Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що його мати [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135071 була власником земельної частки (паю) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адміністративних межах Іванівської сільської ради Чигиринського району. 22.04.1996 року [PERSON] померла. Він після її смерті фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради. А відповідно до ст.549 ЦК України РСР ці дії свідчать про прийняття нею спадщини. Коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове, то йому було відмовлено в цьому через відсутність сертифіката на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], а також визнати за ним право власності на даний земельний пай. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві зменшив позовні вимоги та прохав задовольнити позов лише в частині визнання за позивачем права власності на земельний пай, що належав померлій [PERSON], вказавши, що необхідність у встановленні факту прийняття ним даної спадщини відпала через підтвердження Чигиринською державною нотаріальною конторою того, що позивачем дійсно було прийнято спадщину. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 029117), 22 квітня 1996 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в адміністративних межах Іванівської сільської ради Чигиринського району та належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135071, що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 690/112-17 від 10.10.2017 року. Також судом встановлено і вбачається з свідоцтва про народження № 302307, що відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивач, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом зазначеного спадкового майна. Судячи з довідки № 487/02-09 від 09.10.2017 року, виданої Іванівською сільською радою, позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері користувалася майном та речами померлої, тобто прийняв спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.). Даний факт також підтверджено відомостями Чигиринської державної нотаріальної контори № 246/01-16 від 30.03.2018 року, де зазначено, що після померлої 22.04.1996 року [PERSON] спадщина прийнята позивачем, згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, при цьому інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Разом з тим у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 17.02.2018 року. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved