Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9885/82/70989 відповідно до умов якого останньому були надані кошти в розмірі 6800 доларів США строком до 01.03.2017 року за умови сплати відсотків за користування коштами в розмірі 13,75 % річних. Відповідно до п. 5.1 даного кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення заборгованості по кредиту та відсотків щомісячними платежами до 15 числа. За порушення строків повернення заборгованості, відсотків за користування кредитом та комісії [PERSON] зобовязався сплачувати пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань по договору на підставі рішення Лебединського районного суду від 22 квітня 2010 року з нього була стягнута заборгованість визначена станом на 18 березня 2010 року в розмірі 6805,43 доларів США, що відповідало еквіваленту в гривні 54280, 11 грн. Рішення суду було повністю виконано в примусовому порядку. Оскільки вказаним рішенням суду кредитний договір не було розірвано, тому відсотки за користування кредитом продовжували нараховуватися, а також нараховувалась пеня за несплату відсотків. Станом на 27 січня 2015 року заборгованість [PERSON] складає 7071,78 доларів США, що еквівалентно 112438 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за відсотками в розмірі 674,66 доларів США, що еквівалентно 10726 грн. 82 коп. та пені в розмірі 6397,12 доларів США, що еквівалентно 101711 грн. 59 коп. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та витрати, повязані з розглядом справи в суді. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач позовні вимоги ПАТ [PERSON] [PERSON] визнав частково, а саме, в частині вимог про стягнення суми відсотків за користування кредитом по курсу на день укладення кредитного договору, а інші вимоги банку не визнав. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ [PERSON] [PERSON] є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 526, 527, 530, 546, 549, 551, 610, 625, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 1 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9885/82/70989 відповідно до умов якого останньому були надані кошти в розмірі 6800 доларів США строком до 01.03.2017 року за умови сплати відсотків за користування коштами в розмірі 13,75 % річних (а.с. 9-10). Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 квітня 2010 року з [PERSON], як позичальника та [PERSON], як поручителя була стягнута в солідарному порядку заборгованість по вищезазначеному кредитному договору в розмірі 54280 грн. 11 коп. (а.с.13). В рахунок погашення вказаної заборгованості було описано, арештовано та реалізовано предмет іпотеки, який належав відповідачу, а саме, двокімнатну квартиру № 49, яка розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Сумська, 100, що вбачається з протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 40). Згідно розпорядження № 31693182/342-12/1 від 25.06.2012 року державного виконавця відділу ДВС Лебединського районного управління юстиції [PERSON], на погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору були спрямовані кошти в розмірі 52636 грн. 36 коп. (а.с. 41). З розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за виконавчим провадженням № 342-12/1 про стягнення коштів з [PERSON], складеного державним виконавцем відділу ДВС Лебединського районного управління юстиції [PERSON], вбачається, що погашення заборгованості по кредитному договору було здійснено на 97 %. Із загальної суми заборгованості в розмірі 54280 грн. 11 коп., було погашено 52636 грн. 36 коп. (а.с. 75). З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 014/9885/82/70989 від 1 березня 2007 року (а.с. 5-8), наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача станом на 27.01.2015 року становить 7071,78 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 112438 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за відсотками в розмірі 674,66 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 10726 грн. 82 коп. та пені в розмірі 6397,12 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 101711 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 та ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 610 - 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON], порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, яку судовим рішенням було з нього стягнуто. При виконанні вказаного рішення суду з відповідача було стягнуто 97 % заборгованості. На залишок заборгованості ПАТ [PERSON] [PERSON] нараховувалась пеня. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що вимоги ПАТ [PERSON] [PERSON] є обґрунтованими. Разом з тим, суд враховує і те, що сума нарахованої пені перевищує суму залишку боргу майже в 10 разів, що вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/9885/82/70989 від 1 березня 2007 року (а.с. 5-8). Крім того, під час судового розгляду було встановлено, що відповідач офіційно не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, на його утриманні перебуває малолітня дитина, у звязку з погашенням заборгованості по кредитному договору він позбавився власного житла. Відповідно до вимог ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Позивачем не було надано доказів в обґрунтування негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання [PERSON] Тому суд вважає за доцільне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором до 2000 доларів США, що еквівалентно 31800 грн., так як вказана сума значно перевищує розмір збитків завданих не виконанням відповідачем умов кредитного договору і відсутністю негативних наслідків для ПАТ [PERSON] [PERSON] через прострочення виконання зобов'язання [PERSON] Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати повязані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial