overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Розглянувши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 19.08.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері. Також встановлено, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~2. \~Мінімальний \~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, \~\~ніж \~\~30 \~відсотків \~прожиткового \~мінімуму \~для \~дитини відповідного \~віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти \~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України\~ підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Розглянувши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 27.02.2016р. перебувають у зареєстрованому, який на час звернення до суду не розірвано. Від вказаного шлюбу народились спільна дитина, [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері - [PERSON]. Як встановлено, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 08.08.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні матері - [PERSON] , але відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, яка перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій уточнений позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав. Розглянувши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 29.10.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері - [PERSON] Як встановлено, відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного у розмірі - 1600.00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що після померлої матері відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача Заворсклянської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи до суду надійшла заяви про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON], згідно Свідоцтва про смерть зареєстрованого у Заворсклянській сільській раді Полтавського району Полтавської області 12.05.2000 року, серія [NUMBER] За життя, 28.10.1998 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, - заповідала [PERSON], своєму сину. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В установлений законом строк спадкоємиць за заповітом - [PERSON] подав до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлої [INFO]., [PERSON], на підставі якої 26.06.2000 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотконтори не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу, в обґрунтування вимог зазначив, що 21.04.2012 р. у м. Полтаві, по вул. Сакко, [PERSON], керуючи транспортним засобом «ГАЗ - 33021», д/н [NUMBER], що належить [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 03.12.2005 р., не впевнився в безпеці свого маневру при виїзді на проїжджу частину з автостоянки та допустив зіткнення з автомобілем «Шкода - Фабія», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 14.05.2012р. постановою Полтавського районного суду Полтавської області по справі №3-6197/2009 - [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Полісом № АА/7962323 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON], на момент ДТП була застрахована в СК «ОСТРА». Постраждала особа, а саме, [PERSON], звернувся до суду з позовними вимогами до СК «ОСТРА» про стягнення своїх збитків. СК «ОСТРА» за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави по справі №553/2584/13~ц від 14.08.2013 р. було відшкодовано на користь [PERSON] суму збитку у розмірі 2 724, 24 грн. (з урахуванням судового збору 70, 0 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №1197 від 24.09.2013 р. Сплативши страхове відшкодування на користь [PERSON], СК «ОСТРА» понесла фактичні затрати по даній ДТП в сумі 2 724, 24 грн. В зв'язку з тим, що страхувальником [PERSON], несвоєчасно було повідомлено СК «ОСТРА», про настання ДТП, а було повідомлено лише 27.04.2012 р., з порушенням вимог закону, СК «ОСТРА>,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Розглянувши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 21.09.2007року Позивач і Відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Полтавського районного суду по справі № 545/47/20, встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що укладений та зареєстрований 21 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ, за актовим записом № 1651 - розірвано. Дане рішення набрало законної сили. Як встановлено, відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 січня 2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове нерухоме майно, що складається з: земельної ділянки площею 0,57 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Михайлики Калашниківської сільської ради Полтавського району та області, земельної ділянки площею 4,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Калашниківської сільської ради Полтавського району та області, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СГ ТОВ ім.. Калашникова в с.Калашники Полтавського району та області в розмірі 23271 грн., садибний житловий будинок, що знаходиться в с.Михайлики Полтавського району та області, вул. Комсомольська, 8. У звязку з тим, що позивачу не було відомо про необхідність звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, він пропустив встановлений законом 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщину. Просив визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Сторони та їхні представники у судове засідання не зявилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 04 січня 2004 року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 10). Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року встановлено юридичний факт постійного проживання [PERSON] [INFO], разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини на 04 січня 2004 року в с.Михайлики Полтавського району та області, вул. Комсомольська,8 (а.с.28). Відповідно із повідомленням Полтавської районної державної нотаріальної контори № 02-14/439 від 06.02.2015 року спадкова справа на майно померлої 04.01.2004 року [PERSON] не відкривалась (а.с.29). Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що встановлений законом 6-місячний строк позивач пропустив з поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після його смерті залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, площею 4,8200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району. Посилаючись на те, що він з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки йому не був відомий факт належності його батьку вищезазначеної земельної ділянки, просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року . Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини не явки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.10), після його смерті залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, площею 4,8200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району (а.с.11). Відповідно з повідомленням Приватного підприємства «Альфа-Капітал» № 25/03-2 від 25.03.2015 року за [PERSON], померлим [INFO] року, згідно державного акту серії [NUMBER], виданого Полтавською районною Державною адміністрацією від 04.03.2004 року рахується земельна частка(пай) площею 4,8200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району (а.с. 14). У зв'язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки йому не був відомий факт належності його батьку вищезазначеної земельної ділянки, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved