Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до позичальників за кредитними договорами, укладеними з банком, тобто, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором № 160-2007/ф від 24.07.2007 року, позичальником за яким є [PERSON], станом на 31.05.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитом -2553,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 53 749 грн.80 коп., за відсотками- 1136,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 23915 грн., пеня -1202,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 25311,55 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 102 976 грн.35 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано письмове клопотання позивача щодо розгляду справи без участі представника ТОВ «Кредитні ініціативи», в якому вказано на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, надав зустрічну позовну заяву до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання зобов'язань за кредитним договором № 160-2007/ф від 24.07.2007 року припиненими виконанням, оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2010 року у справі № 2-860/10 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Промінвестбанк», рішення суду відповідачем виконано в повному обсязі, а тому позивач не має права на отримання коштів за договором, крім того, на момент передачі прав вимоги ПАТ «Промінвестбанк» не повідомив ТОВ «Кредитні ініціативи» про надходження 06-07.12.2012 року коштів на загальну суму 3400 доларів США в рахунок повного погашення боргу за кредитним договором. Відповідач просить суд визнати його зобов'язання за кредитним договором № 160-2007/ф від 24.07.2007 року припиненими виконанням. За ухвалою суду від 16.09.2015 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, копію зустрічної позовної заяви надіслано ТОВ «Кредитні ініціативи», представник позивача також ознайомився з матеріалами справи. В судовому засіданні представник [PERSON] зустрічну позовну заяву підтримав. Заслухавши пояснення представника відповідача, оглянувши матеріали справи, цивільну справу № 2-860/10, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову належить відмовити, а зустрічний позов задовольнити з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 24.07.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 160-2007/ф, за умовами якого банк надає позичальнику кредит до 27.07.2007 року у сумі 30 000 доларів США на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 12,00 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним -не пізніше 23.07.2012 року. Наведене стверджується копією кредитного договору /а.с.6-13/. Як передбачено в п. 3.5 договору, за надання та обслуговування кредиту банк встановлює комісійну винагороду в розмірі 1 % від суми кредиту, яка підлягає сплаті позичальником. Відповідно до п.п.6.4 -6.7 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу. У випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 18 % річних від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 ЦК України. За невиконання прийнятих на себе зобов'язань, передбачених п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 та 5.2.6 цього договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок невиконання. В суді також було встановлено, що 30.09.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 160-2007/ф від 24.07.2007 року, згідно якого змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 14 % річних /а.с.15/. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає /відступає/, а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду на умовах, визначених договором, що слідує з копії цього договору /а.с.26-36/. Згідно п.2.2 цього договору, внаслідок передачі /відступлення/ кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитним договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. А кредитний портфель згідно визначення термінів, наведених у ст.1 договору, це сукупність усіх прав вимоги /прав вимоги за кредитами/ включаючи основні права вимоги за кредитами та додаткові права вимоги за кредитами/ та права вимоги за забезпеченнями, існуючих та майбутніх, наявних та умовних/, які передаються /відступаються/ первісним кредитором новому кредитору за цим договором. Договори кредиту /позики/, укладені між первісним кредитором і позичальниками, права вимоги по яких належать первісному кредиторові та передаються за цим договором новому кредитору та перелік яких визначено у Реєстрі позичальників. Відповідно до витягу з Реєстру позичальників /Додаток № 1/ до договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року /а.с.37/, в Реєстрі значиться позичальник [PERSON], кредитний договір № 160-2007/ф від 24.07.2007 року, валюта -долари США, відсоткова ставка за договором -14 %, основна непогашена строкова сума кредиту на 17.12.2012 року -2553,65 дол. США, сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів на 17.12.2012 року -7,88 дол. США. Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); За приписами ст.ст.514, 516 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.516 цього Кодексу, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. А за ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. З розрахунку заборгованості, проведеного позивачем /а.с.22/, вбачається, що на суму заборгованості за кредитом -2553,65 дол. США, яку було вказано в Реєстрі позичальників, ТОВ «Кредитні ініціативи» додатково нараховано на цю суму проценти за період з 17.12.2012 року по 31.05.2015 року, що становить 1136,20 дол. США, та пеню в розмірі 1202,55 дол. США, всього 4892,40 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.05.2015 року / 1 дол. США = 21,048227 грн./ становить 102 976 грн.35 коп. Саме цю суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на підставі договору про відступлення прав вимоги. В судовому засіданні також встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2010 року по справі № 2-860/2010 з [PERSON] було стягнуто заборгованість на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором № 160-2007/ф від 24.07.2007 року в сумі 183 430 грн.74 коп., що по курсу НБУ становить 23209,68 доларів США, державне мито в сумі 513 грн.79 коп., 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 184 064 грн.53 коп. Наведене стверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-860/2010. Згідно матеріалів цієї справи, ПАТ «АК Промінвестбанк» при зверненні з позовом 08.12.2009 року просив стягнути строкову заборгованість з позичальника [PERSON] за вказаним вище кредитним договором, але під час розгляду справи представником позивача 22.06.2010 року було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій представник позивача просив суд стягнути з позичальника достроково заборгованість за кредитним договором в сумі 23209,68 дол. США станом на 04.06.2010 року, в тому числі: строкова заборгованість по кредиту -13 000 дол. США, прострочена заборгованість по кредиту -8361,95 дол. США, прострочена заборгованість по відсотках -489,77 дол. США, пеня -1357,96 дол. США, рішенням суду, на яке вказано вище, позов було повністю задоволено. На підставі цього рішення, яке набрало законної сили 23.07.2010 року, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області стягувачу 01.09.2010 року було видано виконавчий лист, що стверджується його копією в матеріалах справи /а.с.65/. 06.03.2013 року державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управлінн юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 21195684 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа по справі № 2-860 від 01.09.2010 року в зв'язку з повною сплатою боргу [PERSON], що слідує з копії цієї постанови /а.с.66/. З копій квитанцій від 06.12.2012 року та 07.12.2012 року /а.с.67-68/ вбачається, що відповідачем було сплачено на повне погашення кредиту 3400 дол. США на користь ПАТ «Промінвестбанк». Згідно виписки про рух коштів позичальника [PERSON], яку було надано ПАТ «Промінвестбанк» /а.с.70-73/, вбачається, що кошти в сумі 3400 дол. США, які було сплачено відповідачем, в цій виписці не відображені, але відображено погашення нарахованих відсотків за 2013-2017 роки. З матеріалів справи вбачається, що про відступлення права вимоги за даним кредитним договором на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідач [PERSON] дізнався в лютому -березні 2014 року, що було встановлено Білоцерківським міськрайонним судом Київської області при розгляді справи за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором, про що зазначено в рішенні суду від 03.07.2014 року по справі № 357/4014/14-ц 2/357/1876/14, яке набрало законної сили 29.09.2014 року, що стверджується копією рішення суду /а.с.74-75/ та копією ухвали апеляційного суду Київської області /а.с.79-80/. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, сплата відповідачем боргу на користь первісного кредитора ПАТ «Промінвестбанк» згідно приписів вищенаведених правових норм є належним виконанням зобов'язань за кредитним договором № 160-2007/ф, оскільки [PERSON] не було до 2014 року повідомлено належним чином про відступлення права вимоги на користь нового кредитора. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона в /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Під час розгляду цієї справи встановлено і вказано вище, що судовим рішенням від 13.07.2010 року з відповідача заборгованість за тілом кредиту була стягнута в повному обсязі. Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Але вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України за період після винесення судом рішення до його виконання позивач не заявляв. Натомість, позивачем висунуто вимоги про стягнення частково заборгованості за тілом кредиту, яку вже було стягнуто достроково з позичальника, на цю заборгованість нараховано відсотки та пеню по травень 2015 року, що суд вважає необґрунтованим, тоді як стягнута достроково заборгованість за кредитним договором відповідачем сплачена, про що свідчить винесена ще в березні 2013 року постанова про закінчення виконавчого провадження. Отже, ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором боржником виконано в повному обсязі, тобто мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, а відтак, строк договору закінчився. Такі висновки були неодноразово зроблені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ , зокрема, а ухвалах від 13.05.2015 року у справі № 6-4841св15 та від 15.07.2015 року у справі № 6-15565св15. А тому проаналізувавши все вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, та про відмову в задоволенні первісного позову, оскільки за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, відповідачем було повністю сплачено заборгованість за кредитним договором № 160-2007/ф від 24.07.2007 року, а тому суд вважає за можливе задовольнити зустрічний позов та визнати зобов'язання [PERSON] за даним кредитним договором припиненими виконанням. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь держави судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 487 грн.20 коп. за зустрічним позовом, оскільки його подано 16.09.2015 року після внесення змін в Закон України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору.

Outcome: approved