Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24 230 грн. 96 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 09.02.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008015323. Відповідно до п. 3.6 вказаного кредитного договору сторони визначили та погодили, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. Згідно з умовами Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р. та відповідно до ст.ст. 512, 514, 1077 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором №2004629411 від 11.07.2013 р., в зв'язку з чим до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права грошової вимоги до відповідача за договором №2008015323 від 09.02.2014 р. Згідно п. 1.1 вищевказаного кредитного договору Банк надав відповідачу споживчий кредит, а Відповідач зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором, не пізніше 09.02.2017 р. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №2008015323 від 09.02.2014 р. відповідач неналежним чином виконує умови договору. На адресу відповідача 05.01.2015 р. було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення, повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в загальному розмірі 24 230 грн. 96 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності, на підставі ст. 158 ч. 2 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. На підставі договору факторингу від 22.12.2014 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором №2008015323 від 09.02.2014 р. ( а.с. 15-19). Судом встановлено, що 09.02.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008015323 (а.с. 6-7). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 20 945 грн. 54 коп. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути позивачеві суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором, не пізніше 09.02.2017 р. Невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором, згідно з п. 1.5.4, 1.5.5 цього договору, є підставою для вимоги про дострокове повернення кредитних коштів у повному обсязі. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №2008015323 від 09.02.2014 р. позичальник неналежним чином виконує умови договору, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2016 р. становить 24 230 грн. 96 коп. та складається з: залишку заборгованості за кредитом - в розмірі 20945, 54 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - у розмірі 1,80 грн., суми комісії за РО - 3 283,62 грн. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає чинному законодавству та умовам договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст.526 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Матеріали справи свідчать, що на адресу відповідача 05.01.2015 р. було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення, повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в загальному розмірі 24 230 грн. 96 коп. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а тому, суд приходить до висновку про те, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідач у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у невиконанні зобов'язань за кредитним договором, іншому їх розмірі. Відсутні посилання на підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] сплачений позивачем за подачу позову судовий збір в розмірі сумі 1600 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved