Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку у визначений законодавством строк позивач, як спадкоємець за законом прийняв 12 серпня 2013 року. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Проте, позивачу приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], так як після смерті останньої була проведена державна реєстрація права власності на спадкове майно, а саме було укладено 14 серпня 2013 року договір купівлі-продажу між померлою [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Зазначив, що 14 серпня 2013 року, тобто після своєї смерті, [PERSON], не могла укладати договір купівлі продажу. У зв'язку із тим, що [PERSON] померла [INFO], то договір купівлі- продажу квартири, вчинений від її імені і після її смерті є недійсним. Вважає, що спірна квартира, що входить до складу спадщини належить позивачу, як спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Однак він, як власник спірної квартири, яка належить йому з [INFO], з часу відкриття спадщини, не може отримати документи, що посвідчують його право вланості, та не може користуватись своєю власністю. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу кваритири [ADDRESS], укладений 14 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на кваритиру [ADDRESS]. Витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлась належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч.1-3,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності №192 (серія САЕ №723547), виданого 20.07.2012 року відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві Державної адміністрації, належала на праві приватної власності [PERSON] ( а.с.37). Відповідно до актового запису про смерть №12012 від 17.07.2014 року та до витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00012530839 від 21.07.2013 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 112, 113). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина (а.с. 8). 12.08.2013 року позивач, як спадкоємець за законом звернувся з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу №11/2013, та відмовлено [PERSON] у оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS], так як державна реєстрація права власності на зазначену квартиру проведена після смерті спадкодавця (а.с. 19). 14.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32, 33). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2013 року власником зазначеної квартири відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №1133, 14.08.2013 року значиться [PERSON] (а.с. 38). Оскільки [PERSON] померла [INFO], а договір купівлі-продажу квартири було укладено 14 серпня 2013 року, тобто після смерті, остання не могла укладати вказаний договір, тому такий договір слід визнати недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємцем за законом, згідно ст.. 1262 ЦК України, після смерті [PERSON]. За змістом ст.. 215 ЦК України та роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно ст.. 387 ЦК України висланий має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 388 ЦК України передбачає, в разі, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або собою, якій він передав майно у володіння, було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до Подільського районного управління ГУ МВС України в . Києві з заявою про те що [INFO] невстановлена особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS], незаконно привласнила документи на вказану квартиру та особисті документи, які належали [PERSON] На підставі заяви [PERSON] було відкрито кримінальне провадження №12013110070005679 від 26.07.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України ( а.с.11). Крім того, було відкрито кримінальне провадження № 42014100070000171, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 12.08.2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 90 КК України ( а.с.142). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 203, 215, 216, 387,388,392,658,1268 ЦК України,

Outcome: approved