Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.11.2012 він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] та в подальшому шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. В даному шлюбі у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишились проживати з матір`ю. Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07.12.2015 позивач виплачує аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2015. Також позивач зазначає, що 19.01.2017 він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , з якою спільне життя також не склалось, та рішенням суду шлюб між ними було розірвано. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.10.2017 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2017 і до повноліття сина, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення та судового наказу про стягнення аліментів змінилося його сімейне та матеріальне становище. А саме 03.10.2018 він втретє зареєстрував шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ). В даному шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 30.09.2020 стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням вказаного суду стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/10 частин усіх видів його заробітку, починаючи з 04.08.2020 до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] . Також позивач зазначає, що він з 29.07.2019 не працював, перебував на обліку як безробітний з 14.08.2019 до 21.01.2020 та нарахування аліментів в цей час проводилось із середньої заробітної плати, що є великими сумами, які він не має змоги сплачувати. З 21.01.2020 він працює в Національній поліції України. За вказаних обставин позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання синів [PERSON] \~та [PERSON] з 1/3 частини всіх видів його доходу до 1/6 частки всіх видів доходів та зменшити розмір аліментів,\~що стягуються\~з нього\~на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/12 частини всіх видів доходів (а.с. 1 - 4). Відповідачка [PERSON] на підставі ст. 178 ЦПК України, подала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказала, що оскільки позивач при розгляді Слов`янським міськрайонним судом справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти, при наявності уже присуджених з нього аліментів на утримання інших дітей, тому відповідачка вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Також зазначає, що стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] є тимчасовим та триватиме до 28.12.2021, та відповідно до вимог законодавства може мати місце за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, тому відповідачка вважає, що розмір аліментів на утримання дітей не може бути зменшено з тих підстав, що чоловік утримує дружину. З метою недопущення порушення прав дітей та рівномірного розподілу аліментів між усіма дітьми відповідачка [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 68 72). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 46). Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від29.03.2021 справу передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 61). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2021 прийнято до розгляду вищевказану цивільну справу та цією ж ухвалою суду, оскільки судом після відкриття провадження у справі було виявлено недоліки позовної заяви, позовну заяву було залишено без руху (а.с. 82-83). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.05.2021 продовжено розгляд справи, призначено судове засідання (а.с. 89). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача адвокат Прокопцев С.В. надіслав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак її представник адвокат Білозор О.Л. надав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.01.2016 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.11.2012, про що свідчить копія відповідного рішення суду (а.с. 9). Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народилися син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10, 11). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.12.2015 з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дітей і до досягнення ними повноліття, починаючи з 09.11.2015 (а.с. 12). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2018 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.01.2017, про що свідчить копія відповідного рішення суду (а.с. 13). В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 14). Судовим наказом\~Гайворонського районного\~суду Кіровоградської\~області від\~24.10.2017\~стягнуто аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2017 і до повноліття сина, тобто до [INFO] , що підтверджується копією відповідного судового наказу № 385/1448/17 з Єдиного державного реєстру судових рішень та копією листа Гайворонського районного Кіровоградської області від 13.08.2020, згідно якої під № 385/1448/17 значиться справа за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів (а.с. 15, 16). [INFO] \~у позивача\~ [PERSON] \~народилась донька [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, згідно якого матір`ю значиться [PERSON] (а.с. 17). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2020 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/10 частин усіх видів його заробітку, починаючи з 04.08.2020 до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] , що підтверджується копією відповідного рішення суду. З копії даного рішення суду вбачається, що [PERSON] не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі (а.с. 18 20). Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 29.07.2019, 29.07.2019 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення старшого сержанта [PERSON] (а.с. 21). З копії довідки військової частини [NUMBER] від 10.09.2019 встановлено, що [PERSON] з 23.05.2018 по 29.07.2019 працював у військовій частині [NUMBER] НГУ на посаді військовослужбовця та за період з травня 2018 року по липень 2019 року з заробітної плати [PERSON] утримувались аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходу (а.с. 22). Згідно з копією довідки, виданої Слов`янським МЦЗ Державного центру зайнятості від 05.11.2020, [PERSON] був зареєстрований як безробітний в Слов`янському МЦЗ з 14.08.2019 та 03.01.2020 припинено його реєстрацію, за період з 14.08.2019 по 02.01.2020 його дохід склав 35\~883,09 гривень, аліменти з даного доходу не утримувались (а.с. 24). З копії довідки Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області вбачається, що [PERSON] дійсно проходить службу в Національній поліції України з 21.01.2020 (а.с. 25). Представником позивача адвокатом Прокопцевим С.В. було направлено адвокатські запити про отримання копій рішень судів у справах щодо стягнення аліментів, стороною яких був позивач (а.с. 27 31). Згідно копії довідки ГУНП в Донецькій області від 26.01.2021, наданої на запит адвоката С. Прокопцева, [PERSON] за період проходження служби з січня по липень 2020 року отримав грошове забезпечення в загальній сумі 36\~430,50 грн. (а.с. 52 зі звороту, а.с. 53 зі звороту). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У розумінні статті 81 ЦПК України та ст. 192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Так, на думку суду, слушними є доводи відповідачки [PERSON] , викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що при розгляді справи Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь нової дружини [PERSON] на утримання дитини та на утримання дружини, позивач, будучи обізнаним про наявність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , позовні вимоги визнав повністю та погодився сплачувати аліменти на утримання дитини від нового шлюбу в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання дружини в розмірі 1/10 частки всіх видів його доходу щомісячно. При цьому, при зверненні позивача до суду з даним позовом, ним заявлено позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання синів [PERSON] , [PERSON] до 1/6 частини всіх видів доходів, що складає 1/12 на кожну дитину, та зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] також до 1/12 частини всіх видів його доходів, що вдвічі менше, ніж стягується з позивача на утримання його дитини від нового шлюбу. На переконання суду, діти від різних шлюбів мають однакове право на утримання від батьків, незалежно від перебування таких в шлюбі, та батьки не мають компенсувати необхідність утримання однієї дитини в визначеному ними розмірі за рахунок зменшення обов`язку з утримання одних дітей, порівняно із іншими дітьми. Так на думку суду, зменшення розміру аліментів на дітей позивача, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до 1/12 частки з усіх видів доходів позивача призведе до нерівного становища всіх його дітей та порушення гарантованого права дітей на належне утримання від батька. Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом (25.01.2021) є відмінним від його матеріального стану, який існував на час ухвалення Слов`янським міськрайонним судом Донецької області рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини від нового шлюбу [PERSON] та на утримання дружини (30.09.2020), зважаючи на повідомлені позивачем обставини, що він працевлаштувався в відділ поліції 21.01.2020, тобто позивач вже був працевлаштований на час розгляду вищевказаної справи. Та жодного іншого доказу на підтвердження його дійсного матеріального становища, крім отримання доходу за вказаним ним місцем роботи, суду не надано. Тобто чи має позивач інші доходи, а також майно, яке може приносити прибуток, в тому числі транспортні засоби, нерухоме майно тощо суду не надано. Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19. З огляду на встановлені обставини та визнання позивачем станом на 30.09.2020 можливості утримувати одну з його чотирьох дітей в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та відсутність відомостей про зміну його матеріального та сімейного становища з того часу, підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання двох його синів, що на даний час також становить 1/6 частину від всіх видів заробітку (доходу) в розрахунку на кожну дитину, суд не вбачає. Тому в задоволенні позовних вимог до відповідачки [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Водночас,\~оскільки судом\~встановлено,\~що з\~позивача стягнуто\~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] \~у розмірі\~1/4\~частки всіх\~видів доходу\~позивача,\~що є\~більшим,\~ніж стягується\~з позивача\~на утримання\~інших його\~дітей,\~тому враховуючи\~викладене та\~перш за\~все інтереси\~дітей,\~їхнє право\~на належний\~рівень життя,з метою забезпечення рівного права усіх дітей на утримання від батька, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] до 1/6 частини всіх\~видів доходів\~позивача,\~у зв`язку\~з чим\~позовні вимоги\~до [PERSON] \~підлягають частковому\~задоволенню з\~врахуваннямч. 2 ст. 182 СК України, а саме, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, позовні вимоги до відповідача [PERSON] слід задовольнити частково, а саме зменшити розмір\~аліментів,\~визначений до\~стягнення з позивача на утримання\~сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу),\~щомісячно,але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В частині вирішення судом розподілу судових витрат, оскільки виникнення спору не пов`язане з протиправними діями відповідачки [PERSON] , та за відсутності клопотання позивача та відповідачів про розподіл судових витрат, суд не вирішує питання про їх розподіл. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial