Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.07.2010 року уклав з відповідачкою кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 40 000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вказує, що відповідачка у порушення умов кредитного договору зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16.01.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 54 947,27 грн., з яких: 37 411,54 гривень - заборгованість за кредитом, 13 854,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 588,47 - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 592,73 - штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідачки, шляхом задоволення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив задоволити позов повність з підстав викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 22.07.2010 року було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 40 000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.5) разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою (а.с.8-31) складає між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні вищезазначеного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідачка, на відміну від позивача, який виконав взяті на себе зобов'язання, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором належно не виконала, у зв'язку з чим станом на 16.01.2015 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 54 947,27 грн., з яких: 37 411,54 гривень - заборгованість за кредитом, 13 854,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 588,47 - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 592,73 - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевикладене та виходячи з наявного у матеріалах справи розрахунку про стан заборгованості (а.с.4), загальна сума заборгованості відповідачки станом на 16.01.2015 року перед позивачем складає всього на суму 54 947,27 грн., з яких: 37 411,54 гривень - заборгованість за кредитом, 13 854,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 588,47 - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 592,73 - штраф (процентна складова). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в ході судового розгляду, обґрунтовані належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати всього в розмірі 969,47 гривень, з яких: 549,47 грн. судового збору (а.с.37), та 420 грн., сплачених позивачем за оголошення про виклик відповідача (а.с.75). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 610-612, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved