Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~\~\~ суд\~\~\~\~ стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України\~ через Державну казначейську службу України\~ на його користь\~ на відшкодування моральної шкоди 10\~000 гривень та\~ на відшкодування матеріальної шкоди 108\~262,5 гривень. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 29.05.2016 року на нього було здійснено разбійний напад . Внаслідок злочину йому були заподіяні тілесні ушкодження, а також було зірвано золоті прикраси на загальну суму щонайменше 108\~262,5 гривень . За даним фактом було відкрите кримінальне провадження № 12016080020001843. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області , а саме слідчим Мушиним С.В.. Оскільки досудове розслідування триває близько 15 місяців , тобто понад розумний строк, по кримінальному провадженню невідкладні слідчі дії не виконувалися більше 3-х місяців, він неодноразово звертався зі скаргами до різних органів та посадових осіб , вважає , що посадовою особою ГУНП України в Запорізькій області - працівниками кримінального розшуку та слідчим Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області порушені його законні права та йому заподіяна моральна шкода. Крім того, позивач зазначає, що внасліок неналежного виконання своїх службових обов»язків він позбавлений можливості відшкодувати завдану йому злочином матеріальну шкоду шляхом стягнення її із злочинців. Оскільки через неправомірну бездіяльності службових осіб національної поліції , злочинців не було встановлено, на думку позивача ця шкода має бути відшкодована за рахунок Державного бюджету України . В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області позов не визнала в повному обсязі, вказавши , що позивачем не надано доказів неправомірності дій/бездіяльності посадових осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Представник Державної казначейської служби України підтримав позицію [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області, в задоволенні позову просила відмовити , крім того вказавши на відсутність механізму реалізації положень ст. 1177 ЦК України. Представник третьої особи Прокуратури Запорізької області в задоволенні позовних вимог просила відмовити через відсутність належних доказів порушення у кримінальному провадженні розумних строків та неправомірності бездіяльності посадових осіб органу поліції. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини . Як вбачається з матералів справи , Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудовое розслідування у кримінальному провадженні № 12016080020001843 , внесеному до ЄРДР 29.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України . Згідно фабули витягу з ЄРДР, 29.05.2016 року невстановлені особи , діючи за попередньою змовою між собою, знаходячись біля 5-го під»їзду буд. 24 по вул. Леппіка м. Запоріжжі, із застосуванням насильства , яке є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого , шляхом ривка відкрито викрали майно , яке належить [PERSON], чим завдали останньому значну матеріальну шкоду на суму 118\~000 грн.. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, наразі жодній особі не повідомлено про підозру. [PERSON] є стороною кримінального провадження, має процесуальний статус потерпілого . В ході досудового розслідування , [PERSON] 06.06.2016 року звертався зі скаргою до начальника Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо неналежного здійснення досудового розслідування, 30.07.2016 року ним було надане слідчому клопотання про вилучення носія інформації , на якому зафіксовані обставини , що можуть бути доказами. Також, судом встановлено, що 26 серпня 2016 року ГУ НП в Запорізькій області надано відповідь на скаргу [PERSON]. У вказаній відповіді наголошено на те, що слідчому Мушину С.В. суворо вказано та роз»яснено щодо недопущення порушень вимог чинного законодавства , зобов»язано начальника СВ взяти на особистий контроль хід досудового розслідування у кримінальному провадженні. Також вказаним листом роз»яснено [PERSON] право на звернення до слідчого судді в порядку визначеному КПК України . Стан розслідування та процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 12016080020001843 , внесеному до ЄРДР 29.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України , був предметом обговорення оперативної наради при в.о. начальника відділу прокуратури Запорізької області 10.08.2016 року , за наслідками якої було складено протокол та вказано прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дерев»янко Т.Є.ю на невідповідність стану досудового розслідування у кримінальному провадженні вимогам КПК , попереджено слідчого про необхідність проведення необхідних слідчих дій у найкоротші строки. Разом з тим, як встановлено судом та визнано позивачем, його клопотання були задоволенні слідчим, до слідчого судді зі скаргами на бездіяльність слідчого він жодного разу не звертався. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи норми ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016080020001834 на теперішній час триває, позивач не оспорював , що його клопотання як потерпілого, хоча і зі спливом певного терміну , однак були виконані, зі скаргами на дії слідчого Шапрунов М.А. , в порядку визначеному ст. 303 КПК України, жодного разу не звертався . \~\~\~\~ На час розгляду позову про відшкодування моральної шкоди факт порушення розумних строків або протиправність дій слідчого в межах кримінального провадження в порядку кримінального судочинства не встановлений, а рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб вважаються правомірними, поки не встановлено протилежне. Враховуюче вищенаведене , суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди . Щодо решти заявлених вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди , суд приходить до висновку, що вони також не підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~Відповідно до ст. 1177 ЦК України,\~\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. \~\~\~\~Обов`язковою умовою участі у цивільному судочинстві того чи іншого субєкта від імені Держави України є відповідність позовних вимог компетенції та повноваженням такого органу влади. \~\~\~\~Відповідно до ст. 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права і обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. \~\~\~\~Частиною 2 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. \~\~\~\~Диспозиція ч. 2 ст. 1177 ЦК України має банкетний характер, так як виходячи з її змісту, випадки і порядок відшкодування шкоди Державою за рахунок коштів Державного бюджету мають передбачатися законом. \~\~\~\~Тобто, положення ч. 2 ст. 1177 ЦК України, можуть бути реалізовані виключно на підставі спеціального закону, який на час розгляду справи в Україні не прийнято. \~\~\~\~Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі,в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. \~\~\~\~До повноважень Управління Державної Казначейської Служби України не належить відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок вчинення кримінальногого правопорушення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке не закрите. Слід також зазначити, що досудове розслідування триває, рішення про закриття кримінального провадження слідчим не приймалося, і [PERSON] не позбавлений наразі права відповідно до вимог ст. 128 КПК України пред»явити цивільний позов під час кримінального провадження .

Outcome: dismissed