Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що на балансі Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» знаходиться гуртожиток [ADDRESS] 19.12.1996 року кімната [NUMBER] була передана відповідачці [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості наданої житлово-експлуатаційним відділом підприємства за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року остання має заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 4456 грн. 96 коп., яку після неодноразових попереджень в повному обсязі не відшкодувала. В зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також у відповідності до ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 2763 грн. 53 коп., три відсотки річних в сумі 212 грн. 47 коп., а всього 7432 грн. 96 коп. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та з урахуванням здійснених відповідачкою платежів та розміру встановленої субсидії остаточно просив суд стягнути з відповідачки заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року в сумі 2832 грн. 84 коп., інфляційні витрати в сумі 4724 грн. 24 коп., три відсотки річних в сумі 135 грн. 04 коп., а всього 4724 грн. 24 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, визнавши суму заборгованості в розмірі 1523 грн. 83 коп. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на балансі Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» знаходиться гуртожиток [ADDRESS], кімната [NUMBER] якого на підставі посвідчення [NUMBER] від 19.12.1996 року була передана працівнику даного підприємства [PERSON] та в якій остання проживає до теперішнього часу. Відповідно до ст.130 Житлового кодексу України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до п.п.38,39 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем до заяви про уточнення позовних вимог, відповідачці за період з червня 2014 року по 01.01.2016 року нарахована заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в сумі 4456 грн. 96 коп. Від цієї суми відраховано кошти в сумі 765 грн. 70 коп., сплачених відповідачкою в січні 2016 року на погашення заборгованості за листопад та грудень 2015 року, а також суму субсидії за період з жовтня по грудень 2015 року в розмірі 858 грн. 42 коп. В зв'язку з чим, позивачем відповідно до уточненого позову заявлено до стягнення з відповідачки залишку заборгованості в розмірі 2832 грн. 84 коп. Разом з тим, з наданих відповідачкою під час розгляду справи рахунків та квитанцій про оплату вбачається, що за виставленими позивачем рахунками про оплату житлово-комунальних послуг за грудень 2014 року, відповідачкою у відповідності до п.39 Примірного положення про гуртожитки до 10-го числа наступного місяця було сплачено кошти в сумі 421 грн.; по рахунку за лютий 2015 року сплачено кошти в сумі 480 грн.; по рахунку за вересень 2015 року - в сумі 408 грн. Проте, вказані кошти згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості до сум оплачених відповідачкою житлово-комунальних послуг за відповідні періоди не включені та будь-яких належних доказів у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України щодо їх зарахування за інші періоди та обґрунтувань правомірності такого зарахування, позивачем суду не надано. В той час, як матеріалами справи підтверджено, що оплата відповідачкою житлово-комунальних послуг в зазначеному вище розмірі здійснювалась згідно п.39 Примірного положення про гуртожитки до 10-го числа наступного місяця згідно виставлених рахунків. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам підлягають частковому задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути вказану заборгованість за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 1523 грн. 84 коп. (2832 грн. 84 коп. - 421 грн. - 480 грн. - 408 грн.). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка свого обов'язку щодо своєчасної оплати коштів за житлово-комунальні послуги належним чином не виконувала, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. При визначені суми інфляційних витрат суд враховує, що оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла з червня 2014 року, а також, що відповідно до п.39 Примірного положення про гуртожитки відповідачка повинна була оплачувати житлово-комунальні послуги до 10-го числа наступного місяця, розрахунок інфляційних витрат слід проводити за період з липня 2014 року по грудень 2015 року включно. Індекси інфляції, встановлюються Державною службою статистики України та публікуються в газеті «Урядовий кур'єр», а тому інформацію щодо останніх суд в силу ч.2 ст.61 ЦПК України визнає загальновідомою. Так за період з липня 2014 року по грудень 2015 року сукупний індекс інфляції становив 1,604. Таким чином розмір інфляційних витрат, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача за вказаний період, складає 920 грн. 40 коп. (1523,84 х 1,604 - 1523,84). Три відсотки річних за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року складають 72 грн. 64 коп. (1523,84 х 3% : 365 х 580 днів прострочення). З урахуванням зазначеного, позовні вимоги Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, інфляційних витрат та трьох відсотків річних слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 1523 грн. 84 коп., інфляційні витрати за період з липня 2014 року по 01.01.2016 року в сумі 920 грн. 40 коп., три відсотки річних за період з 01.06.2014 року по 01.01.2016 року в сумі 72 грн. 64 коп., а всього стягнути 2516 грн. 88 коп. В решті позовних вимог - відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial