Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 15 серпня 2007 року було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в загальній сумі 195\~000 грн. на строк до 14 серпня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір від 15 серпня 2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку було передано належну їм квартиру [ADDRESS]. На даний час за вказаним кредитним договором обліковується заборгованість, в рахунок погашення якої між банком та відповідачами досягнута домовленість про добровільну реалізацію іпотечного майна. Однак, за постановами державного виконавця Бородянського РУЮ у Київській області від 30 липня 2010 року та від 11 жовтня 2010 року накладено арешт на ? частину переданої в іпотеку квартири, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON], що позбавляє позивача можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Дані виконавчі провадження були відкриті не в інтересах АТ «Ощадбанк» і на даний час закінчені. Тому просив звільнити з-під арешту вказане нерухоме майно, а саме, ? частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Бородянський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» (на даний час ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] 15 серпня 2007 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 195\~000 грн., а позичальник зобовязався повернути кредитні кошти в строк до 14 серпня 2017 року (а.с.7-8). В забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір від 15 серпня 2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку було передано належну відповідачам квартиру [ADDRESS] (а.с.9-12). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23 січня 2018 року, за постановами відділу державної виконавчої служби Бородянського РУЮ у Київській області від 30 липня 2010 року та від 11 жовтня 2010 року накладено арешт на ? частину переданої в іпотеку квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (а.с.13-15). Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач як іпотекодержатель має право переважно перед іншими кредиторами боржника [PERSON] одержати задоволення за рахунок заставленого майна, а існуюче обтяження, а саме, оспорюваний арешт частки квартири боржника, позбавляє позивача належним чином реалізувати свої права щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, звільнити з-під арешту, накладеного за постановами відділу державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області від 30 липня 2010 року та від 11 жовтня 2010 року, ? частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн.

Outcome: approved