Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], шляхом приєднання до Публічного кредитного договору, який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Ідея Банк». Згідно із заяви [PERSON] про приєднання до публічного кредитного договору від 08.08.2017 року було укладено кредитний договір №R01.194.74278. Відповідач отримав кредит в розмірі 9689.00 грн., зі сплатою реальної річної процентної ставки 20,92%, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашанням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Відповідач скористалася кредитними коштами, проте зобов'язання за договором належним чином не виконала, а саме заборгувала позивачеві кошти у загальній сумі 21022,04 грн., що складається з основного боргу - 0.00 грн., простроченого боргу - 8685.14 грн.; прострочених процентів - 1211.74 коп.; строкових процентів - 44.8 грн.; пені за несвоєчасне погашення платежів - 11080.36грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного шляхом приєднання договору №R01.194.74278 від 08.08.2017 року між позивачам і відповідачем, [PERSON] отримала кредит в розмірі 9689,00 грн., зі сплатою реальної річної процентної ставки 10%, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашанням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Позивачем 09.08.2018 року відповідачу направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань. Згідної даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов'язання по кредитному договору. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач своїх договірних зобов'язань за кредитним договором не виконала. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг [PERSON] становить у загальній сумі у загальній сумі 21022,04 грн., що складається з основного боргу - 0.00 грн., простроченого боргу - 8685.14 грн.; прострочених процентів - 1211.74 коп.; строкових процентів - 44.8 грн.; пені за несвоєчасне погашення платежів - 11080.36грн. Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 17.09.2018 року. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.1050ЦК України передбачено Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] станом на 17.09.2018 року становить 21022.04 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушила умови договору, тому з останньої на користь банку слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «ВіЕс Банк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved