Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить на його користь стягнути з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 133000,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ6770192 від 11.10.2018 року, за яким Страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] . Ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду становить 100000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. 07.04.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ЗТЗ під управлінням водія [PERSON] , транспортного засобу Honda CR-V, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Peugeot 407, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано постановою Ленінського районного суду м.Харкова винним у скоєнні ДТП. Оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 98000,00 грн., та потерпілому [PERSON] у розмірі 35000,00 грн., він вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування. В судове засідання позивач не з`явився, але його представник [PERSON] в позові зазначив, що просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання не сповістив, тому суд виходить з того, що неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи до суду не подавав. Ухвалою суду від 07.08.2020 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/6770192 від 11.10.2018 року, за яким Страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] . 07.04.2019 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] , транспортного засобу Honda CR-V, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Peugeot 407, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 03.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявами про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталося 07.04.2019 року. Згідно розрахунку вартості страхового відшкодування та страхового акту № 06164-24 від 04.06.2019 року сума відшкодування [PERSON] становить 98000,00 грн. Крім того, згідно розрахунку вартості страхового відшкодування та страхового акту № 04943-24 від 11.05.2019 року сума відшкодування [PERSON] становить 98000,00 грн. Згідно з платіжним дорученням № 11637 від 11.05.2019 року позивач сплатив [PERSON] , страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/6770192 в розмірі 35000,00 грн. та згідно з платіжним дорученням № 14825 від 05.06.2019 року позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/6770192 в розмірі 98000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.ст.979,981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. «а» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 03.05.2019 року [PERSON] визнано винним, в тому числі і за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved