Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду, вказуючи, що з відповідачкою знаходився у цивільному шлюбі з 2011 року про квітень 2014 року. 3 вересня 2013 року у них народився син [PERSON] .У свідоцтві про народження дитини батьком зазначено позивача. З часу припинення шлюбних відносин відповідачка разом з дитиною проживає окремо та перешкоджає позивачеві зустрічатися із сином. На цей час [PERSON] разом із дитиною мешкає в с. Олександрівка Олександрівського району Донецької області. [PERSON] зазначає, що із сином його пов`язують теплі відносини,які проникнуті почуттям любові та взаємоповаги. Як батько, він має намір в подальшому спілкуватися із сином [PERSON], займатись його вихованням , що буде сприяти нормальному розвитку дитини. Позивач просить зобовязати відповідачку не чинити йому перепони у спілкуванні із сином та встановити наступні способи його спілкування з сином за місцем проживання позивача в м. Слов`янську, вул. Корольова , б. 22 кв. 19: -особисті спілкування щотижнево з 17 години пятниці по 20 годину неділі, -щорічний спільний відпочинок з 1по 10 січня та з 1 по 30 липня. В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позивач та його представники позов підтримали в повному обсязі. Так, позивач посилався , що відповідачка, діючи на свій розсуд, переїхала разом із сином до іншого місця проживання. Невдовзі уклала шлюб з іншим чоловіком, якого дитина називає батьком. Все це не сприяє спілкуванню позивача із сином . Окрім того, відповідачка, з огляду на неприязні стосунки, що склалися з позивачем, умисно чинить перешкоди у його спілкуванні із сином. Так, вона налаштувала дитину проти нього, поводиться так, начебто позивач є чужою людиною для сина, заважає їх зустрічам. Коли позивач приїздить із своєю матір`ю [PERSON] - бабусею [PERSON], позивачка ховає дитину, не відповідає на телефонні дзвінки, а коли зустрічі не можна оминути, вчиняє сварки та швидко забирає дитину. Представник позивача [PERSON] підтвердила викладені позивачем обставини зустрічі батька та дитини, вважає їх неприйнятними для спілкування та наполягає на можливості забирати [PERSON] на вихідні до батька, який проживає в м. Слов`янську, посилаючись, що дитина матиме належний догляд та більше можливостей для розвитку, аніж має за місцем проживання з матір`ю. Крім того, представник наполягає на щорічних зимових та літніх спільних відпочинках з дитиною і вважає, що спілкування з дитиною за відсутності матері буде сприяти зближенню батька із сином . Представник позивача [PERSON] вважає, що запропонований позивачем графік спілкування батька із дитиною є сприятливим з урахуванням того, що він встановлюється до повноліття дитини, тому з не потребує врахування малолітнього віку дитини на час розгляду справи. Відповідачка [PERSON] та іі представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідачка пояснила , що будь-яких перешкод у спілкуванні батька із дитиною вона не чинила, запропонований позивачем спосіб спілкування є неприйнятним з урахуванням віку сина, укладом життя маленької дитини . Так, дитина не памятає батька, бо із часу припинення шлюбних відносин останній не виявляв бажання спілкуватися із дитиною та утримувати її. Влітку 2016 року позивач декілька разів приїздив до сина разом із своєю матір`ю, яка постійно вчиняє скандали, запрошує поліцію, представників органу опіки та піклування, тому зустрічі проходять у несприятливій атмосфері. [PERSON] дотримується режиму дня дитини, а приїзди батька з бабусею позбавляли сина денного сну, що може зашкодити його здоровю. Відповідачка погоджується і надалі дотримуватися графіка спілкування сина з батьком, запропонованим опікунською радою при виконавчому комітеті Олександрівською селищною радою перша субота місяця з 10 до 12 години. Представник відповідачки вважає, що позивачем не доведено обставини перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною. До часу звернення відповідачки до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач не мав бажання зустрічатися із сином, матеріально не утримував його. Аліменти з відповідача стягнуто примусово, але він ухиляється від їх сплати в повному обсязі, має заборгованість. Під час зустрічей із сином, позивач не виявляє зацікавленості у налагодженні стосунків з дитиною, яка його практично не знає. Так, позивач спостерігає за дитиною, стоячи на відстані та розмовляючи по телефону, поки дитина грається. Після декількох побачень з дитиною, за встановленим селищною радою графіком, позивач взагалі відмовився від спілкування з сином, подавши заяву до селищної ради. З урахуванням того, що між батьком та дитиною відсутній зв'язок, передавати дитину позивачу на вихідні та спільний відпочинок взимку й влітку неможливо без завдання шкоди здоровю дитини, тому зустрічі повинні проходити один раз на місяць у присутності матері. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. Як свідчать позивач та відповідачка, а також вбачається із матеріалів справи, сторони проживали сімєю без реєстрації шлюбу в м. Слов`янську Донецької області із 2011 року по квітень 2014 року.3 вересня 2013 року у них народилась спільна дитини син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії I-НО № 547359 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області. а.с.5 Відповідачка зареєстрована в [INFO] ( а.с. 15) На цей час малолітній [PERSON] проживає з матір`ю в с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, де вона зареєстрована як переселенець. а.с.68 За місцем фактичного проживання відповідачки з дитиною створені всі необхідні умови для їх проживання, квартира обставлена приладами необхідного побуту, дитина має окремий куточок , де є все для розвитку і виховання дитини, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 11січня 2016 року (а.с. 70). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради , відповідачка проживає [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], за місцем проживання характеризується позитивно ( а.с. 68). Дитина за місцем проживання відвідує дитячий садок ( а.с. 65). Позивач\~\~ проживає в м. Словянську, разом із матірю [PERSON], має належні побутові умови . а .с. 147 За даними Сло`вянського міського центру зайнятості [PERSON] не працює, але знятий з обліку через невідвідування центру без поважних причин. а.с. 153 Згідно довідлки Словянського міськрайонного відділу ДВС позивач [PERSON] станом на листопад 2016 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] . Так, з нарахованих до сплати аліментів в сумі 8090,62 грн., сплачено лише 2504, 27 грн. а.с. 145 Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (\~ст.159 СК України) . Так, представником Олександрівської селищної ради надано письмові докази щодо звернення позивача з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення їх порядку.Враховуючи ті обставини, що позивач звернувся опікунської ради при виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради із заявою про встановлення способу його участі у спілкуванні з дитиною, доведено наявність спору з приводу побачень батька з сином та порушення його прав на безперешкодне спілкування та участь у вихованні дитини через неприязні стосунки між сторонами ( а.с. 63, 66, 159). Висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради від 9 березня 2016 року за № 02-27/188 встановлено порядок спілкування за таким графіком : кожна перша субота місяця з 10 до 12 години в присутності матері дитини. а.с.63 За заявою [PERSON] від 25 липня 2016 року висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради надано згоду позивачу на тимчасове призупинення спілкування з дитиною через напружені стосунки між батьками. а.с. 64 31 серпня 2016 року висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради відмовлено позивачеві у дозволі на спілкування [PERSON] з сином на території дитячого садочка без участі матері. а.с. 168 Таким чином, між батьками наявний спір з приводу запропонованого способу участі позивача у вихованні дитини Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини , суд виходить з наступного. Як передбачено\~ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства»передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів. Згідно частини 4\~ст. 19 СК України\~при розгляді судом спорів, в тому числі й щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов'язковою. Крім того, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації від 22 листопада 2016 року № 01/15-710 встановлено, що батько має право на особисті побачення з сином за місцем його проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожної суботи ( або у вихідний день батька) з 10 до 13 години. Також визначено право на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього спілкування. а.с.172-173 Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Положення частини 1 ст. З Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7, 141, 159 СК України свідчать про те, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом враховано, що за висновком психолога відділу освіти Олександрівської райдержадміністрації № 167 від 28 грудня 2015 року визначена прихильність малолітнього [PERSON] першочергово до матері, присутність якої у різноманітних життєвих ситуаціях у цьому віці є бажаною та необхідною для дитини. Своїм батьком дитина вважає вітчима [PERSON]. Далі визначена прихильність до дідуся та бабусі ( батьків вітчима). а.с. 71 За психолого-педагогічною характеристикою на [PERSON], складеного педагогом дошкільного закладу , він не згадує про свого батька [PERSON] Вихованням дитини займаються мати та вітчим, які приділяють цьому належну увагу. а.с. 72 Суд вважає за доцільне визначити запропонований органом опіки та піклування спосіб участі позивача у вихованні сина [PERSON], оскільки вказаний спосіб участі батька у вихованні враховує вік дитини, стан його здоровя, територіальну віддаленість проживання батька від постійного місця проживання дитини, відвідування дитиною дошкільного закладу, а також матеріально - побутові умови проживання сторін та їх характеристики. Втім, суд вважає за необхідне врахувати заперечення відповідачки проти запропонованого органом опіки та піклування щосуботніх побачень із дитиною , що унеможливлює організацію сімейних відпочинків дитини з матірю та вітчимом по вихідним дням. За цих обставин доцільно встановити батькові спілкування з дитиною по буднім дням двічі на місяць, з урахуванням наявних у позивача вихідних по буднім дням . Запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини, викладений у позові, не в повній мірі відповідає приписам\~ст. 158 СК України, з урахуванням того, що дитина до цього часу практично не спілкувалась з батьком, немає до нього прихильності та вважає вітчима за батька . Перебування дитини без матері за місцем проживання позивача не є звичним для дитини, що може негативно вплинути на її психологічний стан, тому не може бути визначений для спілкування і виховання спосіб пов'язаний з вилученням дитини із звичних умов, тим більш на тривалий час ( зимовий та літній відпочинок). З цих же підстав, посилання представника позивача [PERSON] щодо недоцільності врахування малолітнього віку дитини під час розгляду справи є хибним. Тож суд вважає помилковим посилання представника позивача [PERSON] на спілкування батька з дитиною в м. Словянську за відсутності матері. Законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Outcome: partial