Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

позивач звернувся до суду 02 листопада 2015 року з позовом, який уточнював, вказавши, що відповідачі [PERSON], [PERSON] 08.07.2014 року отримали від нього у борг грошові кошти в сумі 30000 гривень терміном на півроку, зобовязавши виплачувати йому за користування коштами 5% від зайнятої суми, про що надали відповідну розписку. При цьому в момент передачі коштів вони домовились вважати сумою позики доларовий еквівалент 30000 гривням при курсі НБУ на день позики і поверненням боргу вважати виплату йому гривневого еквіваленту такої ж суми доларів при діючому курсі на день повернення боргу. Однак відповідачі сплатили йому лише відсотки за користування його грішми за неповних 2,5 місяці і після цього більше відсотків не сплачували, борг не повертали. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2015 року було стягнуто з відповідачів на його користь 30000 гривень. Вказане рішення було оскаржене, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2015р. скасоване та ухвалене нове рішення. Стягнуто солідарно з відповідачів на його користь суму боргу у розмірі 58588,42 грн. та проценти за договором позики у сумі 7500 грн., а всього 66088,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по відсоткам за 10 місяців прострочення виплати боргу в сумі 27454,24 грн., 3% річних від прострочення суми у розмірі 1676,98 грн., компенсацію інфляційних втрат за 10 місяців в сумі 1358,48 грн., судові витрати в сумі 487 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з них боргу в розмірі 30000,00 грн., визнає що не змогли з дружиною віддати гроші, пояснив, що захворіла дружина і до сих пір вона лікується з пенсії відраховують по 20% , просить розстрочку та зобовязується виплатити суму грошей за рішенням суду. Відповідач [PERSON] в суд не зявилась, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2014 року взяли у [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 30000 гривень сроком на 6 місяців під 5 % місячних, які зобовязувались повернути позивачу у вказаних строк або достроково (а.с. 12 копія розписки), однак гроші в обумовлений строк не повернули. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2015 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON]П 30000 гривень (8,9- копія рішення). Вказане рішення було оскаржено, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2015р. скасовано та ухвалене нове рішення. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача борг в сумі 58588,42 грн., проценти за договором позики у сумі 7500 грн., всього 66088,42 грн.( а.с. 8-9,10-11 копії рішень). Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В зв'язку з тим, що відповідачі добровільно не повертають борг, позивач просить стягнути з них солідарно заборгованість по відсоткам за 10 місяців прострочення виплати боргу у розмірі 27454,24 грн., 3% річних від прострочення суми у розмірі 1676,98 грн., компенсацію інфляційних втрат за 10 місяців у розмірі 1358,48 грн., судові витрати в сумі 487 грн. Згідно роз'яснення п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки після видачі судового рішення та достроковою вимогою про погашення заборгованості відповідачем зобов'язання не виконано, то позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання, а боржник несе обов»язок відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу. Тому з відповідачів в солідарному порядку підлягають задоволенню вимоги щодо втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу (58588,42 гривень х 102,2 х 100.4х 0.99 х 0.992 х 102,3 х 0.987 х 102 х 100.7 х 100. 9 (індекси інфляції щомісячно з травня 2015 року по січень 2016 року включно) : 100 = 61781,27 гривень. 61781,27 58588,42 = 3192,85 гривень. Підлягають стягненню відсотки за договором позики за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 10.04.2015 року по 10.02.2016 року (30000 гривень х 0,05 % х 10 місяців = 15000 гривень). Вимога позивача про стягнення 3% річних задоволенню не підлягає, так як статтею 625 ЦК України передбачено, що стягується 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. А договором між сторонами встановлений розмір річних у 5%, який і підлягає стягненню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] поніс і документально підтвердив витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень (а.с. 1,2). Згідно п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014№10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційнодо розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Тому з відповідачів підлягає стягненню пропорційно з кожного судовий збір у розмірі 243,60 гривень на користь позивача, та недоплаченого позивачем на момент подачі уточнюючої позовної заяви судового збору у розмірі 31,90 гривень на користь держави. \~

Outcome: partial