Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П., про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON], якому на праві приватної власності належав житловий будинок по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті дідуся були його діти: батько позивача - [PERSON], який постійно мешкав з дідусем з 2009 року та її тітка - [PERSON], яка є відповідачем у справі, та яка у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого вона у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину зазначеного домоволодіння їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що відповідач оформила спадщину після смерті [PERSON] повністю тільки на себе. Тому позивач вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач, яка за її заявою також була допитана як свідок, позов підтримала та, посилаючись на ті ж підстави, просила його задовольнити. Пояснивши, що з 2009 року її батько [PERSON] постійно мешкав з дідусем та бабусею в буд. [ADDRESS] Після смерті бабусі, її батько здійснював догляд за дідусем, а [PERSON] - сестра її батька, після смерті бабусі майже не приїжджала до дідуся. В будинку по [ADDRESS] у її батька зберігалися його носильні речі, в яких він ходив та обігрівач, інших речей у батька в будинку не було. Коли бабуся була жива - її батько мешкав в сараї, а після смерті бабусі став жити разом з дідусем - в літній кухні. Стосунки між її батьком та дідусем були хороші, дідусь ніколи на сина не скаржився. І дідуся і бабусю вони ховали разом. Від чого помер дідусь не знає, а батько згорів. Вона особисто після смерті бабусі приїжджала до батька та дідуся один раз в півтора тижня допомагати їм, батько не завжди був з дідусем, мабуть знаходився на заробітках. Поштар завжди віддавала дідову пенсію у присутності сусідів або її матері - [PERSON] Коли поштар приносила пенсію, то сусіди дзвонили її матері і наступного дня вона приходила, щоб дідусь в її присутності отримав пенсію. Половину пенсії мати залишала дідусеві, а за іншу половину - купувала їжу дідусеві з батьком та готувала їм. Оплачувала комунальні платежі. За цей час будь-яких відключен6ь або підключень до електропостачання не було. Після смерті дідуся - батько залишився мешкати в цьому ж будинку, вони також допомагали батьку. Вона знала, що батько не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй також було відомо, що її батько не був зареєстрований у своїх батьків. Вона не ходила з батьком до нотаріуса, щоб подати заяву про прийняття спадщини після смерті дідуся. Представник позивача повністю підтримала позовні вимоги позивача та, посилаючись на ті ж підстави просила його задовольнити. Також пояснила, що відповідачу відомо, що [PERSON] мешкав разом з померлим [PERSON] до дня його смерті. Це також вбачається з її звернень до міліції, в яких посилаючись на те, що [PERSON] мешкає з батьками - викрадає з їхнього будинку речі. Позивач [PERSON] брала довідку в сільраді з ким мешкав до дня смерті [PERSON], в якій зазначено, що разом з ним мешкав [PERSON] Позивач разом зі своєю матір'ю [PERSON] відвідували дідуся з батьком, допомагали їм. В якій кімнаті мешкав [PERSON] їй невідомо. Поштар, що приносила пенсію [PERSON] віддавала її матері позивача, тому як остання на ці кошти придбавала їжу для [PERSON] та [PERSON] Дійсно [PERSON] був далеко на подарунком для своєї доньки, однак це не є підставою, що лишати її спадку. Вважає, що довідка сільради, матеріали перевірок заяв [PERSON] та пояснення свідків повністю підтверджують, що [PERSON] до дня смерті мешкав разом з [PERSON], а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Вимоги ст.ст. 10-11, 57-61 ЦПК України зрозумілі, вважає, що довідка сільради, надана позивачем, є повною і достовірною. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі та посилаючись на те, що її брат не мешкав з батькам, як і не мешкав після смерті матері з батьком - [PERSON], вів аморальний образ життя, часто приходив до батьків та ночував у сараї, викрадав речі з будинку, в будинку по [ADDRESS] навіть не мав будь-яких особистих речей. [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі часто перебував у батьків. Зазначила, що позивач навіть на поховання дідуся не приходила, а не то, щоб домотати йому по хатнім справам. Вона живе в м.Дніпродзержинську разом з сім'єю, а мати позивача - дружина брата, яка давно вже з ним не мешкала, живе в цьому ж селі Орлівщина, де мешкали її а. В свій час батько побудував будинок для брата та його сімї, а коли брат розбігся з [PERSON] - вони продали цей будинок, а гроші поділили. [PERSON] .І. після цих подій сидів в тюрмі, а коли вийшов - мешкав де доведеться. Батьки не пускали його жити до себе, через те, що він вів аморальний спосіб життя, грабував їх. Позивач не їздила до [PERSON] і не помагала. Вона приїжджала з м.Дніпродзержинськ, та допомагала своєму батькові після смерті матері. Вона пропонувала батькові забрати його до себе додому, однак він бажав жити в своєму будинку. [PERSON] і після смерті батька інколи ночував в батьківському будинку і навіть помер в ньому від отруєння угарним газом. [PERSON] було відомо, що спадщину після батьків вона оформлює на себе, він своїх прав на спадщину не заявляв. Нотаріусу, який оформлював спадщину головою сільради було надано відомості, щ [PERSON] до дня смерті мешкав сам по [ADDRESS]. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі та, посилаючись на те, що [PERSON] не мешкав по [ADDRESS] Новомосковського району Дніпропетровської області; довідка сільради, надана позивачем, про те, що [PERSON] до дня смерті мешкав по [ADDRESS] з [PERSON] не відповідає дійсності та суперечить довідці, виданої цією ж сільрадою раніше, проте, що [PERSON] до дня смерті мешкав сам за тією ж адресою; з матеріалів перевірок заяв [PERSON] вбачається, що працівниками міліції встановлено, що [PERSON] не мешкає в будинку [ADDRESS]; усі свідки підтвердили, що в будинку [PERSON] не було речей [PERSON], а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача не має. Просила відмовити в задоволенні позову. За клопотанням сторін також були допитані свідки: - [PERSON], яка показала, що вона є матір'ю позивача, мешкає в с.Орліщина Новомоскогвського району Дніпропетровської області. [PERSON] - її свекр, а [PERSON] - чоловік. З чоловіком вони не жили разом років 20, однак шлюб не розірвали. Коли була жива її свекруха вона не спілкувалася з чоловіком та його батьками, а після смерті свекрухи її викликала [PERSON] і вони разом поховали її за гроші, що залишили батьки. Після цього вона стала допомагати свекру з чоловіком, враховуючи, що тільки свекр отримував пенсію - вона її брала, купувала [PERSON] та [PERSON] їжу, готувала їм, прибирала. Також [PERSON] та [PERSON] провідували її сини - [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] не приїздила. Відповідач приїздила не часто. Коли свекруха була жива - вона разом з [PERSON] жили в літній кухні, а [PERSON] в конюшні. Коли помер [PERSON] - його ховали усі; а [PERSON] - ховали її діти та [PERSON] Холи була жива мати її чоловіка - вона не пускала його жити в дім, [PERSON] не мав в будинку батьків особистих речей. А враховуючи, що жив він в конюшні, то в холодну пору [PERSON] забирав до себе в смт Черкаське - син [PERSON]. - [PERSON], який показав, що він з 2006 року працював дільничним інспектором, зараз старшим інспектором Новомосковського відділення поліції, і мешканців с.Орлівщина знає з цього часу. В будинку по [ADDRESS] в цьому селі мешкали [PERSON] з дружиною. Коли з місць позбавлення волі вийшов [PERSON], він прийшов до своїх батьків, які не пускали його до своєї хати жити і він жив у них в сараї. Батьки [PERSON] скаржилися на поведінку сина, який неодноразово їх обкрадав, а також підіймав руку. Після смерті батьків - [PERSON] став мешкати в літній кухні по [ADDRESS] [PERSON] також мешкає в с.Орлівщина. Після смерті матері [PERSON] став мешкати у батька [PERSON], який не міг йому в цьому завадити, про що говорив йому, однак намагався на нього не скаржитися. Будь-яких особистих речей в будинку по [ADDRESS] [PERSON] не мав, тому як з особистих речей у нього були лише носильні речі, які були на ньому. - [PERSON], який показав, що відповідач є його дружиною з 1993 року, а тому [PERSON] та [PERSON] він знає з цього часу. Він з сім'єю мешкає в м.Дніпродзержинськ. Разом з дружиною часто приїздили до її батьків, провідували їх, допомагали. [PERSON] після виходу з місць позбавлення волі, мешкав по всій Орлівщині, його батьки не бажали, щоб він мешкав з ними. В будинку [ADDRESS] навіть не було ніяких його речей. Сусіди батьків дружини не раз дзвонили їм, тому як [PERSON] приходив до батьків, бив їх та забирав гроші. Коли померла мати дружити, то [PERSON], скаржився на те, що [PERSON] забирає в нього пенсію і не завжди говорив про те, що він його бив. [PERSON] не мешкав ні з батьками, а ні з батьком. Він ночував у друзів, десь вештався. [PERSON] помер в серпні 2014 року, про смерть тестя повідомив сусід. В цей час тесть був сам вдома. - [PERSON], яка показала, що вона з 2012 року по 2016 рік - 4 роки і 7 місяців працювала листоношею в с.Орлівщина Новомосковського району дніпропетровської області. По [ADDRESS] жили [PERSON] з дружиною, яким вона приносила щомісячно пенсію. Разом з ними також мешкав їх син. Як звали дружину та сина [PERSON] - вона не пам'ятає. Вони усі втрьох жили в літній кухні, яка складалася з однієї кімнати, де знаходилася і кухні і стояли дві невеликі ліжка. Пенсію отримувала завжди дружина [PERSON] Після смерті дружини [PERSON] вона познайомилася з [PERSON] - дружина сина [PERSON] - [PERSON]. У зв'язку з тим, що [PERSON] погано бачив, вона повинна була віддавати йому пенсію в присутності інших осіб - інших родичів, або сусідів. Тому кожного разу, як вона приносила пенсію, вона викликала [PERSON], щоб в її присутності віддавати йому пенсію. Разом з [PERSON] жив [PERSON], однак вона не мала права віддавати йому пенсію, тому як він сильно випивав і ще за життя дружина [PERSON] не раз скаржилася, що син забирає в них гроші. [PERSON] не просив викликати невістку для отримання пенсії. Вона віддавала пенсію [PERSON], а та половину залишала [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 78 років, про що 03 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 50 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровській області. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] - дочка померлого. З довідки № 531 від 25 березня 2015 року, виданої виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] мешкав в [ADDRESS] по день смерті - [INFO] - один. 17 серпня 2015 року на ім'я [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка складається з житлового будинку [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON] у віці 55 років, про що 03 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 19 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського МРУЮ у Дніпропетровській області. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] - дочка померлого; з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] звернулася - [PERSON] - дружина померлого. З довідки № 1934 від 02 жовтня 2015 року, виданої виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] мешкав в [ADDRESS] без реєстрації по день смерті - [INFO] - один. 23 жовтня 2015 року постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З постанови про закриття кримінального провадження від 17 травня 2013 року вбачається, що 04 квітня 2013 року до Новомосковського МВ ГУМВС надійшла заява [PERSON] про те, що [PERSON], що мешкає по [ADDRESS] Новомосквського району Дніпропетровської області спричиняє тілесні ушкодження своїм батькам. В ході досудового розслідування батьки [PERSON] СМЕ не проходили, а тому кримінальне провадження було закрите. З висновку за результатами розгляду звернення [PERSON] від 27 травня 2013 року вбачається, що 24 травня2013 року до чергової частини Новомосковського МВ ГУМВС надійшла заява від [PERSON] про те, що її брат [PERSON] за місцем мешкання в [ADDRESS], постійно вчиняє сварки після чого ображає матір [PERSON] нецензурною лайкою. В ході проведення перевірки та виїзду на місце встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою не мешкає, за фактом образ на адресу матері Новомосковським МВ відносно [PERSON] 23 травня 2013 року був складений адміністративний протокол. З висновку за результатами звернення [PERSON] від 22 жовтня 2015 року, вбачається, що 15 жовтня 2015 року до чергової частини Новомосковського МВ ГУМВС надійшла заява [PERSON], яка просить притягнути до відповідальності її тітку [PERSON], яка забрала без її відому документи на будинок по [ADDRESS]. В ході перевірки встановлено, що в с.Орлівщина по [ADDRESS] мешкав батько заявника [PERSON], який помер весною 2015 року, після чого [PERSON], яка є рідною сестрою батька заявника забрала документ на вищевказаний будинок та увійшла в спадщину. На підтвердження факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлого [INFO] на час відкриття спадщини позивачем надані: - довідка за № 2557 від 16 листопада 2015 року, видана виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з якої вбачається що [PERSON] мешкав в с.Орлівщина по [ADDRESS], помер [INFO], являвся власником будинку за адресою: с.Орлівщина, [ADDRESS]; - довідка за № 2558 від 16 листопада 2015 року, видана виконкомом Орлівщинськох сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з якої вбачається що [PERSON] був зареєстрований і мешкав за адресою: с.Орлівщина, [ADDRESS] по день своєї смерті 31.08.2014 року. На момент смерті [PERSON] мешкав разом з сином [PERSON], який за даною адресою мешкав без реєстрації; - акт від 16 листопада 2015 року складений комісією у складі депутата сільради та мешканців будинків [ADDRESS] про те, що за адресою: [ADDRESS] без реєстрації разом з батьками [PERSON] та [PERSON] з 2009 року мешкав [PERSON], доглядав за батьками та приймав участь у їх похованні; - довідка від 05 травня 2015 року, складена комісією у складі депутата сільради та мешканців будинків [ADDRESS] про те, що покійний [PERSON] дійсно піклувався про свого батька [PERSON] після смерті дружини [PERSON]. За статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З чотирьох досліджених в судовому засіданні довідок, виданих виконкомом Орлівщинської сільської ради вбачається різний зміст щодо проживання [PERSON] без реєстрації по [ADDRESS] на час смерті [PERSON], так і проживання [PERSON] по день його смерті [INFO] за цією адресою одного. Що стосується акту від 16 листопада 2015 року та довідки від 05 травня 2015 року складених комісіями, в яку увійшов депутат та мешканці села, то ці документи не є належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути взяті до уваги. Показання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також самого позивача, допитаних в судовому засіданні не доводять проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому як різняться, як з показаннями самого позивача та її представника так і між собою. Стороні позивача роз'яснювалися вимоги с. 10 ЦПК України, будь-яких інших доказів позивачем надано не було. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] померлого [INFO] зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Що стосується вимог позивача щодо визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], о слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст.ст. 1296, 1301 ЦК України, на які позивач посилається - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено що особа, якій видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], не мала права на спадкування на весь будинок, то в цій частині позову також належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed