Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що в червні 2014 року йому стало відомо, що на будинок [ADDRESS] було накладено арешт постановою державного виконавця Ленінського ІДВС Кіровоградського МУЮ від 26 липня 2010 року «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» в межах суми боргу. В подальшому державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Вказав, що він як власник будинку, який належить йому на праві приватної власності не може розпорядитись ним у зв'язку з наявністю вказаного арешту на майно. Зазначив, що станом на 23.06.2014 року у Ленінському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відсутні виконавчі документи за якими він є боржником. Просить зняти арешт з будинку [ADDRESS], накладений згідно постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції б/н від 26 липня 2010 року. Позивач та його представник в судовому засіданні надали заяву про збільшення позовних вимог, в зв'язку з чим просили зняти арешт з будинку [ADDRESS], накладений згідно постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції б/н від 26 липня 2010 року та згідно постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції б/н від 30.03.2010 року. Збільшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що на даний час у Ленінському відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відсутні виконавчі провадження за якими боржником є позивач [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджено, що постановою б/н від 30.03.2010 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ та постановою б/н від 26.07.2010 року Ленінського районного ВДВС Кіровоградського МУЮ було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] а саме на будинок [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.10.2014 року № 28575602 (а.с.29-31). Як вбачається з листа Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 21706/04-32/7 від 23.06.2014 року на виконанні у Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебувало сім виконавчих документів за якими боржником був [PERSON] У зв'язку з несплатою коштів за постановою ДАІ, державним виконавцем 26.07.2010 року накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження, в межах суми боргу. В подальшому державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Станом на 23.06.2014 року у Ленінському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відсутні виконавчі документи за якими боржником є [PERSON] проживаючий за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги те, що право власності [PERSON] на житловий будинок адресою: [ADDRESS] ніким не оспорено, виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] відсутні, а також те, що накладеним Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на житловий будинок порушуються права [PERSON] на розпорядження належним йому нерухомим майном, суд вважає за необхідне зняти арешт та заборону відчуження з будинку [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]

Outcome: approved