Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11.02.2017 року о 13-20 г., біля будинку №17 по вул.Княгині Ольги в м.Дніпро, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CIVIC н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Renault Loganон н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2017 року у справі №203/633/17, яка набрала законної сили, відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За даними ЄЦБД МТСБУ, на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Honda CIVIC н/з [NUMBER] не був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також відсутні відомості, що відповідачка підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За заявою [PERSON] останньому було виплачено страхове відшкодування в сумі 12590 грн. 16 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь в порядку регресу понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в сумі 12590 грн. 16 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2020 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача за судовими повістками-повідомленнями до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідачка в судовому засіданні 30.09.2020 року просила відкласти розгляд справи для вирішення нею питання щодо укладання мирової угоди з позивачем. В наступні судові засідання за судовими повістками-повідомленнями не з`явилась. Суд враховує, що справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та їх явка судом обов`язковою не визнавалась. Після задоволення клопотання відповідачка в судовому засіданні 30.09.2020 року про відкладення розгляду справи для вирішення питання про укладання мирової угоди з позивачем, минуло більше чотирьох місяців, будь-яких доказів щодо звернення відповідачки з приводу укладання мирової угоди до позивача, результатів такого звернення, відповідачкою не надано. Від позивача будь-яких заяв та клопотань з цього приводу не надходило. За вказаних обставин, а також враховуючи, що відповідачкою відзиву із запереченнями проти позову не надано, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та у відповідності до ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.02.2017 року о 13-20 г., біля будинку №17 по вул.Княгині Ольги в м.Дніпро, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CIVIC н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Renault Loganон н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2017 року у справі №203/633/17, яка набрала законної сили, відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Також під час розгляду справи встановлено та відповідачкою не спростовано, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Honda CIVIC н/з [NUMBER] не був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, відсутні відомості, що відповідачка підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 12.02.2017 року [PERSON] в порядку ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 07.04.2017 року у відповідності до ст.34, п.41.1 ст.41 зазначеного вище закону подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №24-02-17В, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Renault Loganон н/з [NUMBER] , з урахуванням зносу та ПДВ була визначена в сумі 14226 грн. 99 коп. Згідно довідки №1 від 13.07.2017 року, наказу №6088 від 25.07.2017 року МТСБУ було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 12590 грн. 16 коп., яка перерахована останньому згідно платіжного доручення №37 від 26.07.2017 року. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут та далі Закону України №1961-IV, в редакції, що діяла на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин) було встановлено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.29 Закону України №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України №1961-IV за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З урахуванням вищенаведеного, позивач у відповідності до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України №1961-IV після сплати страхового відшкодування набув права регресної вимоги у розмірі виплаченого відшкодування до відповідачки, як винної особи. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення в повному обсязі позовних вимог і стягнення з відповідачки на користь позивача в порядку регресу понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в сумі 12590 грн. 16 коп., у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 2102 грн., а всього стягнути 14692 грн. 16 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved