Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з фінансового поручителя [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на корить АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код ЄДРПОУ 14305909) прострочену заборгованість по тілу кредиту у сумі - 25 936 доларів США 73 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 701 683 грн. 79 коп. ( Сімсот одна тисяча шістсот вісімдесят три грн. 79 коп.), стягнути з громадянина У країни [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на корить АТ «Райффайзен Банк Аваль» (Код ЄДРПОУ 14305909) витрати по сплаті судового збору у сумі - 10 525 грн. 26 кой. (Десять тисяч п'ятсот двадцять п'ять грн. 26 коп.). Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 02 жовтня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» назва якого змінена на АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та громадянином України [PERSON] (Надалі по тексту «Боржник», «Позичальник») було укладено Кредитний договір № 014/9408/74/77579, згідно умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 189 500 доларів США 00 центів строком до 02.10.2028 року, а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,50 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором (Копія Кредитного договору додається). 24 березня 2009 року між Позичальником та Банком було укладено Додаткову угоду № 96-05/13/526 (Надалі по тексту «Додаткова угода № 96-05/13/526»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони досягли згоди тимчасово на період, починаючи з 24.03.2009 року по 24.03.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу до розміру процентів (встановити кредитні канікули). Проте, всупереч вимогам п. 7.1. Кредитного договору, Позичальник не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання, а саме: не здійснював щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами погашення кредиту згідно з Графіком погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2017 року за ним виникла заборгованість у сумі: 2 511 764 доларів США 63 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 67 952 456 грн. 44 коп., яка складається з: - Заборгованості за кредитом: 208 435 доларів США 65 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 5 638 949 грн. 71 коп. - Заборгованості за відсотками: 218 396 доларів США 72 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає: 5 908 433 грн. 23 коп. - Заборгованості по пені: 2 084 932 доларів США 26 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 67 952 456 грн. 44 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 24 грудня 2009 року між Банком та громадянином України [PERSON] було укладено Договір поруки № 96-05/13/909 (Надалі по тексту «Договір поруки»), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язання Боржника - [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору №014/9408/74/77579 від 02.10.2008 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.95). Відповідач та третя особа повторно в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи та письмових заперечень щодо вимог позову від нього не надходило. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобов'язання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 2 511 764 доларів США 63 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 67 952 456 грн. 44 коп. На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 10525 грн. 26 коп. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved