Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.02.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNG0GI0000004780, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 555000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.02.2028 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та відповідачкою [PERSON] 26.02.2008 року було укладено договір іпотеки №DNG0GI0000004780, відповідно до якого остання передала в іпотеку квартиру №19 загальною площею 56,80 кв.м, житловою площею 34,20 кв.м, що знаходиться за адресою: вул.Мостова,2 в м.Дніпропетровську, та належить відповідачці на праві власності. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує, в звязку з чим, станом на 04.02.2015 року має заборгованість в сумі 108684,02 доларів США, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 1176040 грн. 22 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 644513 грн. 53 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 213310 грн. 22 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 67145 грн. 25 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 144158 грн. 37 коп., штрафу в сумі 106912 грн. 75 коп. На підставі цього, позивач просив суд звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеку з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; а також виселити відповідачку та інших осіб із зазначеної квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо наявності заборгованості за кредитним договором та просила вирішити питання на розсуд суду. Третя особа та її представник в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNG0GI0000004780, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 555000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.02.2028 року. 17.02.2012 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно умов якої сторонами було погоджено, зокрема, інший розмір процентної ставки за користування кредитом та розмір щомісячного платежу. В забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та відповідачкою [PERSON] 26.02.2008 року було укладено договір іпотеки №DNG0GI0000004780, відповідно до якого остання передала в іпотеку квартиру №19 загальною площею 56,80 кв.м, житловою площею 34,20 кв.м, що знаходиться за адресою: вул.Мостова,2 в м.Дніпропетровську, та належить [PERSON] на праві власності. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує, в звязку з чим, згідно наданого до позову розрахунку, станом на 04.02.2015 року має заборгованість в сумі 108684,02 доларів США, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 1176040 грн. 22 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 644513 грн. 53 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 213310 грн. 22 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 67145 грн. 25 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 144158 грн. 37 коп., штрафу в сумі 106912 грн. 75 коп. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст.6,627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі і на підставі рішення суду. Нормою ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Враховуючи вищезазначене, а також з огляду на положення ст.38 Закону України «Про іпотеку» та умови п.1.3 та розділу 4 договору іпотеки, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню та слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру №19, загальною площею 56,80 кв.м, житловою площею 34,20 кв.м, що розташована за адресою: вул.Мостова, буд.2 в м.Дніпропетровську, яка належить на праві власності [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNG0GI0000004780 від 26.02.2008 року в розмірі 1176040 грн. 22 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 644513 грн. 53 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 213310 грн. 22 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 67145 грн. 25 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 144158 грн. 37 коп., штрафу в сумі 106912 грн. 75 коп., шляхом продажу предмету іпотеку Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною, узгодженою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» всіх передбачених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до п.37 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст.40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст.33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (ч.2 ст.39 Закон України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що відповідачка та інші особи, які зареєстровані і проживають у [INFO], відмовились на обґрунтовану та законну вимогу іпотекодержателя звільнити таке житлове приміщення або будуть перешкоджати реалізації предмета іпотеки, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виселення. В звязку з цим, в задоволенні позовних вимог банку в цій частині слід відмовити, як заявлених передчасно. Відповідно до ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial