Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору № HEXRRC11800011 від 10.10.2007 року, відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 1373,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту 10 жовтня 2008 року. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у звязку з чим, станом на 16 лютого 2017 року виникла заборгованість в сумі 12144,16 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1373,90 грн., заборгованості по процентам 95,67 грн., заборгованості за комісією 263,76 грн., пені 9356,35 грн., а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована складова), та 554,48 (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість по договору кредиту 12144,16 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір 1600 грн.. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи \~за його відсутності або якщо \~повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається з анкети-заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»). На підставі вказаного договору, відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 1373,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту 10 жовтня 2008 року. Відповідно до п. 3.2.7. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») позичальник зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісію відповідно до умов договору. Договором передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати заборгованість за кредитом щомісячними платежами в сумі 144 грн. 16 коп., який включає в себе заборгованість за кредитом, процентами, комісією, з 10 по 15 число місяця. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 16 лютого 2017 року відповідач порушила умови кредитного договору, має\\ прострочену заборгованості за кредитом 1373,90 грн., заборгованості по процентам 95,67 грн., заборгованості за комісією 263,76 грн., Враховуючи, що [PERSON] свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та комісії не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вище вказаних сум є обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою або п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні, за кожний день прострочки платежу. Згідно до п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), при порушенні позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобовязань, він зобовязаний сплатити банку штраф 500 грн. + 5 % від заборгованості. Враховуючи, що відповідач порушила вказані умови договору, з неї, відповідно до п.п.5.1.,5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), має бути стягнута пеня в сумі 9356,35 грн. та штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 554,48 грн. (процентна складова). За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням викладено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved