Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 16.12.2009 року, шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №545. Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на виховання дитини, ведення спільного господарства та фінанси. Подружнім життям не живуть більше шести місяців. Шлюб фактично носить формальний характер. Тому позивач просить шлюб розірвати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач подала заяву, згідно якої позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Розгляд справи просить провести без її участі Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16.12.2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №545, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15.03.2019 року сторонам було надано строк для примирення 3 місяці (а.с.30-31), проте сторони не помирилися: позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved