Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача із наданням в подальшому уточненої позовної заяви про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.09.2007 року, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 04.07.2007 року за №13/73, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 614 кв.м. по вул.Потьомкінська,210. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Співввласникмаи земельної ділянки є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 2009 року, [PERSON], яка є матірю позивача, померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/10 частини житлового будинку та земельної ділянки в м.Миколаєві, вул..Потьомкінська,210. 19 жовтня 2009 року позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд, що розташований в м.Миколаєві, вул..Потьомкінська,210. Постановою нотаріальної контори від 19 квітня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на частку земельної ділянки за №210 по вул.Потьомкінська в м.Миколаєві, оскільки неможливо встановити, яка саме частка в спільній сумісній власності на земельну ділянку належить [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті панової А.О., яка померла 20.02.2009 року, про що свідчить матеріали спадкової справи. Відповідно до ч.2,3 ст.357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання ( виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗУ України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення частки у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ним права спадкування за законом. Що стосується позовних вимог про визнання права власності, то вказані вимоги є зайвими та не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial