Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Словянської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 14 травня 2016 року. Після смерті дружини залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Донецька обл., м.Словянськ, вул.Рєпіна, 20, та земельної ділянки, на якій розташований зазначений будинок за тією ж адресою. Приватизована земельна ділянка та житловий будинок належали спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 26.05.2006 р. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 12.12.2016 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку у звязку із відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м.Словянськ, вул.Рєпіна, 20, кадастровий номер 1414100000:01:016:1797, як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 14 травня 2016 року. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач - Словянська міська рада була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, проте явка представника у судове засідання не забезпечена, на адресу суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника та ухвалення рішення на розсуд суду. Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність сторін по справі. Вивчивши матеріали справи\~\~і дослідивши надані докази, суд у\~\~межах\~\~заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК\~\~України)\~\~встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 1977 року зареєстрували шлюб, про що у Відділі запису актів цивільного стану Словянського міськвиконкому складено відповідний актовий запис за № 1046 /а.с.10/. 26 травня 2006 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0501 га, з яких під будівлями 0,0218 га, яка передана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться в м.Словянську Донецької області по вул.Рєпіна під номером 20, кадастровий номер 1414100000:01:016:0465, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 26.05.2006 р. /а.с.14/. 14 травня 2016 року [PERSON] померла у віці 66 років, про що у ВДРАЦС по м.Словянську зроблено відповідний актовий запис за № 807 /а.с.9/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2016 р., спадкоємцем майна [PERSON], а саме житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 20 по вул.Рєпіна у м.Словянську, є її чоловік [PERSON], у тому числі з урахуванням 2/3 часток, від яких відмовилась донька [PERSON] та син [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є чоловік спадкодавця позивач [PERSON], який у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернувся до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] судом не було встановлено, оскільки донька спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] /а.с.51,55/ відповідно до матеріалів дослідженї судом спадкової справи. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2016 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку/а.с.16-17/. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402401772017 від 23.02.2017 р., земельна ділянка, що розташована за адресою: м.Словянськ, вул.Рєпіна, 20, кадастровий номер 1414100000:01:016:1797, площею 0,0501 га, цільовим призначенням якої є 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі розпорядження виконкому Словянської міської ради № 146 від 23.04.1997 р. /а.с.18-19/. Відповідно до положення ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до положення ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з розясненнями, наданими Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ, у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24/753/0/4-13 від 16.05.2013 р. (пункт 3.5), набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Положенням пункту «б» частини другої статті 125 Земельного кодексу України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши встановлені обставини по справі та надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] набула у встановленому порядку право власності на зазначену земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, але не оформила його належним чином, тому підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м.Словянськ вул.Рєпіна, 20, як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 14 травня 2016 року. Позивач не вимагав компенсації за понесені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved