Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що відповідач проживає та є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], який обслуговує позивач. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з листопада 2007 року по січень 2018 року складає 17250,94 грн. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.04.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 25.04.2018 року, однак відзив на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], який обслуговує позивач. Протягом тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка з листопада 2007 року по січень 2018 року складає 17250,94 грн., що підтверджується довідкою №561735 від 07.05.2015 року та довідкою №5508 від 25.01.2018\~ року. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує за спожиті послуги.

Outcome: approved