Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує позов в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO]. Родина [PERSON] опинилася в полі зору служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради з приводу неналежних умов проживання, низького рівня виховного потенціалу та алкогольної залежності матері, внаслідок чого мали місце систематичні пропуски неповнолітньою [PERSON] навчальних занять. Відповідно до наказу служби від 20.11.2015 року неповнолітню [PERSON], [INFO], було взято на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах, через те, що мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, занедбала житлове приміщення за адресою реєстрації. З метою розв'язання життєвих проблем у родині [PERSON] спеціалісти служби та представники КЗ «СЗШ № 9» неодноразово відвідували дану родину, проводили профілактичні бесіди з матір'ю щодо забезпечення регулярного відвідування дитиною [PERSON] навчального закладу, а також ведення здорового способу життя та створення належних умов для проживання та повноцінного розвитку дитини. [PERSON] неодноразово попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов'язків відносно її доньки [PERSON] Мати на рекомендації спеціалістів не реагувала. Копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 10.10.2017 року (а.с.10) доведено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2017 року (а.с.11) доведено, що батько дитини - [PERSON] помер [INFO]. Наказом служби у справах дітей від 20.11.2015 року (а.с.12) встановлено, що неповнолітню [PERSON], [INFO], було взято на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах, через те, що мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Актами обстеження умов проживання від 22.04.2016 року та від 18.08.2016 року (а.с.13, 14) доведено, що умови проживання в [ADDRESS] незадовільні, газу немає. Їжу готують на електроплиті, холодильника немає. [PERSON] повідомила, що вона немає коштів, щоб зробити перший внесок на погашення заборгованості. Матері рекомендовано до 25.08.2016 року забезпечити шкільним приладдям дитину [PERSON] до нового навчального року. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 12.09.2016 року (а.с.15) доведено, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в занедбаному стані, умови для проживання та повноцінного розвитку дитини відсутні. Поданнями директора КЗ «СЗШ № 9» за № 90 від 16.02.2017 року, за № 119 від 10.03.2017 року (а.с.17, 18) доведено, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки [PERSON], вживає алкогольні напої. Батьківські збори не відвідує, шкільним життям дитини не цікавиться, у позаурочний час поведінку та місцезнаходження доньки не контролює. Відповідно до постанов Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2016 року, 16.12.2016 року та 03.03.2017 року (а.с.19-21) встановлено, що [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП. Поданням адміністрації КЗ «СЗШ № 9» за № 246 від 15.05.2017 року (а.с.22) доведено, що соціальним педагогом КЗ «СЗШ №9» проводилися бесіди з [PERSON] щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків по відношенню до її неповнолітньої доньки та необхідності контролю за навчанням та поведінкою, але [PERSON] продовжувала пропускати навчальні заняття без поважних причин. Мати дитини майже постійно мешкала в с.Усть-Кам'янці. Неповнолітню доньку [PERSON] залишала в місті з старшою сестрою [PERSON], яка не доглядала за нею, приводила до помешкання сторонніх осіб. Пояснювальною [PERSON] від 01.09.2017 року (а.с.23) встановлено, що [PERSON] не приступила до навчання. У той же день спеціалістами служби у справах дітей, з метою з'ясування причин відсутності дитини у навчальному закладі, було відвідано родину за адресою реєстрації та попереджено [PERSON] про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Мати дитини пояснила, що донька проспала, зобов'язалася контролювати відвідування [PERSON] навчального закладу. Актом житлово-побутових умов проживання від 25.09.2017 року (а.с.24, 25) доведено, що спеціалістами служби у справах дітей 25.09.2017 року у черговий раз було відвідано родину [PERSON] та з'ясовано наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в занедбаному стані, умов для проживання дитини не створено. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] від 28.09.2017 року та інформації КЗ «СЗШ №9» від 03.10.2017 року (а.с.26, 27) встановлено, що мати [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. У дитини мотивація до навчання на низькому рівні. Зовнішній вигляд не завжди охайний. В позакласний час дівчина знаходиться в соціальних мережах, де спілкується з «групами соціального ризику». Останнім часом стала непривітною, агресивною, жорстокою, конфліктною. [PERSON] легко піддається негативному впливу, вживає нецензурну лексику, палить, часто не ночує вдома, знаходиться у своїх дорослих друзів. Під час медичного обстеження [PERSON] виявлено педикульоз. [PERSON] батьківські збори не відвідує, шкільним життям доньки не цікавиться, не контролює відвідування донькою навчального закладу, не підтримує зв'язок з класним керівником. Стосунки між донькою та матір'ю неприязні, [PERSON] не користується авторитетом в [PERSON]. Вищевикладені факти свідчать про те, що [PERSON] не піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку її природних здібностей. Витягом з протоколу колегіального засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 06.10.2017 року (а.с.28) доведено, що службовим транспортом у супроводі спеціаліста служби у справах дітей неповнолітня [PERSON] була доставлена до м. Нікополь для проходження психолого-медико-педагогічної консультації. 10.10.2017 року спеціалістом служби був отриманий Витягом з протоколу колегіального засідання психолого-медико-педагогічної консультації, відповідно до якого з 12.10.2017 року неповнолітню [PERSON] було переведено до спеціального класу КЗ «СЗШ №9» для дітей шкільного віку з легкою розумовою відсталістю. Довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Покров» за №1916 від 05.10.2017 року (а.с.29) [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Поданням КЗ «СЗШ №9» за № 37 від 31.01.2018 року (а.с.30) встановлено, що у зв'язку з самоусуненням матері від виховання доньки з січня 2018 року неповнолітня [PERSON] проживала у свого біологічного батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заявою від сусідів [PERSON] від 08.02.2018 року (а.с.31) встановлено, що до служби у справах дітей надійшла заява, в якій зазначалось, що вищевказана громадянка не виконує свої батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями, постійно порушує громадський порядок та чинить сварки. На зауваження сусідів реагує нецензурними висловлюваннями. Приводить до квартири сторонніх осіб чоловічої статі. Наслідком зухвалої поведінки громадянки були неодноразові виклики поліції з боку сусідів. Рішення служби у справах дітей № 09 від 14.05.2018 року (а.с.32) встановлено, що через недостатній виховний вплив, а також небажання [PERSON] юридично визнавати своє батьківство, [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заяви [PERSON] від 21.05.2018 року (а.с.33) встановлено, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради від 25.05.2018 року (а.с.34-35) доведено, що на комісії з захисту прав дитини від 24.05.2018 року розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], та відповідно до якого [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування [PERSON] своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене та той факт, що [PERSON] ухиляється від виховання доньки та не виявляє батьківського піклування, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування та одягу, медичного догляду, лікування дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Постановою ПВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини визначено порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Відповідно до п. 3 вказаного порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об'єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об'єднаних територіальних громад. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та ; під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою BP №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Рекомендацією Rec (2006) 19 Комітету Ради Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків. Особливу увагу слід приділяти сім'ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров'я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту. Враховуючи всі наведені обставини (зловживання матір'ю алкогольними напоями, непридатність житла для забезпечення нормального стану здоров'я дитини, відсутність доходу на сім'ю на рівні навіть прожиткового мінімуму) суд вважає, що відповідач на теперішній час не виконує батьківські обов'язки в межах, визначених законодавством і до усунення цих обставин загроза здоров'ю і життю неповнолітньої [PERSON] є реальною. За змістом ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2018 року до повноліття дитини. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не вживає жодних заходів щодо поліпшення своїх житлових умов, зловживає алкогольними напоями, не працює, не забезпечує належного догляду за дитиною. Такий спосіб життя матері та умови проживання несуть безпосередню загрозу життю та здоров'ю неповнолітньої [PERSON], а тому необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON]. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] «про позбавлення батьківських прав» - задовольнити в повному обсязі. Стягненню з [PERSON] підлягає судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved