Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року в сумі 17319,48 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Кредитною спілкою Профспілок МВС України та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4315-Д, відповідно до умов якого спілка надала кредит в сумі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків 33% річних, строком на 36 місяців. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем, які виникли за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №901 та №902 від 17.05.2011 року, відповідно до умов яких останні зобов'язались перед Кредитною спілкою Профспілок МВС України відповідати по зобов'язаннях [PERSON] в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Зазначив, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 07.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 17319,48 грн. Враховуючи те, що відповідальність відповідачів є солідарною, позивач просив позов задовольнити. В ході розгляду справи представник позивача зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідачів 5319,48 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.05.2011 року між Кредитною спілкою Профспілок МВС України та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4315-Д, відповідно до умов якого спілка надала кредит в сумі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків 33% річних, строком на 36 місяців. Встановлено, що Кредитна спілка Профспілок МВС України виконала свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснила видачу кредитних коштів в сумі 50000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №461 від 17.05.2011 року. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами, проте свої зобов'язання за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року, належним чином не виконав. Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогами сплати заборгованість за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року, проте вона була залишена без уваги. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем, які виникли за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №901 та №902 від 17.05.2011 року, відповідно до умов яких останні зобов'язались перед Кредитною спілкою Профспілок МВС України відповідати по зобов'язаннях [PERSON] в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Відповідно до умов вказаних договорів поруки відповідальність відповідачів є солідарною. Положенням статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно з п.1, п.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення Боржником зобов'язання забезпеченого порукою, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні Боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2014 року відповідачем [PERSON] було здійснено платіж в погашення кредиту на суму 12000,00 грн. Відповідно з умовами погашення кредиту та процентів, зокрема п. 3.5 кредитного договору, в першу чергу сплаті підлягає неустойка (штраф), в другу чергу проценти, в третю чергу сума кредиту. Оскільки штрафні санкції позивачем не застосовувались, із сплачених 12000,00 грн. в погашення кредиту 2969,14 грн. зараховані в погашення процентів, а решта 9030,86 грн. зараховані в погашення тіла кредиту. Встановлено, що станом на 09.01.2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року становить 5319,48 грн. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вимоги позивача про виконання кредитних зобов'язань в добровільному порядку відповідачами не виконано. За таких обставин, враховуючи викладене вище та той факт, що відповідачами на день розгляду судом справи борг за кредитним договором № 4315-Д від 17.05.2011 року позивачу не повернуто, суд вважає, що позовні вимоги Кредитної спілки Профспілок МВС України про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 5319,48 грн., знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 81,20 грн. з кожного.

Outcome: approved