Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 73,5 кв.м, житловою 47,3 кв.м. В обгрунтування позову зазначено, що згідно ордеру на право заняття квартири № 000120, виданому на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 06 березня 1991 року позивач за списком ЖБК «Орджонікідзевський-170» отримав квартиру за адресою: [ADDRESS]. Свій пайовий внесок за квартиру сплатив у повному обсязі, отже набув право власності на неї, однак це право не зареєстрував та свідоцтво про право власності не отримав. Таким чином, правовстановлюючі документи на квартиру відсутні. Через наведені обставини, за захистом своїх прав звертається до суду з даним позовом. Позивач до суду не прибув, до позову додав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, до зали судових засідань не прибула, надавши заяву про розгляд спраи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, до суду не прибула, надавши заяву, якою просить провести судове засідання без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ч.1, ч.4\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно\~ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав є обов'язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно\~ст. 334 ч.4 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно\~ст. 384 ЦК України\~при викупі квартири член житлово-будівельного кооперативу є її власником. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 000120, серія КО від 25 березня 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради № 84/3 від 06 березня 1991 року, отримав у користування квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки Голови правління ОСББ «Мій дім 53» № 09/16 від 11 липня 2016 року [PERSON] був членом ЖБК «Орджонікідзевський-170» з січня 1989 року по березень 1992 року, та на підставі ордеру № 000120, виданого 25 березня 1991 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, отримав квартиру [ADDRESS], фактичну вартість якої сплатив у повному обсязі. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За положеннями п. 5-1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач набув право власності на кооперативну квартиру за вказаною вище адресою у встановленому законом порядку. За даними технічного паспорту, квартира за адресою: [ADDRESS], складається з трьох кімнат житловою площею 47,3 кв.м, загальною 73,5 кв.м. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів, суд, з метою захисту прав позивача вважає необхідним визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в судовому порядку, задовольнивши тим самим позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ч.1, ч. 4 ст.\~182, ч.4 ст.334, ст.328, ст.384 ЦК України,

Outcome: approved