Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.09.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNZ0GK00000100, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 44100,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2027 року. Відповідач за вказаним договором умови належним чином не виконує. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 25.10.2013 року має заборгованість у розмірі 120890,72 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.10.2013 року становить 965916 грн. 85 коп., яка складається з наступного: - 44646,30 доларів США - заборгованість за кредитом; - 26356,52 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5189,80 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 38911,60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31,29 доларів США - штраф ( фіксована частина), - 5755,21 доларів США - штраф (процентна складова). Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № DNZ0GK00000100 (далі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 59,50 кв.м., житловою площею 42,50 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року. У зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором позивач просить звернути стягнення на заставлене майно та виселити відповідача та всіх інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, що є предметом іпотеки. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Судом встановлено, що 21.09.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNZ0GK00000100, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 44100,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № DNZ0GK00000100. Згідно з договором іпотеки відповідачем було надано в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 59,50 кв.м., житловою площею 42,50 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року. Згідно п. 2.3.3 а) кредитного договору № DNZ0GK00000100 від 21.09.2007 року, при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, Банк, на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за Кредитним договором у повному обсязі шляхом спрямування відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомлені дату. На цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за Кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNZ0GK00000100 від 21.09.2007 року, перевіреного судом, відповідач [PERSON] по вище зазначеному кредитному договору, станом на 25.10.2013 року має заборгованість - 120890,72 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.10.2013 року становить 965916 грн. 85 коп., яка складається з наступного: - 44646,30 доларів США - заборгованість за кредитом; - 26356,52 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5189,80 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 38911,60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31,29 доларів США - штраф ( фіксована частина), - 5755,21 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно претензії від 10.09.2013 року № 30.1.0.0/2-957 та реєстру згрупованих поштових відправлень від 23.09.2013 року, які знаходиться в матеріалах справи позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання взятих на себе зобов'язань, з боку відповідача така вимога була залишена без задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором забезпеченим заставою, то суд вважає за необхідне передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 59,50 кв.м., житловою площею 42,50 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2007 року. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Разом з тим, позовні вимоги в частині виселення та зняття з реєстрації відповідача не підлягають задоволенню, оскільки право пред'явити такі вимоги в порядку ст. 3 ЦПК України має право майбутній власник предмета іпотека. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що крім позивача інших обтяжувачів на предмет застави немає, то суд вважає, що слід встановити спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України., а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі.

Outcome: partial