Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №ACWYRX24390075 від 29.09.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2403,42 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та зобов`язалася повернути кредит в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до заяви та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, відповідачка повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 25.06.2013 року має заборгованість - 38 879,09 грн. Просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 38 879,09 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідачки позов не визнав, пояснивши, що дійсно між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір на купівлю онуку мобільного телефону. Виконувати зобов'язання за договором повинен був онук, тому відповідачці не було відомо про несплату коштів за договором, тому позов не визнає. Відповідачка є пенсіонеркою, [INFO], отримує пенсію у розмірі 990 грн., має вкрай незадовільний стан здоров'я, у зв'язку з чим перебуває у вкрай складному матеріальному стані. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір №ACWYRX24390075 від 29.09.2008 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2403,42 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 29.09.2008 року, на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та зобов`язалася повернути кредит до 29.09.2009 року в строки та в порядку, визначених у заяві позичальника (а.с.5 зворот) та з урахуванням Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (а.с.7-13). Відповідачка не виконала умови кредитного договору, тому станом на 25.06.2013 року має заборгованість - 38 879,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 1821,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 97,86 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 235,52 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 34 396,52 грн., штраф відповідно до пункту 5.3. умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-13) у сумі 500 грн. (фіксована частина), 1827,58 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.4). Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачкою зобов'язання за кредитним договором виконуються неналежним чином, оскільки щомісячні платежі вносились несвоєчасно та не у повному обсязі, зобов'язання за договором до цього часу не виконано, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4) та не оспорюється представником відповідачки. Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування наданих позивачем доказів. Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом - 1821,61 грн.; заборгованості за відсотками - 97,86 грн.; заборгованості за комісією - 235,52 грн., загальною сумою 2154,99 грн., а також штрафу відповідно до пункту 5.3. умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-13) у сумі 500 грн. (фіксована частина), 1827,58 грн. (процентна складова). Позовні вимоги про стягнення пені у сумі 34 396,52 грн. підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання; штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно пункту 5.1. Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (а.с.12) за порушення строку виконання зобов'язання банк має право нарахувати пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення платежу. Пеня розрахована виходячи з умов пункту 5.1 Умов. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що нарахована позивачем пеня у розмірі 34 396,52 грн. значно перевищує розмір збитків - 2154,99 грн., а також, беручи до уваги скрутне матеріальне становище боржника, яка отримує мінімальну пенсію за віком, є особою похилого віку, потребує постійного лікування, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2154,99 грн., задовольнивши дані позовні вимоги частково. Судом не застосовується положення ч.3 ст. 551 ЦК щодо штрафу, оскільки його розмір незначно перевищує розмір збитків. Строк позовної давності позивачем не пропущено згідно п.5.5. Умов (а.с.12 зворот). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені ним, відповідно до платіжних доручень, пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір в розмірі 17,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial