину його заробітку та перевищує встановлений законом розмір. Тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до рішення Лебединського районного суду від 15 вересня 2008 року, визначивши його в розмірі 1/6 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка заперечила проти зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Третя особа не заперечила проти позовних вимог та пояснила, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідачки та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Даний спір між сторонами виник із сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення Лебединського районного суду від 15 вересня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6). Крім того, відповідно до рішення Лебединського районного суду від 24 жовтня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7). З довідки про доходи виданої фізичною особою підприємцем [PERSON] , вбачається, що [PERSON] в період з січня 2014 року по жовтень 2014 року отримував заробітну плату в розмірі 1218 грн., щомісячно (а.с. 10). З довідки про доходи виданої Сумським обласним військовим комісаріатом, вбачається, що [PERSON] в період з травня 2014 року по жовтень 2014 року отримував грошове забезпечення в розмірі 2538 грн. 40 коп., щомісячно (а.с. 11). З довідки Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 29 грудня 2014 року № 6/14 вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , відповідно до рішення Лебединського районного суду від 24 жовтня 2014 року. Так, у листопаді та грудні 2014 року стягнуто по 550 грн. (а.с. 24). З розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 2-783 від 15 вересня 2008 року вбачається, що з позивача на користь позивачки щомісячно стягуються аліменти в розмірі від 350 до 400 грн., але мається заборгованість в розмірі 1199 грн. 57 коп. (а.с.27). З довідки про доходи виданої Сумським обласним військовим комісаріатом, вбачається, що [PERSON] отримує грошове забезпечення з якого відраховуються аліменти, а саме, у листопаді 2014 року було відраховано аліменти в розмірі 1104 грн. 58 коп., а в грудні 2014 року було відраховано аліменти в розмірі 1045 грн. 82 коп. (а.с. 36). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний\~ розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного\~ віку. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що в судовому засіданні не було встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, а саме, наявність на його утриманні непрацездатних осіб, погіршення його стану здоров`я, тому вимоги позивача не підлягають задоволенню. При ухваленні рішення суд враховує вимоги розумності та справедливості і вважає за неможливе допустити погіршення матеріального становища дитини, зважаючи на те, що позивач не погоджуючись з розміром стягуваних з нього аліментів на утримання сина, ставить питання про його зменшення, але разом з тим, не заперечує проти такого ж самого розміру аліментів, що з нього стягуються на утримання дочки. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed