Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] в якому у них народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. В 2008 році батько дітей помер. Через деякий час після його смерті, мати хлопців самоусунулася від їхнього виховання. Діти почали проживати у своєї бабусі та дідуся по батьковій лінії. Сама ж [PERSON] проживає в будинку покійного чоловіка. Відповідачка за весь час знаходження дітей в родичів їхнім життям та здоров'ям не цікавилася, матеріально не допомагала. Кошти, які вона отримує у зв'язку з втратою годувальника використовує на особисті потреби. За місцем проживання характеризується негативно. Зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, є безвідповідальною та пасивною особою, яка не вміє планувати сімейний бюджет. З дітьми майже не спілкується, не переймається їхніми потребами, не приймає участь у їхньому навчанні та засвоєнні ними загальновизнаних норм моралі та формування їхньої особистості. В зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити останню батьківських прав відносно її синів та стягнути з неї аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Голопристанської РДА позовні вимоги уточнила та просила суд лише позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON]. Прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог з підстав наведених в позові. Відповідач в судове засіданні не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. За згодою представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач приходиться матір'ю малолітньому [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється батьком покійного чоловіка відповідачки. Тривалий час діти відповідача проживають з ним та його дружиною. На теперішній час старший онук навчається в Цюрупинському професійному ліцею, а молодший - [PERSON] й надалі живе разом з ними. Мати хлопця життям дитини не цікавиться. З 2013 року єдиною її матеріальною допомогою було 200 грн. на утримання сина. Всі кошти вона витрачає на свої потреби та на придбання їжі та цигарок для нового чоловіка, який знаходиться в місцях позбавлення волі. В зв'язку з цим, свідок вважає, що діти матері не потрібні і їхнє життя її не турбує. В присутності педагога малолітній [PERSON] в порядку ст. 171 СК України на запитання суду пояснив, що не знає з ким хоче проживати. З мамою бачиться не часто, інколи розмовляє по телефону, ще рідше остання приїжджає та щось йому купує. Окрім цього, як вбачається з протоколу спільного засідання опікунськї ради, працівників служби у справах дітей, працівників РЦССДМ, в 2013 році розглядалося питання про стан виховання дітей у сім'ї [PERSON] в ході якого було вирішено надати двотижневий термін на виправлення недоліків в спілкуванні з дітьми та наведенні належного санітарного стану в будинку. За визначений період і до теперішнього часу змін на покращення не відбулося, виказані зауваження не виправлені, що також підтверджується витягом з протоколу №11 від 17.09.2014р. складеного на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Голо пристанської РДА. Таким чином, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених матеріалів вбачається наступне. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина, участі у його вихованні не приймає, будь-яку матеріальну допомогу не надає, з дитиною не спілкується, про її духовний та фізичний розвиток не піклується. Таким чином, ні в який спосіб не цікавляться життям хлопця. З дослідженої характеристики на відповідачку стало відомо, що за місцем проживання вона сприймається з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, займається тимчасовими підробітками. Не володіє навичками обслуговування господарства та планування сімейного бюджету, являється пасивною та безвідповідальною особою. Не користується повагою серед односельців, схильна до брехні та конфліктів. На підставі цього, Голопристанською районною державною адміністрацією було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки остання своїми умисними діями протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо і без будь-яких вагомих причин не піклується про виховання дітей, їхнє здоров'я, матеріальне забезпечення та моральний розвиток. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, заслухавши думку всіх учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved