Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2002 року, від шлюбу вони мають дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні, відповідач забрала свої речі і проживає за іншою адресою, на даний час матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини її заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, але просив суд стягнути аліменти у вказаному вище розмірі починаючи з 01.01.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач позов визнала. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2002 року, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дітей. З матеріалів справи також вбачається, що позивач разом з дітьми зареєстрований та проживає [INFO], що стверджується довідкою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 від 23.11.2015 року. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною за віком та станом здоров»я, на користь інших осіб аліментів не сплачує, працює і має постійне джерело прибутків. Доказів для спростування цих висновків суду не надано. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч.ч.2,3 цієї статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання 2-х дітей 1/3 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, але позивач просить суд стягнути аліменти з 01.01.2016 року. На підставі ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн.20 коп. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved