Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 березня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0636999/0411/13, відповідно до якого застрахованим автомобілем [NUMBER], страхувальником та вигодонабувачем згідно п. 2 та п. 8 ч. 1 договору є позивач. 11 квітня 2013 року в м. Дніпропетровську на вул. Чичеріна в районі буд. 141 відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та невстановленого автомобіля Шевролет, під керуванням невстановленого водія. Відразу після скоєння ДТП позивачем було викликано робітників ДАІ для складання відповідних документів та повідомлено страхову компанію. 13 квітня 2013 року позивач подав заяву про настання страхового випадку, а 16 червня 2013 року надав представнику відповідача та оцінювачу [PERSON] автомобіль для огляду. Однак, листом від 19 липня 2013 року вих. № 04-10/11573 відповідач повідомив про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що згідно висновку експерта № 077-07/2013 від 07 липня 2013 року позивачем було надано свідомо неправдиві відомості про обставини даної дорожньо - транспортної пригоди, що відповідно до умов договору страхування є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Дану відмову позивач вважає необґрунтованою, а тому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 98\~014,04 грн. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, допитавши свідків в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 19 березня 2013 року між [PERSON]В та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0636999/0411/13 /а.с. 192-195/, відповідно до якого застрахованим автомобілем [NUMBER], страхувальником та вигодонабувачем згідно п. 2 та п. 8 ч. 1 договору є [PERSON] Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страхувальник) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 11 квітня 2013 року в м. Дніпропетровську на вул. Чичеріна в районі буд. 141 відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та невстановленого автомобіля Шевролет, під керуванням невстановленого водія. Факт скоєння джорожньо - транспортної пригоди підтверджується довідкою виданою сектором оформлення матеріалів ДТП, дізнання та розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП відділу ДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області /а.с. 6/, матеріалами зібраними за фактом ДТП, які були оглянуті в судовому засіданні, показами свідків [PERSON], який складав протокол огляду місця ДПТ, [PERSON] інспектор який займався встановленням особи з вини якої сталася ДТП, [PERSON] водій який їхав позаду автомобіля [PERSON] та якого теж обігнав невстановлений автомобіль, та показами [PERSON] який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка. 13 квітня 2013 року на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] повідомив відповідача про ДТП та подав заяву /а.с. 135/. 16 червня 2013 року [PERSON] надав представнику відповідача та оцінювачу [PERSON] автомобіль для огляду /а.с. 137-138/. 19 квітня 2013 року фахівцем ЦСК ДФ ПрАТ СК «Провідна» [PERSON] було оглянуто місце ДТП /а.с. 142-148/. Після чого 18 квітня 2013 року було надано звіт № 18/04/13/2 згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта зносу становить 98\~014,04 грн.. /а.с. 149- 164/. 06 липня 2013 року ТОВ експертно правовий центр «Правекс» надало висновок № 077-07/2013 згідно якого представлений комплекс пошкоджень в передній частині автомобіля [NUMBER], з технічної точки зору не відповідає причинам і обставинам події про яку було заявлено страхувальником [PERSON] /а.с.165- 176/. Після чого 19 липня 2013 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування пославшись на п.3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та п. 26.3.3 договору страхування, а саме подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров*ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. В судовому засіданні позивачем та його представником було доведено факт настання страхового випадку, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved