Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою та позовні вимоги мотивує тим, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі крім позивача зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] , яка з середини 2018 р. не проживає у вищевказаній квартирі та не має там речей, що їй належать. Наявність реєстрації відповідачки за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю. Тому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив чи заперечення проти позову суду не надала. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є колишньою дружиною [PERSON] . На сьогоднішній день відповідачка продовжує бути зареєстрованою в квартирі за адресою: [ADDRESS] , однак з середини 2018 р. не проживає у вищевказаній квартирі та не має там речей, що їй належать. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами [PERSON] , [PERSON] не бачили півтора року, зазначили, що остання збиралася виїхати до Слов`янська. Таким чином, впродовж тривалого часу відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, а наявність її реєстрації за вказаною адресою створює позивача перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у родинних стосунках, однак власник квартири не має ніяких обов`язків по наданню житла відповідачці. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та оскільки відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні її прав, як власника майна, більше строку, встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , між сторонами не існує, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 840,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved