Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Відповідно до укладеного договору № А280RG56300029 від 22.05.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4543,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 15.07.2014 р. порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7048,69 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 4543,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5,18 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 950,88 грн.; пеня - 737,69 грн.; а також штрафи: 500,00 грн.(фіксована частина) та 311,84 грн. (процентна складова) Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] (ІДН [NUMBER]) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 7048,69 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у національній валюті України - гривні. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанням встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, о позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № А280RG56300029 від 22.05.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7048,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом./а.с.6-14/ У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 15.07.2014 р. порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 7048,69 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 4543,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5,18 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 950,88 грн.; пеня - 737,69 грн.; а також штрафи: 500,00 грн.(фіксована частина) та 311,84 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості./а.с.5/ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаними договорами у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданим платіжним дорученням (а.с. 20), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідач на користь позивача, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного ст.ст. 524, 526, 530, 549, 625,1046-1047 1050,

Outcome: approved