Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 15.01.2015 року в сумі 40.000 грн. та судові витрати по справі в сумі 487,20 грн.. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики між фізичними особами, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 40.000 гривень з умовою їх повернення до 30 листопада 2015 року. Цей Договір позики укладено у письмовій формі та містить розписку відповідача [PERSON] про одержання запозичених грошових коштів в повному обсязі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, але по закінченню зазначеного в договорі строку відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положення ст. 610 ЦК України вказують, що порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування матеріальної шкоди. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 15.01.2015 року в сумі 40.000 грн. та судові витрати по справі в сумі 487,20 грн..

Outcome: approved