Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на транспортний засіб, так як відповідач порушив право позивача реєстрацію ТЗ у встановленому законом порядку. Просив суд визнати за ним право власності на мотоцикл, моделі ИЖ-49, 1956 р.в. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 19.05.2006р., [PERSON] , придбав мотоцикл чорного кольору, моделі - ИЖ-49, 1956 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , що підтверджується довідкою - рахунком № 325220 від 19.05.2006, за формою згідно з додатком 1 до правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (в ред. від 18.10.2006), видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна автомобільна компанія» на моє ім`я (копія додається). Також встановлено, що на протязі 10 денного терміну після придбання мотоциклу позивач не постановив його на облік в органах ДАІ, оскільки останній перебував у розібраному стані та потребував проведення капітального ремонту. Крім того, деталі, а також грошові кошти для їх придбання були відсутні, що об`єктивно унеможливило на той час здійснення огляду даного транспортного засобу відповідно до вимог, передбачених п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 7 вересня 1998 р. N 1388 (в ред. від 18.10.2006). Із змісту позову вбачається, що на даний час мотоцикл є технічно-справним та на підставі чого він звернувся до Територіального сервісного центру № 5341 Регіонального сервісного центру у Полтавській області Міністерства внутрішніх справ України з проханням здійснити державну реєстрацію придбаного 19 травня 2006 року мотоцикла. Однак, згідно листа листом № 4101 від 13 вересня 2018 року Територіальний сервісний центр № 5341 повідомив, що реєстрація мотоцикла чорного кольору, моделі - ИЖ-49, 1956 року випуску, із двигуном № [NUMBER] та кузовом № [NUMBER] суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки такий документ як «довідка - рахунок» не передбачено у п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 7 вересня 1998 р. N 1388 як документ, що посвідчує право власності, а отже, надана «довідка-рахунок» не є підставою для здійснення операцій з транспортним засобом. Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», скасовано використання довідки - рахунку при купівлі - продажу та оформлення транспортних засобів. Тобто, з 18 листопада 2015 року довідка - рахунок не являється документом, який підтверджує право власності на транспортний засіб. За таких підстав, суд вважає встановленим факт того, що позивач у позасудовому порядку позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на придбаний ним транспортний засіб у встановленому порядку на час придбання такого ТЗ, і що є перешкодою для власника вільно розпоряджатись свої рухомим майном. Згідно положень, ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що на момент придбання позивачем мотоцикла, 19.05.2006, чинним був Наказ Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами» N 228 від 31.07.2002, який встановлював, що суб`єкт господарювання для продажу транспортних засобів повинен мати довідки-рахунки, а підприємство-виробник - акти приймання-передачі транспортних засобів, які є підставою для реєстрації транспортних засобів в органах ДА1 (п. 1.6). При цьому, дія зазначеного нормативно - правового акту поширювалася на всіх суб`єктів господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю транспортними засобами і номерними агрегатами і зареєстровані в установленому порядку (п. 1.2). Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 7 вересня 1998 р. N 1388 зазначено, що одним із документів, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності на ТЗ - мотоцикл є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а тому підлягає задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved