Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] помилково нараховану та виплачену заробітну плату у розмірі 277 грн. 04 коп. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивуючи тим, що при звільненні відповідача з роботи за власним бажанням згідно наказу № 71/1-к від 17.04.2014 року внаслідок технічної помилки йому було нараховано і виплачено зайву заробітну плату за травень 2014 року в сумі 277 грн. 04 коп. Відповідачу було направлено лист-повідомлення з пропозицією повернути помилково нараховані кошти, але відповідач переплату не повернув, а тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача відповідно до заяви від 13.05.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч.1 ст.74, ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що наказом Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» № 71/1-к від 17.04.2014 року [PERSON] було звільнено з роботи 17.04.2014 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні відповідачу було нараховано заробітну плату за травень 2014 року в сумі 1000 грн.00 коп., що підтверджується копією розрахункового листа за травень 2014 року на ім`я [PERSON]. З копії доповідної записки бухгалтера підприємства Безуглої А.В. від 10.12.2014 року вбачається, що при перерахунку по особовому рахунку відповідача, було виявлено розрахункову помилку, в результаті якої [PERSON], платіжним дорученням №228 від 20.05.2014 року безпідставно перераховано грошові кошти в сумі 277 грн. 04 коп. за період травень 2014 року. ТОВ «Дніпрокомунтранс» 11.12.2014 року на ім`я відповідача [PERSON] було направлено лист-повідомлення за № 1516 про повернення зайво виплачених грошових коштів. Відповідачем сума переплати повернута не була. Згідно ст.127 ч.2 п.1 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно неповернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстави розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган в праві видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати не правильно обчисленої суми. Оскільки відповідач був звільнений, а сума заробітної плати була перерахована до установи банку, в даному випадку позивач не мав можливості видати наказ про її відрахування. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВС України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст.127 КЗпП України суди мають враховувати, що вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження) або інших причин. До лічильних помилок належать не правильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Згідно ч.1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із вищевикладеного, оскільки сума переплаченої заробітної плати в розмірі 277 грн. 04 коп., була виплачена відповідачу в результаті рахункової помилки, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved