Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та згідно останньої редакції позовних вимог, просив суд скасувати арешт 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №8179464, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 12.11.2008 року за № 8179464 про арешт 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що зазначена частина квартири належала дідусю позивача - [PERSON] , який помер [INFO] ,\~ та на теперішній час, будучи належним спадкоємцем майна після смерті вказаної особи, позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак нормальному порядку спадкування зазначеного нерухомого майна перешкоджає накладене на таке майно обтяження у вигляді арешту. Підставою накладення обтяження, згідно наданих позивачем пояснень є постанова б/н від 21.10.2002 року, та накладено воно на користь в/ч [NUMBER] . Також позивач наголосив на тому, що жодних правовідносин зобов`язального характеру між [PERSON] , 1933 року народження, в/ч [NUMBER] та Центральним РВ ДВС, а також їх правонаступниками (Другим приморським ВДВС та в/ч [NUMBER] ) на теперішній час немає. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення справи або про її розгляд за відсутності такого представника не надходило. З викладеного, відповідно до ч.4 ст. 169, ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача, ухвалив постановити у справі заочне рішення. Так з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 29 серпня 2014 року було складено відповідний актовий запис №8846 та видано свідоцтво про смерть серії\~ [NUMBER] . За життя [PERSON] набув у власність 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Про вказану обставину свідчить відповідне свідоцтво про\~ право власності на житло від 05.05.1993 року. Позивач, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , та 24.10.2014 року звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, що випливає зі змісту наданої Третьою Одеською державною нотаріальною конторою довідки. Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ,\~ Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів №90137371 від 18.03.2015 року, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перешкоджає обтяження, реєстраційний номер 8179464, у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови б/н від 21.10.2002 року Центральним РВ ДВС управління Юстиції\~ в м. Одесі. Згідно ст. 1220 ЦК Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1216 ЦК\~Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ч.4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказаному загальному положенню кореспондують спеціальні положення ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до зазначених положень, особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття арешту з цього майна. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, таким чином, зважаючи на наявні пояснення щодо відсутності будь яких правовідносин між\~ військовою частиною [NUMBER] (та, відповідно, частиною [NUMBER] ) та нині померлим [PERSON] , 1933 року народження, та відповідно ніяких майнових претензій до вказаної особи не має, та пояснення військової частини про те, що Військовим місцевим судом Одеського гарнізону в минулому було розглянуто справу за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених\~ ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 410, ч. ст.. 423 КК України, згідно з яким було накладено арешт на все майно, - стосувався\~ громадянина\~ [PERSON] , 1959 року народження, який проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , та те, що за текстом постанови б/н від 21.10.2002 року, вказано що обтяження майна стосується саме майна [PERSON] , 1959 року народження, в той час, коли 1/5 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , 1933 року народження, тобто іншій особі, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість обставин, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог. При цьому відповідно до положень ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», 1950 року, учасником якої є Україна 1950 року: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі), а тому суд доходить висновку про необхідність задоволення заявленого позову у повному обсязі, встановивши відповідний порядок його виконання, за яким рішення після набрання ним законної сили є підставою для компетентних органів для вчинення відповідних реєстраційних дій для скасування зазначеного обтяження у всіх належних державних реєстрах. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved