Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про захист прав споживача за кредитним договором. Просив визнати неправомірними дії Відповідача в особі ПАТ «Кристалбанк» та порушення з його боку прав споживача, внаслідок чого нарахована прострочена заборгованість за відсотками в сумі 3 816,09 грн. є незаконною та необгрунтованою. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 31.01.2013 року між Позивачем та ПАТ «Терра Банк» у відділенні № 40 м.Полтава, був укладений Кредитний договір № 142300 на суму отриманого кредиту в розмірі 10 600 гривень з датою погашення 31.01.2014 року та можливістю пролонгації на наступні 12 місяців. Впродовж дії Кредитного договору, позивачем виконувалися його умови. Після пролонгації договору, Позивачем здійснювалося погашення заборгованості із випередженням графіку його погашення. Восени 2014 року відділення ПАТ «Терра Банк» у м.Полтава, без будь-яких оголошень та повідомлень зачинилося, що стало причиною неможливості здійснити позичальником останнього платежу за кредитним договором. Як встановлено, здійснити платіж позивачу виявилося неможливим і через інші фінансові установи, з причини закриття рахунків кредитора. Намагання зясувати дані обставини в телефонному режимі, виявилися марними. В травні-червні 2015 року позивачу на мобільний телефон, почали телефонувати невідомі особи, які відрекомендовувалися представниками УКГ «Фінанс», ПАТ «Кристалбанк» та іншими. Всі телефонуючі запевняли його в тому, що всі вони є правонаступниками ПАТ «Терра Банк» і вимагали погашення заборгованості по вказаному Кредитному договору. При цьому сума заборгованості та банківські реквізити для ії погашення у всіх були різні. Судом також встановлено, що [PERSON] неодноразово направляв письмові звернення на адреси кредитора: ПАТ «Терра банк» м. Київ, бульвар Дружби народів, 23в, ПАТ «Перехідний банк «кристал банк», м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 2, - про надання йому інформації щодо здійснення останнього платежу по кредитному договору, які кредитом були отримані, однак кредитор жодної відповіді на листи позичальника не надав (а.с. 9, 10, 11) . Згідно листа Національного Банку України від 12.11.2015р. за № 20-06008/87263, встановлено, що «Національний банк України розглянув звернення [PERSON] від 28.10.2015 щодо проблем у взаємовідносинах із ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ПЕРЕХІДНИЙ БАНК КРИСТАЛБАНК (далі - ПАТ ПЕРЕХІДНИЙ БАНК КРИСТАЛБАНК) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ТЕРРА БАНК (далі - ПАТ ТЕРРА БАНК) і в межах компетенції повідомляє таке. Згідно з постановою правління Національного банку України від 21.08.2014 №518 ПАТ ТЕРРА БАНК віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 21.08.2014 № 72 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ТЕРРА БАНК, згідно з яким з 22.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 831 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ТЕРРА БАНК виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 24.12.2014 року № 159 Про початок процедури ліквідації ПАТ ТЕРРА БАНК та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку [PERSON] строком на 1 рік з 24.12.2014р. до 23.12.2015 включно. Згідно і пунктом 8 частини 2 статті 4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом ліквідації банків, здійснює Фонд. На виконання плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ ТЕРРА БАНК та з метою передачі йому частини активів та зобовязань Фондом було створено перехідний банк - ПАТ ПЕРЕХІДНИМ БАНК КРИСТАЛБАНК. Після виконання покладених на перехідний банк завдань ПАТ ПЕРЕХІДНИЙ БАНК КРИСТАЛБАНК було продано інвестору, визначеному за результатами проведення конкурсу. 12 березня 2015 р. після виконання інвестором усіх умов договору купівлі-продажу акцій перехідного банку, ПАТ ПЕРЕХІДНИЙ БАНК КРИСТАЛБАНК втратив статус перехідного банку. На підставі реєстрації змін до Статуту Банку та внесення відповідних змін до Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з 14.04.2015 відбулася зміна найменування ПАТ ПЕРЕХІДНИМ БАНК КРИСТАЛБАНК на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КРИСТАЛБАНК (або коротке ПАТ КРИСТАЛБАНК). Одночасно зазначаємо, що банки є економічно самостійними у своїй діяльності і відповідно до статті 5 Закону України Про банки і банківську діяльність органам державної влади забороняється будь-яким чином впливати на керівництво чи працівників у ході виконання ними службових обовязків або втручатися у діяльність банку, за винятком випадків, передбачених законом.» Згідно листа-повідомлення ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» від 26.10.15 Вих. № 0012111454-1, який надійшов на адресу [PERSON], встановлено, що ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є повіреним ПАТ «Кристалбанк» з приводу здійснення заходів, спрямованих на стягнення заборгованості за Кредитним договором № 142300/1 від 31.01.13. Станом на 20.10.2015 року сума заборгованості за договором становить 5 012,12 грн., з яких : - за тілом кредиту-1 196,03 грн.,-за відсотками-3 816,09 грн. Позивачем на адресу ТОВ «Європейська Агенція з повернення боргів» було направлено рекомендованого листа - вимогу про надання підтвердження повноважень даної установи на здійснення заходів спрямованих на стягнення заборгованості по кредитному договору від 31.01.2013р. із поштовим повідомленням про вручення адресату. Згідно зворотного корінця, адресат його отримав 09.11.2015р., однак відповіді на лист не отримав. Відповідно до вимог ст. 512 та ст.513 ЦК України, передбачені підстави заміни кредитора у зобовязанні та форма правочину, щодо його заміни. Статтею 516 ЦК України визначений порядок заміни кредитора у зобовязанні. Частиною 2 даної статті закріплено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно вимог ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Впродовж тривалого часу Позивач законно вимагав від первісного кредитора та уявних кредиторів дотримуватися норм чинного законодавства. Ст. 518 ЦК України регулює порядок заперечень боржника проти вимог нового кредитора. У відповідності до ч.4 ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. У звязку із тим, що Позивач не згоден із сумою заборгованості та діями відповідних товариств, фінансових установ, які впродовж тривалого часу ігнорують законні вимоги боржника та не надають доказів переходу прав по зобовязанню, акту звірки суми заборгованості, банківські реквізити, внаслідок чого нараховують необгрунтовані відсотки заради власного збагачення, ведуть агресивну поведінку та не надають своєчасної та повної інформації, чим порушують права споживача, і що змусило позивача звернутися за іх захистом до суду. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, організацією, фізичною-особою-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Відповідно до п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає повних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян(у тому числі про надання кредитів) стосуються даного закону. У звязку з порушенням Відповідачем законодавства «Про захист прав споживачів» з вищевикладених причин, згідно вимог статті 22 Закону, захист прав споживачів здійснюється судом. Враховуючи встановлені обставини по справі, суд вважає, що відповідачем в особі ПАТ «Кристалбанк» було порушено права споживача в особі позичальника [PERSON] за кредитним договором № 142300 від 31.01.2013р., що стало підставою неправомірного нарахування простроченої заборгованості за відсотками, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved