Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 05.08.2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №150100018079021, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 300000 грн. строком по 05.08.2015 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 14,99% річних. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 05.08.2010 року було укладено договір поруки №150100018079021/П. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором банком №150100018079021 від 05.08.2010 року. Взяті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 10.02.2016 року виникла заборгованість в сумі 429388 грн. 99 коп., з яких: 271746 грн. 98 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6932 грн. 37 коп. - заборгованість за процентами, 2756 грн. 13 коп. - комісія, 139893 грн. 53 коп. - пеня, 7769 грн. 32 коп. - сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту, 290 грн. 66 коп. - сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. На підставі зазначеного, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку зазначену вище заборгованість та судові витрати по справі. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засіданні повторно не з'явились, про причини неявки не повідомили. В зв'язку з цим, з урахуванням поданої представником позивача заяви, судом у відповідності до ст.ст.158,169, 197,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05.08.2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» (після перейменування Публічне акціонерне товариство «Астра Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №150100018079021, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 300000 грн. строком по 05.08.2015 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 14,99% річних. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] 05.08.2010 року було укладено договір поруки №150100018079021/П, згідно умов якого остання зобов'язалась перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, що виникають з умов зазначеного вище кредитного договору. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором банком №150100018079021 від 05.08.2010 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконував, банк у відповідності до умов п.3.2.5 кредитного договору та ч.2 ст.1050 ЦК України звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені та інших платежів. Згідно позовної заяви та наданого до неї розрахунку банком заявлено вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 10.02.2016 року, в сумі 429388 грн. 99 коп., з яких: 271746 грн. 98 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6932 грн. 37 коп. - заборгованість за процентами, 2756 грн. 13 коп. - комісія, 139893 грн. 53 коп. - пеня, 7769 грн. 32 коп. - сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту, 290 грн. 66 коп. - сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до умов розділу 5 кредитного договору, не передбачено такого виду відповідальності позичальника за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, як сплата 3% від простроченого тіла кредиту та від прострочених доходів по кредиту. Будь-яких обґрунтувань позовних вимог в цій частині, з посиланням на умови кредитного договору та положення закону, позивачем не наведено. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 7769 грн. 32 коп. - сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту, 290 грн. 66 коп. - сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту, слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 2 ст.616 ЦК України встановлено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Як вбачається з умов кредитного договору, останніми було встановлено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячними платежами. Згідно додатку до акту приймання-передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу від 02.12.2013 року та розрахунку заборгованості вбачається, що порушення зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за його користування відповідачем [PERSON] мало місце вже на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року та допускались останнім в подальшому. Разом з тим, з позовом до суду щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором та достро-кове стягнення залишку кредиту та процентів позивач звернувся лише в лютому 2016 року, сприяючи таким чином збільшенню розміру пені, яка згідно умов п.5.2 кредитного договору нараховується за кожен день прострочення від несвоєчасно сплаченої суми. В зв'язку з цим, з урахуванням положень ч.4 ст.10 ЦПК України, ст.ст.509,551,616 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що заявлена позивачем та підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів до 30000 грн. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід задовольнити частково та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним №150100018079021 від 05.08.2010 року, яка виникла станом на 10.02.2016 року, в сумі 311435 грн. 48 коп., з яких: 271746 грн. 98 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6932 грн. 37 коп. - заборгованість за процентами, 2756 грн. 13 коп. - комісія, 30000 грн. - пеня. В решті позовних вимог - відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 4671 грн. 52 коп. - по 2335 грн. 76 коп. з кожного.

Outcome: approved