Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №8/2005/840-К/192-А від 14.09.2005 року в сумі 161767,11 дол. США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 вересня 2013 року (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 1 293 004, 51 грн. понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.10.2005 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 47 500,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік. Повернення суми отриманого кредиту у повному обсязі не пізніше 13 жовтня 2010 року. Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Станом на 11.09.2013 року заборгованість позичальника перед банком складає 161 767,11 дол. США., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 вересня 2013 року (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 1 293 004,51 грн. а саме: заборгованість за сумою кредиту - 22 246,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 177 815,40 грн.; заборгованість за відсотками - 10 889,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 87 040,73 грн.; пеня - 123 881,10 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 990 181,63 грн.; штрафи - 4 750,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 37 966,75 грн. Укладений договір № 8/2005/840-К/192-А є змішаним договором, тому його положеннями передбачена порука - [PERSON] (поручитель), яка поручилася за належне виконання гр. [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічім не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання вищевказаних зобов'язань повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Претензії про сплату заборгованості були направлені на адресу відповідачів, але заборгованість за Кредитним договором перед банком сплачено не було. У зв'язку з чим позивач і змушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулися, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14 вересня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та [PERSON] (позичальник), [PERSON] (поручитель) був укладений трьохсторонній договір № 8/2005/840-К/192-А, згідно п. 1.1 якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 45000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2 договору, ціль кредиту - на придбання транспортного засобу марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУІЗЕР» 2003 року випуску, згідно з довідкою рахунком № КІВ286441 від 13.10.2005 року. Відповідно до п. 1.3.1 договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 11 % річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п. 1.4 договору, банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 13 жовтня 2010 року. Відповідно до п. 2.1 договору, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій. Позичальник укладає Банком договір застави автотранспортного засобу марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУІЗЕР» 2003 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Банк набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із цього договору, при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій частині, вони не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій частині) (п. 2.1 договору). Поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по цьому договору не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від банку (п. 2.2 договору). Згідно п. 2.7 поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (п. 2.7 договору). Відповідно до п. 2.8 договору, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Відповідно до п. 3.1 договору, поручитель безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Згідно п. 5.2 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем загальна сума заборгованості по вказаному кредитному договору перед установою банку станом на 11.09.2013 року позичальника перед банком складає 161 767,11 дол. США., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 вересня 2013 року (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 1 293 004,51 грн. а саме: - заборгованість за сумою кредиту - 22 246,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 177 815,40 грн.; - заборгованість за відсотками - 10 889,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 87040,73 грн.; - пеня - 123 881,10 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 990 181,63 грн.; - штрафи - 4750,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 37 966,75 грн. Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» було перейменоване на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Ані основний боржник, ані поручитель взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем договорами не виконали, у зв'язку з чим банк і звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідачів коштів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до частин 1 і 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між сторонами було укладено кредитний договір № 8/2005/840-К/192-А від 14.09.2005 року, виконання зобов'язань по якому забезпечувалося поручителем, умови договорів належним чином не виконалися з боку відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 8/2005/840-К/192-А від 14.09.2005 року (згідно ст. 11 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог) в повному обсязі в розмірі 161 767,11 дол. США., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 вересня 2013 року (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 1 293 004,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved