Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 02.01.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH40KP50000370, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1093 гривні 30 копійок на строк з 02.01.2006 року по 02.01.2007 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 104,14 грн. для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати, згідно Умов. При порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим розмір його простроченої заборгованості за кредитом станом на 01.10.2015 року складає 1093,30 грн. Оскільки отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу не повернуті, враховуючи, що кредитний договір не розірваний та не припинений, позивач вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, за період з 01.10.2010 року по 01.10.2015 року в сумі 3990 гривень 54 копійки (1093,30 грн. х 0,2% х 1825 днів прострочення). На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитним договором № DNH40KP50000370 від 02.01.2006 року, за період з 01.10.2010 року по 01.10.2015 року в розмірі 3990 гривень 54 копійки та судовий збір в розмірі 1218 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 02.01.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4KP50000370, який складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифів банку. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 1093,30 гривень на строк 24 місяці по 02.01.2007 року, зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів, обумовлених в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Сторони також домовились, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 104,14 грн. для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати. Згідно п.4.2 Умов, при порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6% розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суму щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Відповідно до п.5.5 Умов, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] порушив умови договору, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року по 01.10.2015 року в нього виникла заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, яка становить 3990 гривень 54 копійки (1093,30 грн. х 0,2% х 1825 днів прострочення). Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання, передбачені кредитним договором та добровільно не сплатив заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, за період з 01.10.2010 року по 01.10.2015 року, в розмірі 3990 гривень 54 копійки, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України, з [PERSON] також слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved