Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.08.2007 р. між ВАТ Мегабанк, правонаступником якого з 21.08.2009 р. є ПАТ Мегабанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір №240-14П/2007, відповідно до якого позичальнику надано кредит на споживчі цілі в сумі 265 500 грн. строком до 25.08.201 р. під 18,2% річних, а відповідач зобов*язалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 18,2% річних в порядку та строки, передбачені договором. В забезпечення виконання зобов*язань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ Мегабанк та [PERSON] було укладено іпотечний договір 28.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований за реєстровим №915, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ Мегабанк трикімнатну квартиру №13 в м. Миколаєві, вул. Київська, 4. Свої зобов*язання за договором [PERSON] не виконала. У зв*язку з порушенням зобов*язань за договором 30.11.2009 р. рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва був задоволений позов ПАТ Мегабанк до [PERSON] та [PERSON] Державним виконавцем на виконання рішення суду відкрито виконавче провадження , яке триває до теперішнього часу. Будь-які грошові кошти державним виконавцем на виконання рішення суду не було стягнуто. Відповідачем з вересня 2009 р. по грудень 2009 р. не було сплачено заборгованість за відсотками в сумі 13 329 грн. У зв*язку з порушенням умов кредитного договору боржник несе відповідальність за порушення взятих на себе зобов*язань, а саме: повинен сплатити штрафні санкції та пеню. Згідно з п. 7.1 вказаного кредитного договору відповідач за недотримання строків сплати нарахованих процентів зобов*язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми. Відповідно до розрахунку пеня складає 4 310, 55 грн. Відповідно до п. 7.2 кредитного договору відповідачу нарахований штраф за невиконання прийнятих на себе зобов*язань щодо несвоєчасного виконання обов*язків згідно з п. 3.2.3 кредитного договору у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплачених процентів. Сума штрафу становить 1 332,90 грн. 25.05.2015 р. відповідачу направлені вимоги щодо погашення заборгованості, але остання ухиляється від виконання прийнятих зобов*язань. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 18 972,45 грн.: заборгованість за процентами за період з 01.09.2009 р. по 11.12.2009 р. в сумі 13 329 грн., штраф та пеню в сумі 5 643,45 грн. ; стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судовому засіданні засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. В подальшому представник позивача не був присутнім у судовому засіданні, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на припинення дії договору, оскільки останній розірваний за рішенням суду, та на пропущення позивачем строку позовної давності. В подальшому представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2007 р. між сторонами був укладений договір № 240-14П/2007, відповідно до якого відповідачу наданокредит в сумі 265 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.2% річних строком до 25.08.2017 р. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Позивач виконав взяті на себе зобовязання за укладеним договором у повному обсязі. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, позивач звернувся до суду, і за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2009 р. достроково розірваний кредитний договір від 28.08.2007 р. №240-14П/2007 р., укладений між ВАТ Мегабанк та [PERSON], стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ Мегабанк заборгованість за кредитним договором від 28.08.2007 р. в сумі 359869,12 грн., штраф в сумі 56907,15 грн. Рішення набрало чинності 11.12.2009 р., тобто з цього часу припиняються всі зобов*язання за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов*язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов*язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов*язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на дату подачі позовної заяви залишок заборгованості за кредитним договором становить: заборгованість за процентами, нарахованими за період з 01.09.2009 р. по 11.12.2009 р. в сумі 13329 грн., штраф та пеня в сумі 5643,45 грн. , а всього 18 972,45 грн. Оскільки договір був розірваний з 11.12.2009 р., то нарахування процентів за період з вересня 2009 р. по грудень 2009 р. є правомірним. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов*язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов*язання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору відповідач за недотримання строків сплати нарахованих процентів зобов*язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прогстрочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, а згідно з п. 7.2 кредитного договору штраф за невиконання прийнятих на себе зобов*язань щодо несвоєчасного виконання прийнятих на себе обов*язків згідно з п. 3.2.3 кредитного договору, у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплачених процентів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на дату подачі позовної заяви залишок заборгованості за кредитним договором становить: заборгованість за процентами, нарахованими за період з 01.09.2009 р. по 11.12.2009 р. в сумі 13329 грн., штраф та пеня в сумі 5643,45 грн. При цьому пеня нарахована за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 13.05.2014 р. по 12.05.2015 р. Нарахування процентів за користування кредитом та неустойки після припинення зобов*язання внаслідок розірвання договору не передбачено. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності. Про застосування якої заявлено стороню у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Частиною 2 ст. 258 ЦК україни передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК). За зобов*язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 5 ст. 261 ЦК). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК. Відповідач перестала виконувати щомісячні зобов*язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, 18.01.2011 р. відповідачем останній раз сплачено 300 грн. - сума процентів, а позивач звернувся до суду з позовом 28.05.2015 р. В судовому засіданні представником відповідача було заявлено про застосування строку позовної давності. За таких обставин у задоволенні позову ПАТ Мегабанк слід відмовити, застосувавши наслідки пропуску строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed