Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування постанови від 19.02.2015 р. про накладення арешту на майно [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є опікуном малолітньої [PERSON] та зобов`язаний оформити її спадкові права на квартиру [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON] . В свою чергу [PERSON] успадкувала Ѕ частину кв. [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Однак не змогла своєчасно оформити своїх прав на спадкове майно При оформленні спадкових прав малолітньої [PERSON] стало відомо,що 20.02.2015 р. Державним реєстратором на підставі постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва накладено арешт на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби відмовив у знятті даного арешту та рекомендував звернутись до суду. Представники сторін та третіх осіб - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Першої Київської державної нотаріальної контори подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження № 740 від 27.12.2016 р. [PERSON] та [PERSON] призначено опікунами над малолітньою [PERSON] , [INFO] , покладено відповідальність за збереження житла за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та має право користування житловою площею [PERSON] , зобов`язано їх вирішити у встановленому законодавством порядку питання щодо оформлення спадку на малолітню [PERSON] Як вбачається з розпорядження № 20 від 14.06.2017 р. Відділу приватизації Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та копії Свідоцтва про право власності від 20.02.2007 р. кв. [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Згідно з Довідкою, що видана 13.04.2017 р. Першою київською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 1021/2015, в склад якої входить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , з якої ј частка квартири належала [PERSON] , сину спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його батько [PERSON] . [PERSON] проживав разом з померлим сином [PERSON] на день смерті та прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер [INFO] . Інша 1/4 квартири належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності і після його смерті спадкоємцем була його дочка - [PERSON] , яка проживала з померлим на день його смерті і прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] та його мати - [PERSON] . [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не збавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса а видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Звертаючись до суду позивач просить скасувати арешт квартири [ADDRESS] , оскільки наявність зазначеного обтяження перешкоджає оформити спадкові права [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 20.02.2015 р. на все майно [PERSON] накладено обтяження відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 19.02.2015 р. Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби. Як зазначає позивач дане обтяження було накладено в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять доказів, що дане виконавче провадження було закінчено і відпали підстави для подальшого обтяження майна. В силу положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуючи право на нерухоме майно, спадкоємці успадковують зобов`язання спадкодавця в розмірі їх частки у спадковому майні. За наданими суду письмовими доказами суд позбавлений можливості встановити обставини, що стосуються задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в інтересах якого було накладено обтяження, в межах виконавчого провадження. Сам по собі факт прийняття спадщини спадкоємцями не є безумовною підставою для скасування існуючих обтяжень. Крім того, при розгляді даного спору суд враховує роз`яснення, викладені в постанові Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», що відповідачами в справі про скасування арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. В даному випадку, позивач пред`явив позов до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, що не є належним відповідачем у спорі. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З власної ініціативи суд позбавлений можливості замінити неналежного відповідача. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed