Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання трудового договору, третя особа Сєвєродонецький міський центр зайнятості. В обґрунтування позову зазначила, що 10.10.2002 року між нею, як працівником та відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, було укладено трудовий договір, зареєстрований в Луганському міському центрі зайнятості 10.10.2002 року, згідно з яким її було прийнято на посаду продавця, проте у її трудовій книжці відповідного запису зроблено не було. З грудня 2002 року відповідач припинив свою трудову діяльність, а тому і сплату їй заробітної плати. Внаслідок того, що місцезнаходження роботодавця зареєстровано в зоні проведення АТО, вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір. 05.01.2015 р. вона звернулась до Сєвєродонецького міського центру зайнятості з питань пошуку роботи. На прийомі їй було розяснено, що станом на 12.01.2015 р. надати їй статус безробітного немає можливості, у зв?язку з тим, що фактично вона належить до категорії зайнятого населення. Зняти з реєстрації трудовий договір без присутності роботодавця вона не має можливості оскільки це не передбачено законодавством, у зв?язку з чим не має можливості розірвати трудовий договір, тому просить суд розірвати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем, та зобов'язати Сєвєродонецький міський центр зайнятості зняти з реєстрації вказаний трудовий договір в односторонньому порядку у разі відсутності роботодавця. Позивач, її представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їй відсутності, де зазначили, що позовні вимоги підтримують. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та її представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно до п.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. В ст.24-1 КЗпП України вказано, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення. Відповідно до наданого суду свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 357767 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.02.2003 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Волошина». Як встановлено судом, 10.10.2002 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON], тобто відповідачем та позивачем, на той час [PERSON], було укладено трудовий договір у письмовій формі та зареєстровано його у Луганському міському центрі зайнятості за № 4103, відповідно до якого позивач була прийнята на роботу продавцем. Однак, з грудня 2002 року відповідач, як стверджує позивач припинив свою трудову діяльність, а тому і сплату їй заробітної плати. Внаслідок того, що місцезнаходження роботодавця зареєстровано в зоні проведення АТО, позивач не може розірвати укладений безстроково трудовий договір. Відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копії документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвання з ним трудового договору (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 1168 від 29.10.2009 року «Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю» у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначений строк провести передбачений законодавством розрахунок. Пунктами 5, 6, 7 вище вказаної постанови передбачено, що зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове повідомлення неможливо, подаються копії підтверджуваних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. За зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесеній фізичною особою. В судовому засіданні було встановлено, що трудові відносини між позивачем та відповідачем було припинено, однак позивач не може зняти трудовий договір з реєстрації у Луганському міському центрі зайнятості. Разом з тим суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Уразі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним розірвати трудовий договір, укладений 10.10.2002 року між сторонами, та зобовязати Сєвєродонецький міський центр зайнятості зняти його з реєстрації. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідне судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та,

Outcome: approved