Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та відповідачем-1 [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №298/МК40/КА/2007-980, згідно якого відповідачу-1 було надано кредитні кошти у розмірі 182 823,00 гривень з розрахунку 19 % річних. 25 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем-2 [PERSON] був укладений договір поруки №298/МК40/КА/2007-980. На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, і тому станом на 22.02.2013 року за кредитним договором №298/МК40/КА/2007-980 наявна заборгованість в сумі 595 221,74 гривень, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2013 року позов задоволений частково. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.03.2014 р. заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10. 2014 р. касаційну скаргу позивача задоволено частково, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 26.03.2014 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, в судовому засідання заявив клопотання про зменшення суми штрафу до 180 000 грн., оскільки розмір штрафу значно перевищує розмір збитків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила. Заяву про розгляд справи без її відсутності не надала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та відповідачем-1 [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір №298/МК40/КА/2007-980, згідно якого відповідачу-1 було надано кредитні кошти у розмірі 182 823,00 гривень з розрахунку 19 % річних, з кінцевим терміном погашення 24 грудня 2012 року (а.с. 11-15). Відповідно до договору поруки від 20 серпня 2010 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та відповідачем-2 [PERSON], остання поручалася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих зобов'язань, що витікають з кредитного договору №298/МК40/КА/2007-980 від 25 грудня 2007 року (а.с. 24-25). 04 квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] надсилалися досудові вимоги про виконання зобов'язання позичальника (а.с. 26-27). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.02.2013 року за кредитним договором №298/МК40/КА/2007-980 від 25 грудня 2007 року наявна заборгованість в сумі 595 221,74 гривень в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 181 172,61 гривень; сума заборгованості за відсотками - 96 937,48 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 30 868,65 гривень; штраф за порушення умов договору - 277 250,28 гривень. (а.с. 8-10). Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути засновано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Відповідно до заяви відповідача [PERSON], останній просить суд зменшити суму штрафу до 180 000 грн., оскільки розмір штрафу значно перевищує розмір збитків/а.с.152/. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] його обов'язків відповідно до наданого йому кредиту, а також те, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим наявна заборгованість та позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (пені) в розмірі 277 250,28 гривень зменшити до 180 000,00 гривень, оскільки розмір штраф значно перевищує розмір збитків. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial