Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.05.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №4185-МПК відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 50 000,00 гривень зі строком повернення до 13.05.2016 року. 07.07.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору №4185-МПК про надання кредиту у формі кредитного ліміту на поточний рахунок з використанням банківської картки від 14.05.2015 року, згідно умов якого банк установив кредитний ліміт в сумі 100\~000,00 гривень зі строком повернення 13 травня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2016 р. було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору станом на 12.08.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить 129 994,35 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 100 000,00 грн., заборгованості за відсотками 17\~036,36 грн.; за простроченою заборгованістю по сплаті плати за супроводження несанкціонованої та простроченої заборгованості в сумі 12\~257,99 грн. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості та витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремій заяві, поданій до суду просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 4185-МПК, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 50\~000,00 грн. строком повернення до 13.05.2016 року. 07.07.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору №4185-МПК про надання кредиту у формі кредитного ліміту на поточний рахунок з використанням банківської картки від 14.05.2015 року, згідно умов якого банк установив кредитний ліміт в сумі 100\~000,00 гривень зі строком повернення 13 травня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 16.05.2016 р. було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідачі свої зобовязання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконали, в звязку з чим сума заборгованості за кредитом станом на 12.08.2016 р. складає 129 994,35 гривень, з яких: заборгованості по кредиту 100 000,00 грн., заборгованості за відсотками 17\~036,36 грн.; за простроченою заборгованістю по сплаті плати за супроводження несанкціонованої та простроченої заборгованості в сумі 12\~257,99 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 129 994,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved