Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку загальною площею 2, 5970 га, яка розташована на території Краснослобідської сільської ради Київської області Обухівського району, що призначена для товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії КВ №003586 від 02.08.2004 року на ім`я [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки №3223185600:03:004:0003. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є спадкоємцем після померлої дружини [PERSON] , що померла [INFO] . Так, реалізуючи своє право позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори, проте листом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві, а також нотаріусом повідомлено про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я померлого вже після його смерті, тому видача свідоцтва про право власності на спадщину на земельну ділянку площею 2,5970 га, розташовану на території Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області є не можлива, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 30 серпня 2019 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення по справі підготовчого судового засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду погодилась. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з такого. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені І.Ф. Кабанця, Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області на надану на підставі рішення Обухівської райдержадміністрації від 21.03.1997 року за №128, розміром 2,77 в умовах кадастрових гектарах, належала померлій [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0193888, виданого Обухівською райдержадміністрацією 10 липня 1997 року. На підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 28 квітня 2004 року №266 на ім`я [PERSON] 02.08.2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ№003586 про те, що вона є власником земельної ділянки площею 2,5970 га в межах Краснослобідської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Клименко О.П. 22.12.2004 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , зокрема права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені І.Ф. Кабанця, Краснослобідської сільської ради, обухівського району Київської області надану на підставі рішення Обухівської райдержадміністрації від 21 березня 1997 року за №128, розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 13,791 грн., що належала померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0193888, виданого Обухівською райдержадміністрацією 10 липня 1997 року. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті дружини, оскільки діти покійної [PERSON] та [PERSON] , відповідно заяви №584 в зведеній спадковій справі №441 відмовились від прийняття спадкового майна на користь [PERSON] 08.02.2011 року листом державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області відповідно до ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат» відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтв про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна виданий на ім`я [PERSON] . 14 серпня 2019 року на замовлення позивача був виготовлений висновок про ринкову вартість земельної ділянки кадастровий номер 32223185600:03:004:0003, площею 25970 кв.м, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Краснослобідська сільська рада надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно якого ринкова вартість земельної ділянки станом на дату оцінки року становить в розмірі 269600 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, як спадкоємець за законом відносно майна померлої дружини [PERSON] має право спадкування в тому числі і права на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені І.Ф. Кабанця, Краснослобідської сільської ради, обухівського району Київської області надану на підставі рішення Обухівської райдержадміністрації від 21 березня 1997 року, яку спадкодавець набула за життя та відносно якого не встигла оформити правовстановлюючий документ. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено. Позивачеві не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає останньому реалізувати передбачені законодавством права спадкоємця, тому позов щодо прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду відповідно до ст.2,4,19 ЦПК України, ст.15,16 ЦК України. Право померлої на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав її спадкоємця. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені І.Ф. Кабанця, Краснослобідської сільської ради, Обухівського району Київської області. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно земельної частки (паю). Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved