Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача із позовом, в якому просить суд зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Миколаївській області виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи про обтяження:номер запису про обтяження: 1388085 (спеціальний розділ), підстава виникнення обтяженні постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.06.2013 року, виконавче провадження № 24329898;номер запису про обтяження: 6583187 (спеціальний розділ), підстава виникнення обтяженні постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2014 року, виконавче провадження №44259208. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 07.08.2008 року між ТОВ «Автомир-Черкаси» і ПАТ «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір № 010/05-02/061-08. 07.08.2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Автомир-Черкаси» перед ПАТ «[PERSON] Аваль», між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» був укладений договір поруки № 010/05-02/061-08 оп1. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ТОВ «Автоми-Черкаси», [PERSON], [PERSON] на користь ЧОД ВАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 459\~879,89 доларів США, що згідно курсу НБУ становить в гривневому еквіваленті 3\~540\~155,39 грн. та судові витрати 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на ітз справи, а всього 3\~541\~885,39 грн. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.06.2012 року у господарській справі № 14/1661/7148/2012 ТОВ «Автомир-Черкаси» ліквідовано як особу-банкрута. [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 07.09.2015р., державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Автомир-Черкаси» припинено 12.06.2012 року. На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2010 року у цивільній справі № 2-665-2010 за заявою стягувача були відкриті виконавчі провадження: 1) 20.01.2011 р. Корабельним ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження № 24329898. 20.06.2013 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Номер запису про обтяження 1388085 (спеціальний розділ).10.02.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про прийняття до виконання вищезазначеного виконавчого провадження.13.02.2014 року державним виконавцем Відповідача винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 2)04.08.2014 року Відповідачем повторно відкрито виконавче провадження № 44259208. В межах якого державним виконавцем 04.08.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Номер запису про обтяження 6583187 (спеціальний розділ). 29.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 3)02.02.2015 року Відповідачем втретє відкрито виконавче провадження №46293961. 15.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».15.08.2016 року між Позивачем, з однієї сторони та Т/особою, з другої сторони укладений договір про розірвання договору поруки № 010/05-02/061-08 оп1 від 07.08.2008 року. Умови вказаного договору сторонами виконані в повному обсязі. Зобовязання Позивача перед ПАТ «[PERSON] Аваль», які виникли відповідно до договору поруки № 010/05-02/061-08 оп1 від 07.08.2008 року виконані в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 50 вказаного закону, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про захист його права, в зв`язку з тим, що на його майно накладено арешти, що перешкоджає йому у здійсненні свого права. Суд вважає,оскільки постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ухвалена в рамках виконавчого провадження не скасовані, що перешкоджає позивачу реалізації права власності, тобто вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved