Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 05 жовтня 2006 року між «Укрсоцбанк» (найменування якого було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] (прізвище якої було змінено на «[PERSON]») був укладений договір кредиту з подальшими додатковими угодами до нього, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала 28 000 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом та строком повернення кредиту до 04 жовтня 2021 року; в подальшому розмір ліміту зобов'язання був змінений на 26 106,85 доларів США зі сплатою 14,78% річних та кінцевим терміном повернення 04 жовтня 2026 року. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань із своєчасного погашення кредитної заборгованості та відсотків, за даним договором утворилась заборгованість, яка станом на 26 серпня 2016 року становить 66 853,27 доларів США, що еквівалентно 1 693 340,85 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою її місця реєстрації, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі Як встановлено судом, 05 жовтня 2006 року між «Укрсоцбанк» (найменування якого було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] (прізвище якої було змінено на «[PERSON]») був укладений договір кредиту № 211/09-6, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала 28 000 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом та строком повернення кредиту до 04 жовтня 2021 року /а. с. 10-11/. Умови укладеного між сторонами договору кредиту № 211/09-6 від 05 жовтня 2006 року були змінені додатковими угодами до нього /а. с. 12-39/, якими розмір ліміту зобов'язання був змінений на 26106,85 доларів США зі сплатою 14,78% річних та кінцевим терміном повернення 04 жовтня 2026 року. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за договором кредиту №211/09-6 від 05 жовтня 2006 року виникла заборгованість, яка станом на 26 серпня 2016 року становить 66 853,27 доларів США, що еквівалентно 1 693 393,33 грн., а за розрахунком позивача - 1 693 340,85 грн. та складається з: - суми заборгованості за кредитом в розмірі 26 026,85 доларів, що еквівалентно 659 260,11, а за розрахунком позивача - 659 239,68 грн. (строкова заборгованість за кредитом в розмірі 01 доларів США, що еквівалентно 25,33 грн.; прострочена заборгованість в розмірі 26 025,85 доларів США, що еквівалентно 659 234,78 грн., а за розрахунком позивача - 659 214,35 грн.); - заборгованості за відсотками в розмірі 23 692,05 доларів США, що еквівалентно 600 119,63 грн., а за розрахунком позивача - 600 101,03 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 11 055,93 доларів США, що еквівалентно 280 046,71 грн., а за розрахунком позивача - 280 038,03 грн.; - пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 6 078,44 доларів США, що еквівалентно 153 966,89 грн., а за розрахунком позивача - 153962,11 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором кредиту №211/09-6 від 05 жовтня 2006 року станом на 26 серпня 2016 року в межах заявлених позовних вимог у розмірі 1 693 340,85 грн. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved