overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 13 травня 2015 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON],[INFO],який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 500гривень щомісячно,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, надала заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 07 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON].(а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач по справі,що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Дитина постійно мешкають з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Викладене підтверджується матеріалами справи. У відповідності\~\~до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Погоджуючись з вимогами позивачки про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що в даному випадку істотною\~\~обставиною для призначення аліментів в твердій грошовій сумі є те,\~\~що відповідач не працює. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач\~\~є працездатним, інших дітей не має;\~\~позивачка ж не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому її доходу не вистачає на належне забезпечення матеріальне становище сина, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 500 грн., вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання та економічного стану в Україні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14.12.2015 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2001 року, який зареєстровано Домаською сільською радою с. Домаха Лозівського району Харківської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Однак, зазначив,що має намір звернутися до суду з позовом про розподіл майна подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2001року, який зареєстровано Домаською сільською радою с.Домаха Лозівського району Харківської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 142402 від 04 грудня 2001 року (а.с. 4). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втрачена довіра і взаєморозуміння. Як зазначив позивач у своєму позові, що на даний час [PERSON] проживає окремо з іншою сім»єю. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Що стосується розподілу майна подружжя, то відповідач зазначив,що має намір звернутися до суду з даним позовом. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 487,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду 14 листопада 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 11 квітня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2014 року в звязку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, протилежністю поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення сімейного господарства. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу за його переконанням неможливе та суперечить його інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с.2). Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, про що зроблено актовий запис № 149 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14 травня 2014 року з даним позовом , посилаючись, на те що між ним та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію № 2021777 від 11.05. 2011 року , яким позивач надав відповідачу розстрочку в погашені заборгованості за послуги теплопостачання , яка склалася станом на 23.04.2014 року у сумі - 3059,13 грн., пеню в сумі - 202,35 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно п. 1 договору про реструктуризацію позивач надав відповідачеві розстрочку в погашені заборгованості за послуги теплопостачання , яка склалася станом на 01.12.2006 рік у сумі - 4338, 09 грн. на період з 01.06.2011 року по 31.05.2016 рік . Згідно п. 2 договору про реструктуризацію , обов'язковою умовою надання розстрочки в погашенні заборгованості за послуги теплопостачання є своєчасна сплата поточних платежів за теплову енергію . Відповідно до умов договору про реструктуризацію відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві : суму реструктуризованої заборгованості в сумі 72,30 грн., поточні платежі за послуги теплопостачання . За несвоєчасне внесення платежів , встановлених договором про реструктуризацію станом на 23.04.2014 рік склалась заборгованість в сумі - 3059,13 грн., пеня в сумі -202,35 грн. , яку просить стягнути та розірвати договір про реструктуризацію № 2021777 від 11.05. 2011 року . Просить стягнути вказану суму заборгованості. Представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач до суду не прибув, про час та розгляд справи був повідомлений належним чином, суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного . Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір про реструктуризацію № 2021777 від 11.05. 2011 року, згідно розрахунку заборгованості сума боргу станом на 23.04.2014 рік складає 3059,13 грн., пеню в сумі - 202,35 грн.. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання , то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до ст. 611 ЦК України внаслідок порушення зобов'язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема розірвання договору ; сплата неустойки. За таких обставин заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 526, 530, 611 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.04.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією посилаючись на те, що відповідно до договору № 001-16096-160112 від 16.01.2012 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 4334 грн. 80 коп. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві прохав слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 001-16096-160112 від 16.01.2012 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість. Так, грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідача станом на 03.01.2014 року складають 4334 грн. 80 коп., які складаються з наступного : - заборгованість по простроченому тілу кредиту: 1409,72 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованість за комісіями: 1382,75 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.12.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 137907,75 грн., посилаючись на те, що відповідач згідно з договором №014/0920/82/0076893 від 24.01.2013 року отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії від публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», на суму 31223,54 грн., строком користування по 24.01.2019 року із сплатою 35,3% річних. У звязку із невиконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач вимагає виконання боргових зобовязань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені цим договором. У судове засідання представник позивача не зявився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач згідно з договором №014/0920/82/0076893 від 24.01.2013 року отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії від публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», на суму 31223,54 грн., строком користування по 24.01.2019 року із сплатою 35,3% річних. Свої зобовязання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконав. Так, на день подачі позову до суду сума заборгованості за кредитом складала 39660,25 грн. у тому числі: -заборгованість за кредитом -27671,70грн. -заборгованість по сплаті відсотків -5604,01грн. -пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків 6384,54 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду 15 липня 2014 року та просив постановити рішення яким стягнути з відповідачки суму боргу згідно розписок у сумі 7500 дол. США, інфляційні збитки у розмірі 6492 грн. та 3% річних в сумі 6316 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] заподіяну невиконанням зобовязань щодо повернення боргу моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 10 000 грн. та витрати повязані зі зверненням до суду . Позивач подав заяву, в якій просить в звязку зі скрутним матеріальним становищем надати йому відстрочку по сплаті судового збору. Суд , розглянувши вказану заяву та додані до неї докази, враховуючи майновий стан позивача, вважає за можливе надати позивачу відстрочку щодо сплати судового збору до вирішення в суді спору по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду 15 червня 2015 року з позовом, вказавши, що відповідач є його батьком. Він є студентом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» денної форми навчання гірничого факультету. Мати в добровільному порядку в міру можливості допомагає йому коштами на утримання. В звязку з навчанням він потребує матеріальної підтримки свого батька, тому просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, до закінчення ним навчання. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає (а.с.19). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.20). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6 копії свідоцтв про народження [PERSON], про шлюб [PERSON]М.). Позивач [PERSON] є студентом 2-го курсу гірничого факультету денної форми навчання за державним замовленням Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», термін навчання за ОКР бакалавр 4 роки (а.с. 22 копія довідки). Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст. 199 СК України). Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги свого батька на навчання, тому з урахуванням обставин справи, оскільки позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, судом розмір аліментів визначається в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду до закінчення позивачем навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду 15 червня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 27 квітня 1984 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Сімейно-шлюбні відносини припинені між ними з грудня 2015 року, відповідачка переїхала мешкати до родичів на територію Російської Федерації, де перебуває по теперішній час та не бажає повертатися до нього. Причиною розірвання шлюбу є втрата між ними взаєморозуміння, різниця поглядів на взаємовідносини у сімї, на роль чоловіка та жінки у сімї. Шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 1984 року у Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 250 (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлена про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, заперечення проти позову не надала, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved