Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 23 серпня 2007 року між АКБ „Укрсоцбанк, правонаступником якого на сьогоднішній день є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надалі за текстом - „Позивач, та [PERSON], надалі за текстом - „Відповідач був укладений договір кредиту №835/6-27/15/7-017, надалі за текстом „договір кредиту. Згідно цього договору кредиту Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 25000,00 дол.США, зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих пять десятих) процентів річних з щомісячним погашенням основної заборгованості та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 05.08.2017 року. Кредит був наданий на поточні потреби. Відповідно до умов кредитного договору 1 (п.п. 3.3.5.-3.3.10.), Відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати своєчасне повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплату можливих штрафних санкцій. Відповідно до п. 2.4. Договору кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок № 22085835851380. В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №835/6-27/15/7-017 від 23 серпня 2007 року, 23 серпня 2007 року між Позивачем та громадянином України [PERSON] був укладений іпотечний договір № 835/13-27/15/7-062, надалі за текстом «іпотечний договір», посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS], заг. пл. 36.2 кв.м. та належить Відповідачу на праві власності, на підставі договору дарування посвідченого 02.06.2006 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-2379. Право власності на квартиру зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 05.06.2006 року відповідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10837442, реєстраційний № 10677799, номер запису П-7-3137 в книзі1. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становила 181000,00 грн. Порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, а саме: п.п. 1.1., 2.5., 3.3.8- 3.3.10. Договору кредиту 1, та всупереч ст. 629 ЦК України, Відповідач припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим Відповідач порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому Договором кредиту. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України одним з наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені). У звязку з невиконанням (неналежним виконанням) Відповідачем обовязків, визначених договорами кредиту та відповідно до п. 4.6. Договорів кредиту на підставі ст. 625 ЦКУ, Позичальнику нараховувалась пеня за прострочення Позичальником строків сплати нарахованих процентів та прострочення строків повернення Кредиту, визначених у відповідності до умов Договору кредиту. В порядку досудового врегулювання спорів Позивачем на адресу Відповідача були направлені листи-претензії про порушення Позичальником порядку погашення кредиту встановленого договором кредиту та необхідність сплати наявну заборгованість,але до теперішнього часу Відповідачем не було вжито жодних заходів щодо погашення заборгованості. Станом на 23 травня 2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] за Договором кредиту №835/6-27/15/7-017 від 23 серпня 2007 року складає 1 105 505.14 (один мільйон сто пять тисяч пятсот пять) грн.. 14 коп. Сума заборгованості за кредитом 21 411.26 доларів США, що дорівнює 539 596.00 грн. Сума заборгованості за відсотками 9 418.83 доларів США, що дорівнює 237368.70 грн. Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 8376.84 доларів США, що дорівнює 211 108.98 грн. Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4 659.70 доларів США, що дорівнює 117 431.46 грн. Загальна сума заборгованості 43 866.64 доларів США, що дорівнює 1 105 505.14 грн. Іпотечним договором визначені наступні умови та права Іпотекодержателя, які дають можливість Іпотекодержателю ставити питання про звернення стягнення на Предмет іпотеки та визначають шляхи звернення стягнення: - п. 4.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки; - п. 4.6. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду; - підпунктом 4.6.2 Іпотечного договору визначено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмету іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу Предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Таким чином, виходячи з умов Іпотечного договору та враховуючи невиконання зобовязань за Договором кредиту, Позивач набув права звернути стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором для задоволення своїх вимог за Договором кредиту. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачена реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Outcome: approved