Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у мережі Інтернет знайшов оголошення про продаж автомобіля Opel Vivaro, 2014 р.в., за ціною 140000 грн. Зателефонувавши за зазначеним в оголошенні номер телефону, йому було повідомлено, що такий транспортний засіб є в наявності. Приїхавши до офісу компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто-Торг» для купівлі автомобіля, менеджер компанії пояснила, що спочатку він повинен сплатити кошти, а потім буде укладено попередній договір купівлі-продажу №0123. На підтвердження своїх намірів він 04.06.2018 року сплатив кошти в сумі 140000 грн., а коли повернувся до офісу відповідача, менеджер повідомила, що вже кінець робочого дня та договір буде укладено іншим часом. 08.06.2018 року він знов приїхав до офісу з метою укладення попереднього та основного договору купівлі-продажу, але відповідач проігнорував його прохання та повідомив, що попередній договір надішле поштою найближчим часом. Проте, до теперішнього часу відповідач жодних зобовязань не виконав, а на його подальшу заяву про повернення сплачених коштів, останній до цього часу не повернув. Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст.625,1212 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 140000 грн., три відсотки річних в сумі 1944 грн. 66 коп., а також судові витрати по справі у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 3200 грн. \~ \~ \~ \~В наданій заяві представник позивача просила розглянути справу без її участі, зазначивши про підтримання позову. \~ \~ \~ \~Відповідач за судовими викликами явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав та будь-яких заяв та клопотань по суті справи не заявляв. В звязку з цим, у відповідності до ч.3 ст.211, ч.ч.3,4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін за наявними матеріалами цивільної справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Пунктом 2 ч.1 ст.208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Частиною 1 ст.641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння;\~ 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до розміщеного в мережі Інтернет оголошення про продаж автомобіля Opel Vivaro, 2014 р.в., за ціною 140000 грн., позивач звернувся до відповідача з приводу придбання вказаного транспортного засобу. За вказівкою представника відповідача, позивачем відповідно до квитанції №16394356 від 04.06.2018 року на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Авто-Торг» було перераховано кошти в сумі 140000 грн., з призначенням платежу: «сплата згідно попереднього договору купівлі-продажу т/з №0123 від 04.06.2018 року». 08.06.2018 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про надання попереднього договору №0123 згідно ст.635 ЦК України та вимогою укласти основний договір купівлі-продажу. Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем попередній договір купівлі-продажу відповідачем надано не було та основний договір також не укладено. 12.06.2018 року позивачем було направлено відповідачу письмову заяву, в якій він посилаючись на ненадання попереднього договору просив повернути сплачені кошти в сумі 140000 грн. Вказана заява відповідачем також була залишена без реагування. Таким чином, враховуючи, що позивач відповідно до пропозиції відповідача щодо продажу транспортного засобу сплатив для подальшого його придбання на користь відповідача кошти в сумі 140000 грн., однак останній ухилився від оформлення в подальшому договору купівлі-продажу та на вимогу позивача сплачені кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність належними доказами та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в сумі 140000 грн. Оскільки, відповідач ухилився від укладання договору купівлі-продажу, позивач набув право вимагати повернення сплачених коштів, про що заявив відповідну вимогу в надісланій письмовій заяві від 12.06.2018 року, а у відповідача в свою чергу виник обовязок повернути безпідставно отримані грошові кошти, що останнім зроблено не було. В звязку з цим, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування ст.625 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних за невиконання грошового зобовязання. Поряд з цим, суд враховує, що в заяві від 12.06.2018 року позивачем не заявлялось вимог про повернення коштів у певний строк, а тому за аналогією зі ст.1049 ЦК України, суд вважає, що відповідний обовязок виник у відповідача виник зі спливом тридцяти денного строку від дня предявлення вимоги. Як зазначив позивач в своєму позові, заяву від 12.06.2018 року було отримано відповідачем 22.06.2018 року. Таким чином, останній повинен був повернути кошти в строк до 21.07.2018 року. З огляду на це, відповідні позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача три відсотки річних за період з 22.07.2018 року по 03.12.2018 року в сумі 1553 грн. 42 коп. (140000 грн. суми боргу х 3% річних / 365 днів х 135 днів прострочення). Всього таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в сумі 141553 грн. 42 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3200 грн., факт понесення яких підтверджено договором про надання правничої допомоги від 03.12.2018 року, актом наданих послу та виконаних робіт від 03.12.2018 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру. Крім того, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору в силу ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1415 грн. 53 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial