Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.12.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 1898, за умовами якого ТОВ «Служба швидкого кредитування» зобов'язалася надати відповідачеві [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 грн., а відповідач взяв на себе обов'язок використати грошові кошти на споживчі цілі, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 243 грн. 60 коп. та повернути кредит у строк до 24.12.2011 року. Свої зобов'язання відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.01.2013 року має заборгованість у розмірі 13 202,40 грн., яка складається з суми основного боргу - 500 грн., процентів за користування кредитом - 7 800,00 грн., пені - 4 902,40 грн.. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 202,40 грн. та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн.. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, за невідомою суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про слухання справи за його відсутністю чи заперечень проти позову не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивачів про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 11.12.2011 року між ТОВ «Служба швидкого користування», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1898 за умовами якого ТОВ «Служба швидкого кредитування» зобов'язалася надати відповідачеві [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 грн., а відповідач взяв на себе обов'язок використати грошові кошти на споживчі цілі, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 243 грн. 60 коп. та повернути кредит у строк до 24.12.2011 року, /а.с.4/ В порушення договірних умов Відповідач станом на 28.01.2014 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 500 гривень, а також сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. ТОВ «Служба швидкого користування» свої зобов'язання за кредитним договором № 1898 виконала, надавши [PERSON] кредит у розмірі 500 грн. на споживчі цілі. Згідно п.6.1. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, позичальник продовжує сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному пунктом 3.1. договору, а саме: 2% за кожен день користування кредитом до повного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту. Відповідно до п.6.2.Договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником суми кредиту та процентів за користування кредитом, він сплачує кредитодавцю окрім процентів за користування кредитом. Визначених п.6.1. Договору, неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. Проте, [PERSON] не виконав свої зобов'язання за даним договором належним чином, не сплачував щомісячні платежі. У зв'язку з чим станом на 28.01.2013 року має заборгованість у розмірі 13 202,40 грн., яка складається з суми основного боргу - 500 грн., процентів за користування кредитом - 7 800,00 грн., пені - 4 902,40 грн.. На підставі наведеного вище, суд вважає встановленим в ході судового слідства, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором. На час розгляду справи суду не надано відомостей про погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. З огляду на дане положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, але, виходячи з основних принципів цивільного законодавства, а саме, справедливості та розумності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 4 902 грн. 40 коп. підлягають частковому задоволенню у відповідності з вимогами ст. 551 ЦК України, оскільки на думку суду розмір нарахованої відповідачу неустойки значно перевищує розмір збитків, понесених позивачем. З урахуванням викладеного та враховуючи, що сума заборгованості за кредитом становить 500 грн., суд вважає за можливе зменшити розмір пені до зазначеної суми основної заборгованості за кредитом. Приймаючи до уваги, усі обставини, суд вважає можливим застосувати правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, при цьому враховує такі істотні обставини справи як майновий стан відповідача, яка не має можливості для погашення кредиту. З урахуванням викладеного та враховуючи, що сума заборгованості за кредитом становить 500 грн., суд вважає за можливе зменшити розмір пені до зазначеної суми основної заборгованості за кредитом. На підставі вищенаведеного, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 500,00 грн., проценти за договором в розмірі 7 800 грн., пеню за договором в розмірі 500 грн., а в іншій частині позову - відмовити. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial