Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що у відповідності до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2010 року задоволено позовну заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до [PERSON], [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-36/1812-31 від 11.02.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог Банку на загальну суму 582947,11 грн. Станом на теперішній час на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 30099984 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2434/2010, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 02.08.2010 р. щодо звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки. Відповідно до довідки з КП «ВРЕЖО № 9», стало відомо про те, що в іпотечній квартирі станом на 03.07.2012 року зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO],; [PERSON], [INFO] Дана квартира, що належить [PERSON], перебуває в якості забезпечення виконання боржником [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором № 014/17-36/1812-31 від 11.02.2008 року відповідно до договору іпотеки від 11.02.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 567. В свою чергу, відповідно до умов іпотечного договору від 11.02.2008 року, що укладений між Банком та Іпотекодавцем, зокрема п. 5.1: и). Іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження Предмета іпотеки не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні особи, а також відсутні малолітні та неповнолітні діти, що мають право користування Предметом іпотеки. П. 5.3 іпотечного договору регламентується обов'язок вчинення будь - яких юридичних дій щодо предмету іпотеки тільки з письмової згоди Іпотекодержателя. Слід зазначити, що Банком не надавалася письмова або будь - яка інша згода на реєстрацію Іпотекодавцем у предметі іпотеки малолітніх та неповнолітніх осіб. Таким чином, враховуючи те, що в іпотечній квартирі станом на теперішній час без згоди Банка наявні зареєстровані особи, окрім Іпотекодавця, останнім порушені умови іпотечного договору. 03.08.2012 року за вих. № С 08-114-1/11-2014 Банком на адресу Іпотекодавця було направлено рекомендованим листом вимогу щодо виселення та зняття з реєстрації осіб, що зареєстровані та мешкають в іпотечній квартирі. Але, станом на теперішній час вимогу не виконано, тому, Банк вимушений звернутися з питанням про виселення та зняття з реєстраційного обліку осіб, що проживають та зареєстровані в іпотечній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просить розглядати справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представники третіх осіб звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх присутності. Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання відповідачі не з'явилися, за їх зареєстрованим місцем проживання направлялися судові повістки, які вони не отримали. Але слід зазначити, що представник відповідача [PERSON] неодноразово знайомилась з матеріалами справи, але і після ознайомлення відповідач чи його представник в судові засідання не з'являлись. Тому суд вважає, що відповідачів повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2010 задоволено позовну заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до [PERSON], [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-36/1812-31 від 11.02.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог Банку на загальну суму 582947,11 грн.. На примусовому виконанні у Ленінському ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 30099984 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2434/2010, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 02.08.2010 р. щодо звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки. Відповідно до довідки з КП «ВРЕЖО № 9», стало відомо про те, що в іпотечній квартирі станом на 03.07.2012 року зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO],; [PERSON], [INFO] Дана квартира, що належить [PERSON], перебуває в якості забезпечення виконання боржником [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором № 014/17-36/1812-31 від 11.02.2008 року відповідно до договору іпотеки від 11.02.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 567. В свою чергу, відповідно до умов іпотечного договору від 11.02.2008 року, що укладений між Банком та Іпотекодавцем, зокрема п. 5.1: и). Іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження Предмета іпотеки не зареєстровані та не проживають малолітні та неповнолітні особи, а також відсутні малолітні та неповнолітні діти, що мають право користування Предметом іпотеки. П. 5.3 іпотечного договору регламентується обов'язок вчинення будь - яких юридичних дій щодо предмету іпотеки тільки з письмової згоди Іпотекодержателя. Слід зазначити, що Банком не надавалася письмова або будь - яка інша згода на реєстрацію Іпотекодавцем у предметі іпотеки малолітніх та неповнолітніх осіб. 03.08.2012 року за вих. № С 08-114-1/11-2014 Банком на адресу Іпотекодавця було направлено рекомендованим листом вимогу щодо виселення та зняття з реєстрації осіб, що зареєстровані та мешкають в іпотечній квартирі. Відповідно до норм п. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно зі ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст.109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України, статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення його мешканців. Оскільки Інструкцією з організації примусового виконання рішень, зокрема 4.5.9. передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону, то ті обставини, що в іпотечній квартирі наявна зареєстрована малолітня дитина перешкоджають виконанню рішення суду щодо звернення стягнення на іпотечне майно в межах процедури виконавчого провадження.

Outcome: approved