Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі 16.05.2013 року о 14-50 год. по вул. Горького в м. Києві керуючи автомобілем FORD державний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції під час руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та внаслідок зіткнення призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. 13.1, 2.1.г Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Голосіївським районним судом м. Києва відповідача по справі було визнано винним у скоєнні ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завдав матеріальної шкоди потерпілій [PERSON], як власнику автомобіля KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER]. 15.05.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3020/258/000018, згідно якого предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом. Розмір матеріального збитку було визначено згідно вищевказаного договору на підставі звіту № 24/05/13 про оцінку автомобіля KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER], згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить [PERSON] складає 18 663, 27 грн. 04.06.2013 року страхове відшкодування в розмірі 17 188, 95 грн. було перераховане на банківський рахунок [PERSON] У зв'язку з тим, що до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 17 188, 95 грн., а також судові витрати в розмірі 229, 40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву від 28.03.2014 року в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, а саме не згодна з сумою завданих збитків нанесених власниці автомобіля KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER], яка вказана у звіті №24/05/13 про оцінку вартості збитку автомобіля на тій підставі що у експерта, на час проведення оцінки було зупинено дію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, що підтверджується наказом Фонду Державного майна України від 15.05.2013 року № 632. Також просила при винесені рішення застосувати норми ст. 217 ЦПК України, а саме розстрочити виконання судового рішення на тій підставі, що відповідач є інвалідом III групи і його середньомісячна заробітна плата складає 1 220 грн., крім того, проживає разом з матір'ю, яка є непрацездатною та інвалідом II групи. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9200366 16.05.2013 року о 14-50 годин на вул. Горького м. Києва була зафіксована дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON] та [PERSON]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2013 року [PERSON] за ст. 124 КУпАП було визнано винним і застосоване адміністративне стягнення у вигляді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3020/258/000018 від 15.05.2013 року [PERSON] застрахувала автомобіль KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER] зі строком дії з 00-00 год. 16.05.2013 року до 24-00 год. 15.05.2014 року. Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER] є [PERSON]. Згідно звіту №24/05/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 21.05.2013 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля KIA SPORTAGE державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 18 663, 27 грн. з урахуванням усіх податків, зборів та платежів. Відповідно страхового акту № 16621/к/п від 03.06.2013 року сума матеріального збитку складає 17 188, 95 грн. У відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому відповідно до вищезазначеної норми закону, після проведення виплати шкоди [PERSON] у позивача по справі виникло право зворотної вимоги до [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 36101 від 04.06.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України представник відповідача по справі не звернулася до суду із клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення суми матеріального збитку, хоча судом дане питання було поставлене у судовому засіданні. Твердження представника відповідача проте, що звіт №24/05/13 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 21.05.2013 року не може слугувати належним доказом, судом не приймається до уваги, так як він складався та був підписаний не лише оцінювачем [PERSON], а й директором [PERSON] який згідно сертифікату №12731/11 виданого 09.12.2011 року Фондом Державного майна України має повноваження оцінки об'єктів у матеріальній формі, а саме оцінка колісних транспортних засобів. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за відповідача по справі, який спричинив ДТП. Враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «Полімед» № 21 від 01.04.2014 року, його фізичний стан, а саме є інвалідом III групи (довідка МСЕК №990407), проживає разом з матір'ю яка непрацездатна, а також є інвалідом II групи (довідка МСЕК №072777) являється єдиним годувальником в сім`ї, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду на підставі ч. 1 ст. 217 ЦПК України строком на 24 місяці. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивачапідлягає стягненню судовий збір в розмірі 229, 40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved