Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором про надання правової допомоги від 20 травня 2011 року. 09.04.2015 р позивач через канцелярію суду подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути в примусовому порядку з [PERSON] заборгованість з оплати за надані послуги адвоката 19700,00 грн., 10007,60 грн. - сума інфляційного збільшення заборгованості; 1238,67 грн. - 3% річних, а всього 30946,27 грн., а також 309,47 грн. - витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 травня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого ним здійснювався захист прав та інтересів Відповідача та його дружини [PERSON] під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4201310060000273. На виконання умов вищевказаного договору позивачем було надано відповідачу необхідну правову допомогу, проте, останній в свою чергу вартість отриманих ним послуг позивачу не сплатив. За наведених обставин позивач просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Будучи належним чином повідомленими, сторони в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність суду не подавали. Суд визнав можливим розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2011 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги б/н, за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу необхідну правову допомогу, а останній в свою чергу взяв на себе зобов'язання оплатити надані послуги з правової допомоги. (а.с. 11-12). Згідно пояснень позивача за умовами вказаного договору ним здійснювався захист прав та інтересів Відповідача та його дружини [PERSON] під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4201310060000273. Відповідно до п. 5.1. вищевказаного договору Клієнт зобов'язується виплатити Адвокату гонорар у відповідності до додатку, в разі визначення почасової оплати година праці Адвоката (60 хв.) обчислюється в розмірі 800 грн. за одну годину. Як вказує позивач між сторонами склалась наступна процедура розрахунку: позивач щомісячно складає акти приймання-передачі виконаних робіт, які матимуть перелік послуг, наданих відповідачу, а також їх вартість, а відповідач, отримавши даний акт здійснює оплату цих послуг не пізніше 5 календарних днів після передачі Акту. На виконання умов договору позивачем надано відповідачу необхідну правову допомогу, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт від 28.02.2013 р., 30.04.2013 р., 31.05.2013 р., 38.06.2013 р., 31.07.2013 р., 30.09.2013 р., 01.11.2013 р., та в яких містяться вимоги по сплаті наданих послуг на загальну суму 19700,00 грн. (а.с. 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19). Однак, грошові кошти за надану допомогу відповідачем позивачу не сплачені, в зв'язку з чим, позивач 25.11.2013 р. та 04.03.2014 р. надіслав на адресу відповідача претензії по виплаті заборгованості (а.с. 20-21, 23-24). Вказані претензії отримані особисто відповідачем, однак, проігноровані (а.с. 22, 25). Факт надання позивачем правової допомоги підтверджується адресованими на його ім'я листами органу досудового розслідування про проведення процесуальних та слідчих дій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4201310060000273 (а.с. 73, 74, 75, 76). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України, у разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що зобов'язання Відповідача за договором про надання правової допомоги від 20 травня 2011 року є грошовим, за весь час прострочення на користь позивача згідно його розрахунку підлягає стягненню 10007,60 грн. - сума інфляційного збільшення заборгованості; 1238,67 грн. - 3% річних Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження сплати позивачу коштів за надану правову допомогу відповідачем суду не надано. За наведених обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 309,47 грн. витрат з оплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved