Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнання такими, що не відповідають дійсності та такими, що порочать його честь і гідність розповсюджені Холоднобалківською сільською радою відомості про те, що ним не враховується рішення Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року, відповідно до якого [PERSON] надано можливість тимчасового проїзду до його земельної ділянки за адресою: провулок Пляжний, 21-а, с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області, між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON], а також незаконно встановлених воріт, парканів, які перекривають вільний доступ до берега лиману, а також зобовязати Холоднобалківську сільську раду спростувати поширену недостовірну інформацію, шляхом направлення письмових повідомлень йому за адресою: Пляжний провулок, 15, с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області, [PERSON] за адресою: Пляжний провулок, 11, с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області, [PERSON] за адресою: Пляжний провулок, 19, с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області, для повідомлення інших осіб, які є авторами колективного звернення до Холоднобалківської сільської ради за вх. № 374 від 26.08.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані по провулку Пляжному, 15 в с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області. На своїй земельній ділянці він встановив ворота, закривши використовуваний ним проїзд, оскільки має право на власний розсуд розпоряджатись своєю власністю. Через деякий час жителі села, які користувались його підїздом, стали вимагати, щоб він зняв встановлені ворота та надав змогу і надалі використовувати його земельну ділянку для проїзду всіх бажаючих. Після того, як він відмовився демонтувати ворота, Холоднобалківська сільська рада почала направляти на його адресу листи, в яких посилаючись на неіснуюче рішення Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року, відповідно до якого, нібито [PERSON] було встановлено проїзд до його земельної ділянки через облаштований ним (позивачем) для його особистих потреб проїзд на його земельній ділянці спонукала демонтувати встановлені ворота. На його запит до Холоднобалківської сільської ради про видачу копії зазначеного рішення, йому було відмовлено по причині того, що рішення сільської ради вже знаходиться на зберіганні в державному архіві в м. Біляївка, так як сплив термін зберігання таких документів у сільській раді. Звернувшись з відповідним запитом до архіву, він отримав відповідь про те, що в документах архівного фонду Холоднобалківської сільської ради рішення про облаштування проїзду до земельної ділянки гр. [PERSON] відсутнє. Після цього, інші жителі села неодноразово звертались до Холоднобалківської сільської ради з заявами про демонтування встановлених ним воріт, на що сільська рада посилаючись на неіснуюче рішення запевняла, що ворота зведені ним незаконно і що ніяких дозволів на це йому не надавалось, тим самим формуючи у мешканців села суспільну думку негативного характеру відносно нього, у звязку з чим у людей склалось враження, нібито він своїми діями, а саме встановленням воріт на своїй земельній ділянці, порушує чинне законодавство України. Після таких відповідей Холоднобалківської сільської ради жителі села намагались самочинно зрізати ворота, тим самим порушуючи його право власності на належну йому земельну ділянку. Вказує, що службові особи Холоднобалківської сільської ради своїми діями, які полягають у поширенні недостовірної інформації відносно нього, принизили його честь, гідність в громадській думці з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, ганьбить його, бо спонукає оточуючих до засудженого ставлення до нього, як до особи, яка нібито вчинила неправомірні дії. Посилаючись на вищевикладене, просить суд визнати такими, що не відповідають дійсності та такими, що порочать його честь і гідність розповсюджені Холоднобалківською сільською радою недостовірні відомості та зобовязати орган місцевого самоврядування спростувати їх. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоча повідомлявся про день слухання справи належними чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником ? частини житлового будинку і земельної ділянки площею 0,044 га, які розташовані по провулку Пляжному, 15 в с. Холодна Балка Біляївського району Одеської області, відповідно до договору дарування, посвідченого 30.04.2003 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1631 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 262765 (а.с.7, 8). Позивач вказує, що на належній йому земельній ділянці він встановив ворота, закривши використовуваний односельчанами проїзд до лиману, оскільки має право на власний розсуд розпоряджатись своєю власністю. Однак, через деякий час жителі села, які користувались його підїздом, стали вимагати, щоб він зняв встановлені ворота та надав змогу і надалі використовувати його земельну ділянку для проїзду всіх бажаючих до лиману. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На письмове звернення позивача до Холоднобалківської сільської ради, йому було повідомлено про те, що проїзд між його земельною ділянкою та земельної ділянкою його сусідки [PERSON] до земельної ділянки гр. [PERSON] встановлено рішенням Холоднобалківської сільської ради від 16.02.1995 року (а.с.34). З копії рішення Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року вбачається, що сільська рада, заслухавши і обговоривши заяву гр. [PERSON] про влаштування проїзду до його земельної ділянки для дачного будівництва в с. Холодна Балка по провулку Пляжному, 21, вирішила встановити проїзд до земельної ділянки гр. [PERSON] по залишеному в загальному користуванні проїзду між земельними ділянками гр. [PERSON] і [PERSON] через розворотний майданчик і далі по берегу Хаджибейського лиману шириною 4 м до земельної ділянки гр. [PERSON] (а.с.35). Після цього, він звернувся до Холоднобалківської сільської ради з письмовою заявою про видачу йому копії протоколу засідання Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року «Про встановлення проїзду до земельної ділянки гр. [PERSON]М.», копії протоколу засідання земельної комісії про можливість встановлення проїзду до земельної ділянки гр. [PERSON] між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON], а також копії письмової згоди землекористувачів [PERSON] і [PERSON] про їх згоду надати гр. [PERSON] проїзд через ділянки, які знаходяться у їх користуванні для будівництва дачі (а.с.65). Відповідно до відповіді Холоднобалківської сільської ради № 402 від 03.10.2016 року, сільська рада повідомила, що не в змозі видати вищевказані копії документів, у звязку з тим, що ці документи здані на зберігання до Біляївського районного архіву (а.с.66). Після цього позивач звернувся до архівного відділу Біляївської РДА Одеської області, де отримав відповідь, з якої вбачається, що в документах архівного фонду Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області в матеріалах 2-ої сесії 22-го скликання від 16.02.1995 року рішення про облаштування проїзду до земельної ділянки гр. [PERSON] відсутнє (а.с.67). З матеріалів справи вбачається, що жителі села [PERSON] неодноразово звертались до органів місцевого самоврядування з письмовими заявами та скаргами на дії позивача щодо самовільного встановлення останнім воріт на вїзді до провулку, що прямує до лиману (а.с.56, 58-59, 60). Крім того, мав місце факт самовільного знесення мешканцями села [PERSON] встановлених позивачем воріт. З цього приводу позивачем на протязі тривалого часу неодноразово подавались заяви до органів внутрішніх справ та прокуратури. В свою чергу, Холоднобалківська сільська рада, посилаючись на своє рішення від 16.02.1995 року, стверджує, що встановлення воріт позивачем є незаконним, створює перешкоди у користуванні територією провулку Пляжному, яка є землею загального користування, що підтверджується викопіюванням з аерофотозйомки села [PERSON] та публічною кадастровою картою України, яка є у вільному доступі у мережі Інтернет. Гр. [PERSON] сільською радою дозвіл на встановлення воріт та огорожі про провулку Пляжному не надавався. Відповідно до звіту з кадастрової зйомки ділянки, за кадастровим номером: 5121085400:02:001:0141 та земельної ділянки з площею 0,1205 га, які знаходяться за адресою: Одеська область Біляївський район с. Холодна Балка пров. Пляжний, складеного ПП «Одесагеопроект», між ділянками, розташованими по пров. Пляжному, 15 в с. Холодна Балка та пров. Пляжному, 11 в с. Холодна Балка існує лише спільна суміжна межа. Частини ділянок по межі використовуються у якості під їзда до виключно цих двох земельних ділянок. З топографо-геодезичної зйомки (винесення меж земельної ділянки в натурі згідно каталогу координат, кадастровий номер 5121085400:02:001:0141) вбачається, що загальний заїзд між земельними ділянками, розташованими по пров. Пляжному, 11 та по пров. Пляжному, 15 складається із частин вказаних земельних ділянок. Позивач вказує, що Холоднобалківська сільська рада свідомо поширила неправдиву інформацію з використанням підробленого, сфальсифікованого документу, а саме рішення Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року, що мало для нього негативні наслідки. 27.06.2017 року позивач звернувся до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області з заявою про вчинені кримінальні правопорушення по факту підроблення вказаного рішення Холоднобалківської сільської ради. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.07.2017 року зобовязано начальника Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву [PERSON] від 27.06.2017 року про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. На даний час триває досудове розслідування. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно положень ч. ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як розяснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Факт поширення Холоднобалківською сільською радою недостовірної інформації підтверджується письмовими відповідями на звернення жителів села [PERSON] з посиланням на рішення Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області, другої сесії 22 скликання від 16.02.1995 року, наявність якого позивачем спростовується, а відповідачем належним чином не підтверджена. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що поширену відповідачем інформацію не можна розцінювати як оціночні судження, оскільки вона носить стверджувальний характер (фактичне твердження) та є такою, що підлягає перевірці на предмет її достовірності, і, на думку суду, така інформація не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а тому його порушені права підлягають захисту в обраний ним спосіб.

Outcome: approved