Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 23 лютого 2011 року, згідно до довідки - рахунку серії КІМ № 4882280, ним був придбаний автомобіль марки MERCEDES-BENZ VARIO 612 D, 1997 року випуску. 27.11.2011 року він подав заяву за № 44812 до Черкаського відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС в Черкаській області (ВРЕР) про проведення реєстрації належного йому транспортного засобу, але у здійсненні реєстрації автомобіля йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він перебуває під арештом. Зі слів співробітників Черкаського ВРЕР він дізнався, що 23 травня 2011 року старшим слідчим прокуратури Львівської області Сапуцьким Р.Я. в ході досудового розслідування кримінальної справи № 181-0311, порушеної стосовно ряду посадових осіб Львівської області, було винесено постанову про накладення арешту на значну кількість транспортних засобів, в тому числі і на належний йому автомобіль, що стало підставою для відмови у проведенні його реєстрації в Черкаському ВРЕР. Згідно до інформації, наданої СУ ГУМВС у Львівській області, кримінальну справу № 181-0311 було направлено для розгляду по суті до Шевченківського районного суду м.Львова. З метою врегулювання питання щодо зняття арешту з належного йому автомобіля та проведення реєстрації він 04.04.2013 року звернувся до Шевченківського районного сулу м.Львова з проханням надати інформацію про наслідки судового розгляду вказаної кримінальної справи та притягнення винних осіб до відповідальності, але відповіді на своє звернення з Шевченківського районного суду м.Львова по вказаному питанню не отримав. Будучи законним власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ VARIO 612 D, він фактично позбавлений права розпоряджатися і користуватися ним, оскільки не має права пересуватися ( їздити) вказаним вище автомобілем у зв'язку з накладеним арештом. Посилаючись на те, що допущено порушення його конституційних прав, передбачених ст.41 Конституції України, позивач прохав звільнити з-під арешту належний йому автомобіль марки MERCEDES-BENZ VARIO 612 D, який ніякого відношення не має до кримінальної справи, та зобов'язати відділ організації реєстраційної роботи УДАІ УМВС України в Черкаській області провести реєстрацію даного автомобіля, зазначивши, що спірне майно знаходиться за місцем його постійного проживання за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] також підтримав позов та пояснив суду, що арешт на автомобіль накладений з незрозумілих причин, оскільки він був зареєстрований на території України. На даний час вирок по кримінальній справі, в межах якої було винесено постанову про накладення заборони, вступив в законну силу, через що вона не може діяти. Крім того встановлено, що вказана постанова слідчого відсутня в матеріалах кримінальної справи. А тому він просить звільнити належний позивачеві автомобіль з-під арешту та зобов`язати відповідача здійснити його реєстрацію. Представник відповідача Рябоконь В.І. позов не визнав та пояснив суду, що позивач звернувся до Центру по наданню послуг, пов`язаних з використанням транспортних засобів з приводу реєстрації придбаного ним автомобіля і йому було видано тимчасовий реєстраційний талон. Однак після цього до них надійшла постанова про накладення арешту на даний транспортний засіб, у зв`язку з чим реєстрацію автомобіля було припинено на підставі п.5.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379. Вислухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з довідки-рахунку від 23 лютого 2011 року, позивач придбав автомобіль марки MERCEDES-BENZ VARIO 612 D. У зв`язку з цим він звернувся до Черкаського ВРЕР, нині Центр по наданню послуг, пов`язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м.Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів при УДАІ УМВС України в Черкаській області, із заявою № 44812 від 27.12.2011 року про перереєстрацію даного транспортного засобу, де йому було видано тимчасовий реєстраційний талон № 801154, що вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні. Однак, як слідує з постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року, на вище вказаний автомобіль було накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) до вирішення питання у кримінальній справі № 181-0311. Судом встановлено, що у виконання даної постанови слідчого відповідачем було відмовлено у перереєстрації зазначеного транспортного засобу у відповідності до вимог п.5.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року № 379, та п.41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 з відповідними змінами, з чого слідує, що відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник позивача [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що по кримінальній справі, під час розслідування якої було слідчим винесено постанову про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року, є вирок, який набрав чинності, під час постановлення якого не вирішувалось питання про зняття заборони чи конфіскацію належного позивачеві автомобіля у зв`язку з відсутністю вказаної постанови в матеріалах справи. Разом з тим, як вбачається з відомостей Головного управління МВС України у Львівській області від 24.07.2014 року, заборона на проведення реєстраційних операцій стосовно зазначеного транспортного засобу накладена у зв`язку з тим, що під час проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ ДАІ ГУМВС України у Львівській області в порушення вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплачено відповідного податку. Також там відмічено, що 20.02.2012 року під час досудового розслідування у вказаній справі було порушено ще одну кримінальну справу №181-0062 по факту шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1, ч.3 ст.358 КК України, відомості про яку 23.05.2013 року внесено до ЄРДР та розслідування по якій здійснюється СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області до даного часу. Даний факт підтверджено і відповіддю СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 25.11.2014 року № 11066 на запит суду, де також зазначено, що зняття заборони на проведення реєстраційних операцій з автомобілями, щодо яких було накладено заборону, можливе лише у випадку сплати відповідної суми податку з власників транспортних засобів або після при прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Цим спростовуються доводи представника позивача [PERSON] про те, що постанова слідчого про накладення заборони втратила свою дію у зв`язку з винесенням вироку по кримінальній справі. Більше того відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» заяви про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст.409 КПК України, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі. Однак у зв`язку з набранням чинності 19.11.2012 року нового Кримінального процесуального кодексу України порядок розгляду таких заяв передбачено ч.1 ст.174 цього Кодексу, де зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином, вимоги про зняття арешту, накладеного в рамках розслідування кримінальної справи, повинні вирішуватись в межах кримінально-процесуального законодавства, вважаючи помилковим твердження позивача та його представника, що даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач не є учасником кримінального провадження, що суперечить змісту ч.1 ст.174 КПК України щодо можливості звернення з клопотанням про скасування арешту іншого власника або володільця майна. А тому суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, не вбачає законних підстав для вирішення питання про звільнення належного позивачеві автомобіля та зобов`язання відповідача здійснити його реєстрацію під час дії постанови слідчого про накладення заборони на даний транспортний засіб. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed