Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18.10.2017 року між сторонами було укладено кредитний договір № 812049090, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 7 680, 00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,75 % від суми кредиту за кожен день кредитування та 3% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору, строком на 8 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER]). Позивач своє зобов'язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав. Оскільки, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 06.06.2018 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 20 732,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 30 липня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Представник відповідача направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову та зазначив, що укладений договір № 812049090 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»вважає нікченим, оскільки не дотримано письмової форми його укладення та сторонами не підписувався. Крім того, представник відповідач зазначає, що [PERSON] не отримував спірні кошти від позивача, договірних відносин з позивачем відсутні. Платіжне доручення не містить підпису та печаті установи банку та картковий рахунок на яківй були перераховані гроші не [PERSON]., а тому позовна заява задоволенню не підлягає. Позивач у своїй заяві просить ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим суд, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.10.2017 року між сторонами було укладено кредитний договір № 812049090, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 7 680, 00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,75 % від суми кредиту за кожен день кредитування та 3% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору, строком на 8 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER]). Згідно п. 4.3 договору, у разі порушення позичальником виконання зобов'язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов'язується сплатити на користь Фінансової Установи пеню у розмірі 3% (три проценти) від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернень кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, строк дії договору 8 дні, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником свої зобов'язань за цим договором. Виконання позивачем обов'язку щодо надання відповідачу грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 2179. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до положень ст. ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Оскільки, відповідач не виконує умови Кредитного договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту та проценти за користування ним підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 06.06.2018 р. складає загальну суму у розмірі 20 732, 20 грн., з яких: 7 680, 00 грн. - сума кредиту; 1 728, 00 грн. - відсотки за користування кредитом; 13 824, 00 грн. - пеня за кредитом, добровільно сплачено відповідачем 2 500, 00 грн. За вказаних обставин, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, та вважає за можливе позов задовольнити Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. 00 коп., у відшкодування витрат з оплати судового збору.

Outcome: approved