Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.1994р. його батькам [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. 08.04.2015 року помер його батько[PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді ? частки квартири [ADDRESS] в м. Маріуполі. Також зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та у шестимісячний строк він звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцями також є його мати - [PERSON], яка відмовилася від своєї частки в спадковому майні на його користь. Оскільки тому, що спадкове майно не було зареєстроване у відповідному органі у встановленому законом порядку, то він не має можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті батька, у звязку з чим отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування у вигляді 1/2 частки спірної квартири після смерті його батька [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, за участю його представника [PERSON] До суду представник позивача [PERSON], якій діє на підставі договору про надання правової допомоги не зявився, надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. В судове засідання представник відповідача Маріупольської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутністю, постановивши рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1994 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 35). Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 900375, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 08 квітня 2015 року (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖЕ № 268650, виданого повторно 09.12.1995р. міським ЗАГС м. Пенза республіки Росія, позивач є сином померлого [PERSON] (а.с. 5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 09.10.2015 року за № 52/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], у звязку із відсутністю у спадкоємця документів, підтверджуючих реєстрацію нерухомого майна (а.с. 11). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні та юридичні особи. Таким чином, між сторонами мають місце правовідносини, що виникають із права спільної сумісної власності. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, тобто частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру становить 1/2. Як вбачається зі спадкової справи № 12/2015, заведеної після смерті [PERSON], померлого 08.04.2015 року, його син [PERSON] у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини (а.с. 23). Крім позивача [PERSON], є ще один спадкоємець дружина померлого [PERSON], якавідмовилась від своєї частки у спадковому майні на користь свого сина позивача [PERSON] (а.с. 24). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно\~ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 вбачається, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на 1/2 частку спірної квартири, оскільки він володів на праві власності 1/2 частки цієї квартири та володів нею за життя. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], який є спадкоємцем за законом, після смерті батька не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивача суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved