Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 27.10.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 99. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З жовтня 2007 року позивач з відповідачем разом не проживають, по тій причині, що відповідач забравши дитину, таємно покинула місце проживання позивача. В судове засідання позивач не зявився, про час, день розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі та просить залишити її дівоче прізвище «Бідненко» та вирішити питання про проживання дочки з нею. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 27.10.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 99. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст.\~133,\~141,\~142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн 40 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved