Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив 05.03.2015 року та просить стягнути з відповідача збитки, завдані внаслідок порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО, та на неї відкрито особовий рахунок № 3030292. 30.03.2012 року за місцем проживання відповідача [ADDRESS] представниками енергопостачальника у відповідності до п.37 [PERSON] користування електричною енергією для населення було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, в результаті якої було виявлено порушення п.48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення до електромережі після відключення, під прибор обліку. Факт порушення відповідачем ПКЕЕН зафіксований актом № Д 002517 від 30.03.2012 року, який підписаний трьома представниками енергопостачальника, та представником відповідача, тому у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, він є дійсним. На підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН, у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, п.п. 1.2, 3.1, 3.2. 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, позивачем було виконано розрахунок суми збитків за період з 20.04.2011 року по момент виявлення порушення ПКЕЕН - 30.03.2012 року на суму 541,39 грн. Так як ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 3-х відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, відповідачу було нараховано 3 % річних від суми заборгованості 541,39 грн на період прострочення з 02.07.2012 по 17.12.2014 року, тобто 899 днів, що становить 40,00 грн; а також нараховано збитки від інфляції за сукупним індексом 1.215 у розмірі 116,23 грн. Таким чином, сума боргу становить 657,62 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути на повернення судового збору 244,20 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи /а.с. 36/. Відповідач неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Порядок виклику відповідача в судове засідання дотримано, тому вона вважається повідомленою про дату та час розгляду справи в установленому порядку /а.с 22-25/. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Розглянувши надані суду письмові матеріали, судом встановлено фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО згідно з Законом України Про електроенергетику постачає електричну енергію споживачам. Відповідач [PERSON] згідно до Законів України Про електроенергетику, Про житлово-комунальні послуги, Про захист прав споживачів, є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО, на неї відкрито особовий рахунок № 3030292. Також встановлено, що 30.03.2012 року при проведенні згідно п.37 ПКЕЕН, представниками енергопостачальника перевірки за місцем проживання відповідача було встановлено порушення п. 48 ПНЕЕН, а саме: самовільне підключення до мереж ПАТ ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО після відключення, під прилад обліку, про що складено акт № Д 002517, який підписаний трьома представниками енергопостачальника та особисто відповідачем [PERSON] (а.с. 6). В судовому засіданні також встановлено, що на підставі зазначеного акту, у відповідності до п.53 ПКЕЕН та п.п. 1.2, 3.1, 3.2. 3.3, 3.4 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, позивачем було виконано розрахунок суми збитків за період з 20.04.2011 року по 30.03.2012 року (346 днів), на суму 541,39 грн /а.с.4/, який перевірено судом, та з яким суд погодився. Таким чином, встановлено, що діями відповідача позивачу заподіяно шкоду на суму 541,39 грн. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, що випливають із обов'язку особи відшкодувати завдану нею майнову шкоду. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.11 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших обєктах, та пломб на них. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заподіяної шкоди обґрунтовані і підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 40,00 грн та інфляційних витрат у розмірі 116,23 грн, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки грошові зобовязання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року № 10-74/0/4-13, відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, тому на шкоду не можуть бути нараховані проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Ці нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Таким чином, дія частини другої ст.625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 3-х % річних від простроченої суми збитків у розмірі 40,00 грн та інфляційних витрат у розмірі 116,23 грн, нарахованих на суму збитків по акту про порушення відповідачем ПКЕЕН. Тобто у даному випадку між сторонами склалися правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди, на які відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України індекс інфляції за час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми не нараховується. За таких підстав уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо до вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 244,20 грн, то суд враховує, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн, що підтверджується приєднаним до позову платіжним дорученням /а.с.1/, тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial