Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду звищезгаданим позовом. У позові вказує, що [PERSON], [INFO] знаходиться у КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, зарахований до спис очного складу та постановлений на постачання з 16.02.2010 року. Знаходиться в інтернаті на повному державному забезпечені по теперішній час. Батьки не відвідують [PERSON], не цікавляться станом його здоровя та не приймають участі й його житті. Батько не відвідував [PERSON] ніколи, мати відвідувала сина до вересня 2015 року, на теперішній час вже майже рік мати також сина не відвідує. [PERSON] є інвалідом дитинства. Страждає вираженим стійким порушенням розумового розвитку, важким порушенням опорно-рухового апарату. Всі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку батьків. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Вивчивши і оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підставах. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [INFO] перебуває у КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, зарахований до спис очного складу та постановлений на постачання з 16.02.2010 року. Знаходиться в інтернаті на повному державному забезпечені по теперішній час. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку по утриманню дітей. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зауважила на ті обставини, що відповідач по справі, батько дитини [PERSON], ніколи не відвідував сина у закладі, не приймав участі у його житті, не цікавився станом його здоровя. Натомість, 6 березня 2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження запису про батька, яким суд зобовязав відділ РАЦС виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис про відповідача як про батька названої дитини. Отже, відповідач не є батьком [PERSON], а тому не має обовязку його утримувати, піклуватися про нього, відповідно, заявлений позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed