Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №324нп у розмірі 3001,69 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №630нп у розмірі 1081,31 грн.; стягнути у рівних частинах з [PERSON] та [PERSON] на користь держави витрати зі сплати судового збору. Підставою даного позову позивач зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] зазначених вище договорів. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року позивач та [PERSON](далі Відповідач-1) уклали кредитний договір №324нп (далі Договір), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 1720 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.2.1 Договору строк дії договору становить 12 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту (а.с. 3-4). Того ж дня позивач, Відповідач-1 та [PERSON] (далі Відповідач-2) уклали договір поруки №324нп/1, відповідно до якого Відповідач-2 взяв на себе обовязок відповідати за зобовязаннями Відповідача-1, що випливають з кредитного договору (а.с. 5). За згодою сторін згідно п. 3.3. Договору та Додатку №1 було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобовязався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с. 4). Однак, незважаючи на прийняті зобовязання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.08.2017 сума заборгованості за Договором становить 3003,64 грн., з яких 720 грн. заборгованість зі сплати основного боргу; 2281,69 грн. заборгованість зі сплати процентів, яка утворилась у період з 21.06.2013 по 16.08.2017 (а.с. 8). 28 березня 2014 року кредитна спілка «Імперіал ЛТД» та Відповідач -1 уклали між собою кредитний договір № 630нп (далі -Договір -2), згідно якого позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 400 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 Договору становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору-2 строк дії договору становить 12 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту (а.с. 9-10). За згодою сторін згідно п. 3.4 Договору-2 та Додатку №1 до нього було складено графік погашення кредиту, згідно з яким Відповідач-1 зобовязувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.10). Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, Відповідач-1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.08.2017 сума заборгованості за Договором -2 становить 1087,74 грн., з яких 370 грн. заборгованість зі сплати основного боргу; 711,31 грн. заборгованість зі сплати процентів, яка утворилась у період з 28.03.2014 по 16.08.2017 (а.с.12). Відповідно до п.2.3. Договорів-1,2, положення яких є ідентичними, Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. Договорів. Згідно п. 3.3 Договорів №324нп від 21.06.2013 та №630нп від 28.03.2014 сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку платежів, що є Додатком до цього Договору. Погашення заборгованості позичальника перед кредитодавцем здійснюється в наступному порядку: в першу чергу сплачуються всі нараховані проценти, а за відсутності заборгованості по процентах погашається сума кредиту, що передбачено п. 3.5 Договорів-1,2. Відповідно до п. п.\~ 3.7, 3.8 Договорів-1,2 у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит може за рішенням Кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитором з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140 % річних від суми залишку кредиту. Згідно п. 5.1.3. Договорів-1,2 відповідач зобовязався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. При складанні договору поруки № 324нп/1 від 21.06.2013 (далі договір поруки) Відповідач-2 був попереджений про солідарну відповідальність з Відповідачем-1, яку вони несуть в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. Згідно п. 2.1. договору поруки у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. В п. 2.2. договору поруки зазначено, що якщо боржник не в змозі вчасно здійснити черговий платіж у відповідності з кредитним договором боржник письмово повідомляє про це поручителя та кредитора не пізніше ніж за три дні до моменту настання строку платежу. Відповідно до п. 2.4 договору поруки якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредиту, боржник зобовязується повідомляти поручителя про прострочення платежу. Згідно п. 2.5 договору поруки поручитель зобовязується протягом пяти календарних днів з моменту отримання повідомлення боржника згідно з п. 2.4. даного договору виплатити несплачену боржником суму кредиту. Згідно п. 3.1 договору поруки поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п. 3.1.1. договору поруки поручитель дає згоду на зміну розміру процентної ставки за основним зобовязанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення та укладення окремої угоди. Дана умова договору є результатом домовленості кредитора і поручителя, а отже, поручитель розуміє покладену на нього відповідальність та дає згоду на зміну основного зобовязання та строків виконання за зобовязаннями боржника. Пунктом 3.2 договору поруки передбачено, що солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не предявить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. Як було встановлено п.4.2, п.5.2 договору поруки, укладених між КС «Імперіал ЛТД», [PERSON] та [PERSON] порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2. цього договору, не предявить вимоги до поручителя. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 324нп від 21.06.2013 останнє повернення суми кредиту та погашення процентів позичальником [PERSON] було здійснено 15.05.2015. Кредитні кошти були надані [PERSON] строком на 12 місяці, останній строк повернення 21.06.2014. З даним позовом КС «Імперіал ЛТД» звернувся до суду 30.08.2017, тобто у межах передбаченого договорами поруки трирічного строку, а тому строк звернення до суду з даним позовом не пропущений. Вказана практика викладена у правовій позиції Верховного Суду України у постанові № 6-18цс16 від 03 лютого 2016 року, згідно якої, коли договором передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у звязку з порушенням [PERSON] умов кредитних договорів, [PERSON] як фінансовий поручитель відповідно до умов договору поруки, зазначеного вище, маює відповідати за зобовязаннями боржника за кредитними договорами 324нп від 21.06.2013. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як ці вимоги законні та обгрунтовані. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь держави за окремою майновою вимогою (за кожним договором окремо). На підставі викладеного,

Outcome: approved