Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про захист прав споживачів, обґрунтувавши свої вимоги тим, 16 грудня 2014 року він уклав договір з магазином «Командор», ФОП [PERSON], на покупку та монтаж кухонних меблів. Згідно до умов договору продавець в тридцятиденний термін повинен був виготовити та встановити у мене вдома кухонні меблі, оснащенні якісною фурнітурою, та додатковим обладнанням, зокрема декоративним та функціональним освітленням. Під час укладення договору були визначені усі особливості комплектації та додаткового обладнання, на підставі чого менеджер зробив підрахунок вартості, яка склала 16 000 грн. за 2.8 погонних метрів меблів. Так як усі комплектуючи та матеріали, з яких виготовляються меблі, імпортного виробництва, розрахунок вартості замовлення здійснювався з урахуванням курсу USD , який складав на той час 15.7 грн. за 1 USD згідно інформації, розміщеної на сайті Національного Банку України. Згідно умов договору, він вніс передплату вартості замовлення в розмірі 70 відсотків, що склало 11 200 грн. Під час оформлення замовлення був складений додаток-специфікація до договору, де були детально зазначені усі назви, вартість фурнітурі та додаткового обладнання, але мені цей додаток видан не був. 30 січня 2015 року, коли за умовами договору продавець повинен був встановити меблі, він звернувся до магазину його запевнили, що меблі майже готові, і всі комплектуючи будуть повністю виповідати специфікації. 22 квітня 2015 року після неодноразових його звернень до магазину йому нарешті зателефонував менеджер і запропонував прийти до магазину, та розрахуватись повністю, після чого вони встановлять замовлені кухонні меблі. Приїхавши до магазину, він повністю сплатив залишок вартості кухонних меблів в сумі 4800 грн., з яких 4400 готівкою, та 400 грн. магазин зарахував з оплати за невиконані роботи по іншому договору. Коли йому привезли меблі, він побачив, що комплектація та якість меблів не відповідає замовленню, про що повідомив адміністрацію магазина, та зазначив в акті виконаних робіт. Деяке обладнання меблів магазин закуповував та привозив вже під час монтажу. Внаслідок ситуації, що склалася до комплектації його замовлення, магазин у однобічному порядку вніс зміни про які його не було повідомлено. Продавець замість якісної фурнітури та додаткового обладнання встановив неякісні деталі невідомого виробника. Замість комплекту якісного функціонального освітлення з двох діодних світильників незалежним блоком живлення, оголошена продавцем вартість якого складала 120 USD , продавець встановив 1,8 метра діодної стрічки вартістю 60 грн. за 1 погонний метр, підключивши її до блоку живлення декоративного освітлення. В наслідок змін комплектації механізми та рухомі частини меблів працюють не якісно, хитаються, гучно скриплять та затирають між собою. Вкладиш для столових приладів взагалі не вміщається до шухляди., а сама шухляда оснащена не працюючим доводчиком. Він повторно звертався до продавця 27 та 29 квітня з проханням прислати майстра для усунення недоліків, але не зважаючи на обіцянки, магазин так и не виконав свої гарантійні обов'язки. В наслідок обставин, які склалися, він та його родина зазнала суттєвої матеріальної та моральної шкоди з вини продавця. До 30 січня 2015 року, коли продавець повинен був згідно умов договору виконати замовлення, він провів усі підготовчі роботи, повністю звільнив кухонне приміщення, і його родина більш не мала можливості готувати їжу вдома. В зв'язку с цим були вимушені на протязі трьох місяців нести великі фінансові витрати, та докладати зусиль для організації харчування по за межами житла. Просить суд стягнути з відповідачки кошти, передбачені п.1 ст.8, п.З ст. 10 Закону України Про захист прав споживача за продаж товару не належної якості та порушення умов договору 50 відсотків вартості товару в суми 8000 грн., неустойку з розрахунку 3 відсотки за кожен день прострочення, що складає за 82 дні 39 360 грн. матеріальні збитки, які його родина понесла в наслідок необхідності організації харчування по за домом з розрахунку 50 грн. на кожного члена родини за добу, що складає за 82 дні - 12 300 грн., компенсацію моральної шкоди за несвоєчасне виконання умов договору в сумі 20 000 грн., штраф на користь держави, 100 відсотків вартості замовлення в сумі 16 000 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, навів пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив його вимоги задовольнити. Відповідачка суду пояснила, що вона заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач про затримку виготовлення кухонного гарнітуру повідомлявся, погоджувався з даним фактом. Стосовно неякісної фурнітури, то нею було проведено заміну тієї фурнітури на котру вказав позивач, безкоштовно та одразу після заяви позивача. Просить відмовити в задоволені заявлених вимог. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах вимог заявлених позивачем і на підставі доказів, наданих сторонами. За вимогами ст..ст. 10, 60\~ЦПК України\~кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами дійсно було укладено договір на виготовлення та встановлення кухонного гарнітуру, строк виконання зазначений у договорі становить 30 календарних днів. Згідно до гарантійного талону кухонний гарнітур було встановлено 23 квітня 2015 року. (а.с.5). \~\~\~\~\~\~ Стосовно першої вимоги позивача про стягнення коштів, передбачені п.1 ст.8, п.3 ст. 10 Закону України Про захист прав споживача за продаж товару не належної якості та порушення умов договору 50 відсотків вартості товару в суми 8000 грн., вважаю за необхідне зазначити наступне. У відповідності до п.1 ст.8. Закону України «Про захист прав споживачів» - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; Згідно до п. 3 ст. 10 вищевказаного закону -.у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Згідно до п.12 ч.1 ст. 1 вищевказаного закону 12) істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; З копії договору № 118 від 16.12.2014 року вбачається, що будь-які особливості кухонного гарнітуру сторонами, що уклали даний договір не обговорювались З копії гарантійного талону від 23 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] зазначив, що строк виконання та комплектація не відповідають договору, однак [PERSON] роботу прийняв та розписався в її прийняті, тобто кухня фактично встановлена та він нею користується. Будь-яких письмових підтверджень на той факт, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про неналежну якість комплектуючих до кухні суду не надано. Таким чином, наявності у кухонного гарнітуру істотних недоліків позивачем не доведено, тобто вимога про пропорційне зменшення вартості товару задоволенню не підлягає. Неустойка, передбачена п.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», котру за 82 дня прострочки нарахував позивач, на загальну суму 39360 грн. стягненню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ст. 10 вищезазначеного закону - у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Однак, відповідачка повідомляла позивача про затримку виконання договору, даний факт в судовому за сіданні не заперечувався позивачем [PERSON] Крім того, не заперечувалось сторонами і того факту, що затримка з постачанням комплектуючих частин на кухонний гарнітур була не з вини відповідачки, а в звязку з обставинами, що виникли при проходженні даного товару митного контролю, та з причин новорічних свят на підприємстві котре виготовляє дані комплектуючі частини. Таким чином прямої вини відповідачки за затримку встановлення кухонного гарнітуру судом не встановлено. Стосовно вимоги про стягнення матеріальних збитків в сумі 12300 грн., то суд зазначає наступне, у відповідності до ст. 22 ЦК України \~ - збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Однак позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що його сімя дійсно зазнала цих збитків, також не надано жодних доказів на підтвердження того, що вони мусили здійснювати дані витрати. Таким чином вимога, про стягнення матеріального збитку задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги по стягненню моральної шкоди за несвоєчасне виконання умов договору в сумі 20000 грн., то суд зазначає, що у відповідності до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач ані в позові, ані в судовому засіданні не зазначив в чому полягає спричинена йому моральна шкода, суду лише було заявлено, що його родина докладала певних зусиль для організації харчування, однак це не є підставою для задоволення позову про стягнення моральної шкоди, крім того моральна шкода повинна бути спричинена не його родинні , а йому особисто. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачки штрафу на користь держави, оскільки у відповідності до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» - у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак в судовому засіданні було встановлено, що відповідач закону та умов договору не порушував.

Outcome: dismissed