Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів грошових коштів в рахунок відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної та моральної шкоди, відповідно, з відповідача [PERSON] в сумі 18281,12 грн., витрат на проведення експертного дослідження в сумі 800 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., а з співвідповідача ВАТ «НАСК «Оранта» - страхове відшкодування, передбачене полісом обовязкового страхування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2013 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хюндай», державний № [NUMBER], в м. Васильків по Грушевського, порушивши вимоги п.16.11 ПДР України, здійснила зіткнення з мотоциклом «Geon 300», державний № [NUMBER], під його керуванням. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнала, посилаючись на страхування її відповідальності у ПАТ «Страхова компанія «Лафорт». Представник співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився, від установи надійшли заперечення щодо вимог позову через їх безпідставність. Представник ПАТ «Страхова компанія Лафорт» в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи установа повідомлялася судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України та положень п.п.2-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, що заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що його спричинила, за умови що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Під володільцями цих джерел розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2013 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хюндай», державний № [NUMBER], в м. Васильків по вул. Грушевського порушила вимоги п.16.11 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з мотоциклом «Geon 300», державний № [NUMBER], під керуванням позивача та належного його матері - [PERSON] Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 3 липня 2013 року, відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно з полісом № АС/2793455 від 20 червня 2013 року, забезпеченим транспортним засобом цивільно-правової відповідальності страхувальника зазначений мотоцикл «Geon 300», державний № [NUMBER]. У відповідності до полісу № АЕ № 0699428 від 26 лютого 2013 року, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Лафорт». Згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 18 листопада 2013 року, страхова компанія ПрАТ «СК «Лафорт» припинила свою діяльність через банкрутство. У відповідності до листа за №7/2-28/1420 від 17.01.2015 року Дирекції Моторного (транспортного) страхового бюро України, на дату дорожньо-транспортної пригоди 22 червня 2013 року, відомості про реєстрацію договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 0699428 відсутні. Як вбачається зі звіту №78/09/13 від 20 вересня 2013 року, сума нанесеного позивачеві матеріальної шкоди від пошкодження мотоциклу марки «Geon 300», державний № [NUMBER], яким він керував під час дорожньо-транспортної пригоди складає 18\~281,12 гривень. При цьому, суд звертає увагу, що саме відповідачем [PERSON] заявлялося клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи для визначення вартості заподіяної позивачеві шкоди, проте експертне дослідження залишилося без виконання через нездійснення відповідачем її оплати. У звязку з наведеним, суд, у відповідності до положень ст.146 ЦПК України, вважає за можливе не приймати заперечення відповідача щодо невідповідності у розмірі вартості пошкоджень транспортного засобу позивача. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України та п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, за положеннями яких, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння того, хто її спричинив, причинність звязку між шкодою та противоправними діями винного. У звязку з наведеним, суд враховує ступінь спричинених заявникові відповідачем моральних страждань та його вину в цьому, а також те, що спричинення з вини саме відповідача дорожньо-транспортної пригоди, призвело до певних фізичних та душевних страждань позивача, втрати ним нормальних життєвих звязків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, і яку суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначає у розмірі 2000 грн. Суд задовольняє вимоги позову частково, оскільки вимоги стягнення з співвідповідача НАСК «Оранта» страхового відшкодування за полісом обовязкового страхування № АС/2793455 від 20 червня 2013 року не підлягають до задоволення, тому, що зазначеним Договором застрахована цивільна відповідальність особи, що керує забезпеченим транспортним засобом, тобто позивача, за шкоду, заподіяну ним третім особам. Такої шкоди позивач не спричиняв. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial