Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок [ADDRESS] . З будинкової книги вбачається, що за вказаною адресою значиться зареєстрованим але не проживає відповідач по справі - [PERSON] , що також підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету. Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, але значиться зареєстрованим він змушений нести за нього комунальні витрати, що ставить його в скрутне матеріальне положення та порушує його права як власника вільно розпоряджатися власним майном. У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.04.2019року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача відзив до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.1999року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Глодюк О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-1033, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в Херсонському БТІ, 21.10.1999 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №268. Відповідно до довідки виданої головою квартального комітету №10 від 13.03.2019 року та домової книги вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим власник - [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] , який з листопада 2008 року за вказаною адересою не проживає, речі в будинку відсутні. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved