Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою С.Є. 07.03.2019 за реєстровим номером 338. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає в ній з моменту відчуження квартири. Відповідач не несе витрат на утримання житла, не сплачуює комунальні платежі, при цьому ніяких перешкод у користуванні приміщення відповідачу не створюється. Позивач несе додаткові витрати на утримання майна та позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати своє право власності на майно, що стало підставою звернення до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, в якій позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача направив до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою С.Є. 07.03.2019 за реєстровим номером 338. Відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі. Як вбачається з поданих доказів, відповідач через свого представника намагався знятися з реєстрації, але йому було відмовлено в цьому через ненадання паспорту громадянина України (а.с. 7-8). Відповідач не проживає в спірній квартирі з березня 2019 року. Доказів створення відповідачу перешкод у користуванні спірною квартирою, суду не надано. Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає що позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved