Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов`янської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та позивач за право представництва, оскільки його батько, який є другим сином [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] . На похороні бабусі, [PERSON] повідомив йому, що позивач не має права на спадщину після смерті бабусі, оскільки третя особа є єдиним спадкоємцем та проживав зі спадкодавцем і остання все своє майно залишила йому. Позивач погодився з рішення, яке прийняла за життя його покійна бабуся та був впевнений, що остання залишила заповіт, у зв`язку з чим не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 10 грудня 2019 року позивачу зателефонував [PERSON] і повідомив, що він має прийти до нотаріуса та подати заяву про відмову від спадщини, що залишилась після смерті бабусі. 13 грудня 2019 року позивач прибув до нотаріуса, де дізнався що він також є спадкоємцем, жодних розпоряджень на випадок своєї смерті його бабуся не залишила. Також нотаріус повідомила, що він мав у строк до 07 грудня 2019 року подати заяву про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем і йому належить частка в спадковій квартирі. 16 грудня 2019 року позивач подав заяву про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 511/02-31, оскільки ним пропущено строк на прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Зазначає, що пропустив шестимісячний строк для подання заяви внаслідок того, що його було введено в оману щодо наявності заповіту, з`ясовувати це питання він не став, оскільки не міг навіть уявити, що його рідний батько буде намагатись позбавити його спадщини. Він прийняв останню волю покійної бабусі і не став би оспорювати її рішення. Також позивач не мав достатньо вільного часу, що з`ясовувати обставини наявності або відсутності заповіту, оскільки він доглядає за іншою своєю бабусею, яка постійно потребує у його присутності, не може самостійно пересуватись. Вважає, що обставини, які посприяли пропуску ним строку, не залежали від його волі. Просить суд, визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви приватному нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] та складається з 1/2 частки 2/3 часток квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що він був впевнений в тому, що його бабця склала заповіт, в якому усе належне їй майно заповіла на користь відповідача. Останній повідомив йому про це на похоронах померлої спадкодавиці. Через півроку після смерті бабці, в грудні 2019 року йому зателефонував відповідач, який повідомив про необхідність відвідування нотаріуса, не пояснивши про причини. Прибувши до нотаріальної контори, нотаріус повідомив, що він також є спадкоємцем, проте ним пропущено строк на прийняття спадщини. Також виявилось, що бабця за життя не склала заповіт. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що у позивача була можливість звернутись до нотаріуса за отримання спадщини. Відповідач проживав сумісно зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частина якої належить йому, а 2/3 частини належали спадкодавцю. На похоронах позивач запитував про наявність заповіту, складеного бабцею, на що відповідач повідомив про його відсутність, а також сказав, що не має наміру звертатись до нотаріальної контори, оскільки сумісно проживав зі спадкодавцем. В ході наведеної розмови, він також повідомив позивачу, що останній не має права на частку у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] . Згодом, відповідач звернувся в установлений законом строк до нотаріуса, якому повідомив про родичів, які можуть мати право на спадщину, в тому числі і про племінника. Після цього, він зателефонував [PERSON] та запропонував навідатись до нотаріальної контори, після чого останній намагався уникнути явки до нотаріуса. У судовому засіданні представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити позивача у задоволенні заявлених ним позовних вимог. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що влітку 2019 року він проходив повз кафе у Будинку побуту м. Слов`янська, де побачив позивача, який повідомив, що померла його бабця та наразі в кафе відбуваються поминки, запропонувавши долучитись до них. На поминках були ще люди, яких свідок не знав. Потім [PERSON] відійшов поспілкуватись з якимось чоловіком, а повернувшись за стіл, повідомив своїй матері про те, що прав на спадщину він не має. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та зобов`язано повідомити Слов`янський міськрайонний суд щодо відкриття спадкової справи після її смерті, факту звернення будь-кого із заявою про прийняття спадщини або відмови від неї та щодо залишення померлою заповіту. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Слов`янської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 14 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, позивач [PERSON] народився [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області та його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 20 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батько позивача [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00025052668 від 24 грудня 2019 року, батько позивача [PERSON] народився [INFO] у сел. Благодатне Ольгинського району Сталінської області, та його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 24 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] за право представлення. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України закріплено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У 16 грудні 2019 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивача звернувся до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області із заявою про прийняття спадщини. Проте, своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2019 року, приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частку спадкового майна, яке складається з двох третіх часток квартири, що розташована у [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини та вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд виходить з наступного. Позивач помилково був впевнений у наявності заповіту, який склала спадкодавиця [PERSON] на користь відповідача, а також про відсутність у нього права на спадщину за право представлення. Такого оманливого висновку [PERSON] дійшов, спираючись на інформацію наданою відповідачем [PERSON] під час особистого спілкування. Внаслідок наведених обставин, зважаючи на довірчі відносини із відповідачем, позивач в подальшому не цікавився наявністю або відсутністю в нього права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги [PERSON] . Про своє право позивач дізнався зі спливом законодавчо встановленого строку на прийняття спадщини. До такого висновку суд приходить, виходячи із сукупності фактів та обставин, встановлених із показань позивача, свідка та частково відповідача, а також досліджених у судовому засіданні доказів. Крім того, обставина необізнаності [PERSON] у своєму праві на спадкування після смерті [PERSON] безпосередньо підтверджується виявленим позивачем бажанням на отримання частки у спадщині, що виразилось у поданні до нотаріуса відповідної заяви. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що не визначення [PERSON] додаткового строку на прийняття спадщини, суттєво вплине на його інтереси, як спадкоємця, а також порушить його законне право власності на частку у спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] . Отже, доводи позовної заяви [PERSON] в частині поважності пропуску строку на прийняття спадщини, визнаються судом прийнятними, оскільки судом встановлено реальну не спроможність позивача здійснювати необхідні дії у встановлені законодавством строки. Однак, заявлений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці, є значним та необґрунтованим, у зв`язку з чим суд вважає за належне визначити позивачу додатковий строк для прийняття меншою тривалістю, достатньою для звернення до нотаріальної контори, здійснення усіх необхідних дій для прийняття спадщини та оформлення на неї прав. Згідно з п. 24\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку позивачу можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вище наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial