Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є власником (наймачем) квартири за адресою [ADDRESS], та на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за спожиту теплову енергію, у звязку з чим утворилася заборгованість у сумі 3876,67 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд застосувати строк позовної давності. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні, у вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Треті особи, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, одночасно надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач надає фізичним та юридичним особам м. Херсона послуги з постачання теплової енергії та підігріву води. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, позивач повинен забезпечити температуру повітря в квартирі споживача + 18 градусів, за кожен градус відхилення від нормативної норми виконується перерахунок вартості послуг за теплопостачання. При відхиленні температури від + 18 до + 12 градусів плата зменшується на 5 % за кожен градус зниження. Відповідно ст.68 ЖК України, наймач житла повинен своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках державного та громадського фонду повинна вноситися щомісячно у строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином, боржник зобовязаний виконати свій обовязок. З матеріалів справи встановлено, що квартира, що розташована а адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власність зобовязує. (ч. 1 ст. 316, ч. 4 ст. 319 ЦК України) Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України). Проаналізувавши наведені норми права суд приходить до висновку, що оскільки квартири на праві спільної сумісної власності належить відповідачу та третім особам, то і нести витрати по сплаті комунальних послуг мають всі співвласники даної квартири, покладення даного обовязку на одного із співвласників є неправомірною. Представнику позивача судом розяснено його право звернутися до суду із клопотанням про залучення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до участі в якості співвідповідачів, однак представник позивача даним правом не скористався. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані позивачем послуги пропорційного до належної йому частини у праві власності, а саме ?. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк позовної давності у три роки вказаний у ст. 257 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу на підставі чого 01 жовтня 2014 р. було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 3243,92 грн. Таким чином, суд вважає, що строк позовної давності в контексті норми ст.264 ЦК України, був перерваний та підлягає обрахуванню з листопада 2011 р. по грудень 2014 р. Враховуючи, зазначене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення отриманого відповідачем за період з листопада 2011 р. по грудень 2014 в сумі 969,17 грн. підлягають задоволенню, а також судовий збір в сумі 60,90 грн. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити.

Outcome: partial