Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач\~\~ звернувся\~ до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з\~ 03.11.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, дітей від шлюбу не мають, як тільки він відбув у військову частину за місцем військової служби, відповідач почала його підозрювати у подружній зраді, телефонувала йому зі словами образ на його адресу, а потім взагалі припинила з ним спілкування, отже, вже більше року, як вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить\~ суд шлюб між ними розірвати. До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації її місця проживання,\~\~ причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони\~ з\~ 03.11.2015 року\~ перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть,\~ проживають окремо,\~ наміру зберігати сім`ю позивач не має. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин\~ подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам\~ позивача, який не бажає поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, заяви про відновлення дошлюбного прізвища нею не надано, а тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище [PERSON] . На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового\~ збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій. Враховуючи наведене та

Outcome: approved