Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.08.2017 Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 66. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 23 серпня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи свій намір розірвати шлюб, позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося з причин непорозуміння між ними стосовно поглядів на життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з осені 2019 року. Спір про визначення місця проживання дитини та про поділ майна між сторонами в даний час відсутній. Позивач вважає, що примирення між сторонами неможливе, так як подальше спільне життя суперечить його інтересам. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.02.2021 відкрито позовне провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 15.03.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 23 серпня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 66. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія [NUMBER] , виданим Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 10.01.2018, актовий запис № 8. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В своїй позовній заяві позивач зазначає, що на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. На доказ цього [PERSON] надав суду копію посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] , виданого військовою частиною [NUMBER] . Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Таким чином позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви. Відповідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50% суми судового збору у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved