Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він у 1996 році придбав автомобіль «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) [NUMBER] . У січні 2017 року до нього звернувся відповідач з проханням оформити довготривалу оренду автомобіля «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] . Вони домовилися, що [PERSON] сплачуватиме позивачу щомісячну плату за оренду автомобіля сумі 2000,00 грн. Відповідач наполіг на оформленні «генеральної» довіреності, мотивуючи тим, що автомобіль йому потрібен для перевезення іноземних туристів в заповіднику «Асканія Нова», щоб не виникало питань у патрульної служби під час використання транспортного засобу. 08.07.2017 позивач видав довіреність на [PERSON] . Протягом двох років він регулярно сплачував грошові кошти. У 2019 році відповідач затримував оплату, у зв`язку з чим, позивач у жовтні звернувся до відповідача з вимогою повернути автомобіль. 15.01.2020 він скасував довіреність на ім`я [PERSON] . З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №1243 позивач дізнався, що автомобіль «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , за ним не зареєстрований та його знято з обліку для реалізації 09.02.2017 та 12.04.2017 перереєстровано на іншого власника. Відповідач про продаж автомобіля йому не повідомляв, гроші від продажу не передавав, чим порушив його право на власність. За таких обставин, позивач просив суд: стягнути з відповідача кошти, отримані від реалізації автомобіля «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 202763,93 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки [PERSON] заперечує факт продажу ним автомобіля «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] . Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що згідно з довіреністю від 08.02.2017, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Колесниковою Н.Л., зареєстрованої в реєстрі за №143 (а.с. 42) [PERSON] уповноважив [PERSON] продати, ремонтувати, обслуговувати, проходити технічне обслуговування/огляд, знімати з обліку і ставити на облік у територіальному сервісному центрі (або іншому відповідному уповноваженому реєстраційному органі), за ціну та на умовах на розсуд представника, належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Криворізьким ВРЕР УДАІ МВС України в Дніпропетровській області, транспортний засіб «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) [NUMBER] . За цією довіреністю представнику було надано право керувати вищевказаним транспортним засобом, продавати та отримувати від його імені заяви (в тому числі подавати заяву про кількість здійснених ним продажів транспортних засобів у звітному податковому році та подати заяву про те, що вищевказаний транспортний засіб належить йому на підставі особистої приватної власності, оскільки отриманий ним в дар), довідки, інші документи, у тому числі отримати дублікат свідоцтва про реєстрацію ТЗ, отримати тимчасовий реєстраційний талон, при необхідності, отримати Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в разі потреби отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, розписуватися за нього, проходити технічний огляд, сплачувати необхідні податки та збори, представляти його інтереси з приводу обслуговування та ремонту транспортного засобу, проводити заміну кольору, заміну та переобладнання агрегатів та вузлів транспортного засобу, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, отримати поліс обов`язкового страхування, у випадках спричинення транспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортних пригод чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час управління транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки та ін. Довіреність видана з правом передоручення, з правом виїзду за кордон України, строком на три роки. За домовленістю між сторонами за користування автомобілем позивача, відповідач мав сплачувати останньому 2000,00 грн щомісячно, проте, як підтверджують матеріали справи та встановлено судом в судовому засіданні, [PERSON] здійснював оплату періодично, із затримкою та не в повному обсязі, а з 01.08.2020 будь-яка оплата взагалі припинилася. Згідно з листа територіального сервісного центру МВС №1243 Регіонального сервісного центру в ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 14.11.2020 за №31/4-1243-Л-156 (а.с. 6) транспортний засіб «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за позивачем 20.11.2010, знято з обліку для реалізації 09.02.2017 та 12.04.2017 перереєстровано на іншого власника. Згідно з листа начальника територіального сервісного центру МВС №1243 Регіонального сервісного центру в ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 23.06.2021 №31/4-1243-34аз, [PERSON] у період з 2017 по 2021 роки зняття з реєстраційного обліку транспортного засобу марки «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , що належав [PERSON] , не здійснювалося. Як вбачається з довіреності від 09.02.2017 (а.с. 67) [PERSON] уповноважив [PERSON] продати, ремонтувати, обслуговувати, проходити технічне обслуговування/огляд, знімати з обліку і ставити на облік у територіальному сервісному центрі (або іншому відповідному уповноваженому реєстраційному органі), за ціну та на умовах на розсуд представника, належний власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Криворізьким ВРЕР УДАІ МВС України в Дніпропетровській області, транспортний засіб «Chevrolet Suburban 5,7і», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова (VIN) [NUMBER] , зареєстрований в тому ж ВРЕР УДАЇ тоді ж. Отже, судом встановлено, що на підставі цієї довіреності від 09.02.2017 [PERSON] 09.02.2017 зняв з обліку зазначений автомобіль з метою подальшої його реалізації та 12.04.2017 даний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника. Відповідно до висновку судового експерта експертного автотоварознавчого дослідження №252/20 (а.с. 37-41) середня ринкова вартість спірного автомобіля станом на 02.12.2020 складає 202763,93 грн. Також судом встановлено, що про передоручення повноважень [PERSON] відповідач не повідомляв позивача та кошти, отримані від продажу автомобіля не надавав, у зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Так, загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України, з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою від 07.09.1998 документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Форми бланків довідок-рахунків, актів приймання-передачі транспортних засобів підприємств - виробників таких засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, наведено в додатках 1 і 6. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загально-цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Частиною першою статті 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення (частина перша статті 1004 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 240 ЦК України представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач не проінформував позивача про передачу своїх повноважень іншій особі та відповідно, про подальший продаж транспортного засобу, а навпаки, декілька років давав зрозуміти, що він користується автомобілем, та, як вони і домовлялися, періодично сплачував позивачу кошти за оренду транспортного засобу. Посилання представника відповідача на те, що така інформація була надана позивачу в усній формі, не знайшла свого підтвердження належними та допустими доказами, у зв`язку з чим, суд сприймає їх як намагання ухилитися від відповідальності за порушення прав позивача. Крім того, невиконання вищевказаного обов`язку поклало на відповідача відповідальність передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, а саме: грошові кошти за реалізацію [PERSON] автомобіля позивача. Зважаючи на те, що [PERSON] обов`язку згідно зі своїми повноваженнями не виконав, слід задовольнити позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів від продажу автомобіля у розмірі 202763,93 грн. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 7 березня 2018 року у справі №536/378/15-ц. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3126,77 гривень.

Outcome: approved