Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що [INFO] року померла [PERSON], яка доводиться позивачу бабусею. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER], площею 1,57 га, державний акт [NUMBER] яка розташована на території Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області, переданої для ведення особистого селянського господарства. Позивач вказує, що вона звернулася 20 серпня 2015 року до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила 6-ти місячний строк. Позивач вказує, що пропустила строк з поважної причини, оскільки на момент смерті [PERSON] не була спадкоємицею першої черги, не знала, що [PERSON] - її батько та [PERSON] - її дядько не будуть приймати спадщину, останній нотаріально відмовився від її прийняття. Позивач вказує, що до останнього часу не знала, що після смерті бабусі залишилася спадщина. А тому звертається до суду з позовом до відповідача та просить продовжити їй строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 32). Суд не може прийняти таку заяву як визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України, оскільки вона такого змісту не має. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] року, її онукою є [PERSON] (а.с. 8-9,11). Син [PERSON] - батько позивача - помер [INFO] року. Інший син померлої [PERSON] від спадщини відмовився нотаріально (а.с. 17). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс Української СРСР втратив чинність з 1 січня 2004 року. ЦК України застосовується до правовідносин, що виникли набрання ним чинності. Але правила Книги 6 ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася до набрання ним законної сили але не була прийнята. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України та на даний час не прийнята ніким з спадкоємців. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] спадщину відповідно до вимог Цивільного кодексу УРСР, зокрема ст. 549 та ЦК України не прийняли, заяв до нотаріальної контори протягом встановленого строку не надали, в управління або володіння спадковим майном не вступили; [PERSON] від спадщини відмовився лише 30 жовтня 2013 року, [PERSON] помер [INFO] року та спадщину не прийняв. З'ясовуючи поважність причини пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини встановлено, що [PERSON] відноситься до спадкоємців другої черги як така, що мала право після закінчення строку на прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] звернутися до нотаріальної контори з заявою, але не звернулася ні за ЦК УРСР ні за ЦК України, таким чином вона пропустила його не як спадкоємець першої черги за правом представлення, а як спадкоємець другої черги з причин незнання про наявність майна, що для суду не є переконливим. Позивачем не надано обґрунтувань причин поважності пропуску строку прийняття спадщини, з моменту смерті [PERSON] пройшло більше десяти років, а тому суд у позові вважає за необхідне відмовити у повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: dismissed