Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 0,10 га та 0,02 га, що розташовані на території Біляївської міської ради та надані для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства по вул. Свободи під № 2 в м. Біляївка Одеської області, які були передані йому згідно договору дарування від 30 травня 1998 року серії ААО № 553911. Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 1998 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори було посвідчено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував, а він прийняв у дар земельні ділянки площею 0,10 га та 0,02 га, що розташовані на території Біляївської міської ради. У теперішній час він має намір отримати кадастрові номери на вказані земельні ділянки, у звязку з чим звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з проханням посвідчити фотокопію договору даруванням, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, оскільки згідно архівної довідки, виданої Одеським державним нотаріальним архівом 19.06.2017 року під № 862/01-18, в матеріалах фонду № 121, в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, є запис за реєстровим № 1-960 від 30 травня 1998 року, особи, для яких вчинено нотаріальну дію: [PERSON] та [PERSON], але в полі «зміст нотаріальних дій» замість тексту «посвідчено договір дарування земельних ділянок» вказано «видано свідоцтво за заповітом на будинок», а також бланк на якому викладено текст договору має пошкодження, а саме гербова печатка залита водою та частково відсутня. Вказує, що державним нотаріусом було допущено помилку, у звязку з чим звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток, а тому суд, враховуючи заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 1998 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори було посвідчено договір дарування, відповідно до якого гр-н [PERSON] подарував, а гр-н [PERSON] прийняв у дар земельні ділянки площею 0,10 га та 0,02 га, що розташовані на території Біляївської міської ради та передані у приватну власність гр-ну [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, зареєстрований у реєстрі за № 1-960 (а.с. 4). З метою посвідчення зазначеного договору дарування, позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 2742-01-16 від 11 липня 2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, оскільки згідно архівної довідки, виданої Одеським державним нотаріальним архівом 19.06.2017 року під № 862/01-18, в матеріалах фонду № 121, в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, є запис за реєстровим № 1-960 від 30 травня 1998 року, особи, для яких вчинено нотаріальну дію: [PERSON] та [PERSON], але в полі «зміст нотаріальних дій» замість тексту «посвідчено договір дарування земельних ділянок» вказано «видано свідоцтво за заповітом на будинок», а також бланк на якому викладено текст договору має пошкодження, а саме гербова печатка залита водою та частково відсутня (а.с. 10). З відповіді на заяву Одеського державного нотаріального архіву № 779/01-18 від 01.06.2017 року вбачається, що за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду № 121, Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, документи які знаходяться на державному зберіганні в Одеському державному нотаріальному архіві, згідно із реєстром для реєстрації нотаріальних дій Біляївської районної державної нотаріальної контори за 1998 рік, є запис за № 1-960 від 30 травня 1998 року, особи для яких вчинено нотаріальну дію: [PERSON] та [PERSON], місце проживання яких Біляївка, зміст нотаріальної дії: видано свідоцтво за заповітом на будинок. В документах Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, які були прошиті та сформовані у справи Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області відсутня інформація щодо договору дарування, посвідченого 30 травня 1998 року за реєстровим № 1-960, сторони [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Позивач вказує, що отримав в дар від відповідача лише земельні ділянки та почав будувати житловий будинок, що підтверджується будівельним паспортом на будівництво індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями забудовника [PERSON] в м. Біляївка по вул. Свободи, № 2, складеним 19.10.2000 року, до якого підключив усі комунікації, про що свідчать проект підключення житлового будинку до електромережі від 04.12.2000 року, договір на послуги водопостачання № 882 від 22.09.2009 року, робочий проект газопостачання житлового будинку, типовий договір про надання послуг електрозвязку № 1/2157 від 31.03.2004 року. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Біляївської міської ради № 91 від 23 травня 2017 року, у звязку з упорядкуванням номерів, присвоєно нову адресу житловому будинку, який знаходиться у власності гр. [PERSON] Одеська обл., м. Біляївка, вул. Свободи, 2 (раніше: територія Біляївської міської ради) (а.с. 13). Згідно положень ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно положень ст. 334 ЦК України перехід права власності на майно до набувача за договором відбувається у момент передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на вищевказані земельні ділянки.

Outcome: approved