Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив збільшити розмір аліментів, змінити спосіб їх стягнення та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 3 частини заробітку (доходу) , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача поліпшився, він офіційно працевлаштувався, а тому вона звертається до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У вступному слові позивачка надала пояснення аналогічні в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у вступному слові позов не визнав, зазначив , що в нього народилася ще одна дитина , він звільнився з роботи. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало зміна матеріального стану відповідача та збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2016 року по справі № 331/6212/16-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу , стягнення аліментів, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2015 р.н, у розмірі 1228,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатнимп, працював на ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ», отримав дохід з липня 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 66 185,72 гривень, з огляду на що суд приходить до висновку, що з метою забезпечення прав малолітньої дитини, її належного отримання, наявні підстави для зміни способу стягненя аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач 06 жовтня 2018 року уклав шлюб з [PERSON] та [INFO] в нього народився син [PERSON] . Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, призначених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2016 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/ 6 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому , докази того, що відповідач в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному позивачем розмірі, суду не надано, з огляду на наявність у відповідача малолітньої дитини [PERSON] , суд визначає аліменти в розмірі 1/ 6 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial