Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд розірвати Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.09.2020 , укладений між Товариством \~з обмеженою\~відповідальністю «Торгово-промислова\~фірма «Авангард»\~та [PERSON] ,\~ посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. , зареєстрований в реєстрі за № 1780, предметом якого є нежитлове приміщення, літ. А-7, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приміщення VІ,загальною площею 126,5 кв.м.. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що станом на сьогоднішній день, обов`язок щодо передачі Нерухомого майна та оформлення та підписання акту приймання - передачі Продавцем не виконано, що є істотним порушенням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення літ. А-7, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 126,5 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1780. За цих обставин позивач відмовляється виконувати обов`язок передбачений пунктами 1,2,3 цього Договору та перераховувати кошти за придбане за цим договором майно, а тому вважає, що є підстави для розірвання судом договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.09.2020 . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року по справі відкрите провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року відмовлено в затверджені мирової угоди у справі . У вступному слові позивач позов підтримав. Представник відповідача позов визнала в повному обсязі. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони вільні в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням норм ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК). До договору можуть включатися умови (пункти), визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі з підстав, установлених договором або законом. Тобто припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору. Статтею 651\~ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У постанові Верховного Суду України 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 зроблено висновок, що у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2020 між Товариством \~з обмеженою\~відповідальністю «Торгово-промислова\~фірма «Авангард»\~та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення , предметом якого є нежитлове приміщення, літ. А-7, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приміщення VІ,загальною площею 126,5 кв.м.. Відповідно до п. 3 вищезазначеного Договору сторони домовились, що розрахунок за це майно здійснюється протягом 6 місяців з дня підписання та нотаріального посвідчення даного договору. Згідно пунктів 10 та 10.1 вищезазначеного Договору Продавець зобов`язується передати нерухоме майно Покупцю для вільного користування, передати ключі, та оформити вищезазначені дії актом приймання-передачі в день нотаріального посвідчення цього договору. Наразі обов`язок щодо передачі Нерухомого майна та оформлення та підписання акту приймання - передачі Продавцем не виконано, що не оспорювалося представником відповідача , і зазначене є істотним порушенням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення літ. А-7, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 126,5 кв.м.. Враховуючи вищенаведене\~,\~ту обставину\~що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved