Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди завданої у результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди.\~\~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] . Даний факт підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі №3/755/4125/18 від 11.06.2018 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] . Позивач просить стягнути з відповідача невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 37 396, 73 гривень, пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 9 205, 75 гривень, 3% річних за прострочення виплати 2029, 00 гривень та інфляційне збільшення боргу в сумі 3784, 15 гривень. Позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно постанови Дніпровського районного суду від 11 червня 2018 року у справі №3/755/4125/18, водій [PERSON] 04 травня 2018 року о 12 год. 35 хв.,\~ керуючи автомобілем марки Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] по вулиці Є. Сверстюка, у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos [NUMBER] , який у свою чергу відкинуло в транспортний засіб «ЗАЗ Lanos» номерний знак [NUMBER] , який рухався на зустрічній смузі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності, у виді штрафу в розмірі 340 гривень. 17.11.2017 року між ПАТ СК «Галицька» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/1805608, предметом якого є страхування цивільної відповідальності водія автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] . За цим Договором (Поліс ЦВ) ПАТ СК «Галицька» взято на себе зобов`язання з відшкодування шкоди, в разі настання події, яка є страховим випадком, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано за договором (полісом). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже питання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не підлягає доведенню в цій справі. В матеріалах справи наявна копія повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 07.05.2018 року, а також копія заяви про страхове відшкодування від 26.06.2018 року, у відповідності до якої позивач просить страховика перерахувати страхове відшкодування, а також повідомлення про страховий випадок від 04 травня2018 року. Таким чином страховик належним чином повідомлений про страховий випадок. Станом на даний час позивачу не виплачено страхове відшкодування, а саме не виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 37 396, 73 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно п. 36.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийнятими рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. В ч. 1 ст. 612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до п. 36.5. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивачем надано розрахунок пені за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 9 205, 75 гривень, 3% річних за прострочення виплати 2029, 00 гривень та інфляційне збільшення боргу в сумі 3784, 15 гривень. Відповідач не подав до суду будь-якого розрахунку на спростування розрахунку позивача. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже ризик щодо невиконання відповідачем обов?язку про надання суду доказів та спростування доводів та розрахунків позивача процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. Також згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840.80 гривень. Зазначений судовий збір для спорів даної категорії визначено не у процентному відношенні, а розмірі, що встановлений законом, а тому підлягає компенсації відповідачем повністю. Відповідно до ст. 13 ЦПК України надання суду доказів та інформації належить до обов?язку відповідної заінтересованої сторони. Тому в резолютивній частині судового рішення зазначенню підлягає інформація стосовно відповідача, яка безпосередньо надана\~ позивачем. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved