Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24 614 гривень 25 копійок, а також судовий збір в розмірі 246 гривні 14 копійок, оскільки відповідач не виконує своїх зобов'язань за укладеним 08.11.2006 року кредитним договором № DNH4KP75010823. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, від неї в надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, але просить розстрочити виплату заборгованості. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 08.11.2006 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № DNH4KP75010823, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 600,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 відсотків терміном до 10.11.2008 року. Моментом погашення кредиту є день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх платежів, передбачених договором /а.с. 7-11/. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути банку кредит в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 15.11.2013 року по укладеному з ПАТ «ПриватБанк» кредитному договору № DNH4KP75010823 від 08.11.2006 року рахується заборгованість в сумі 24 614,25 грн., в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту - 7 606,23 грн.; - заборгованість за відсотками - 15 359,72 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 148,30 грн. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання. Аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 24 614 гривень 25 копійок, а також судовий збір в розмірі 246 гривень 14 копійок.

Outcome: approved