Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2007 року між ним та [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», яке в подальшому було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», був укладений кредитний договір № 21/28, відповідно до якого банк надав йому споживчий кредит на придбання у власність квартири в розмірі 40 000,00 доларів США. Також, між тими самими сторонами того ж дня був укладений і іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2-2835, відповідно до якого позивач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру № 49, яка розташована в м. Біла Церква, провулок Академічний, будинок 3. Станом на 02.06.2015 року позивачем повністю сплачена заборгованість за кредитним договором, чим виконано рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року у справі № 2-39-2012 за позовом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 115 808, 98 грн. та судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а разом 117 628,98 грн.. Цим же рішенням суду було розстрочено його виконання на строк три роки, визначивши сплату заборгованості щомісяця рівними частинами. На його звернення до відповідача щодо видачі довідки про погашення кредиту відповіді надано не було, довідка також не видавалась. В зв»язку з цим, позивач просить суд визнати його грошове зобовязання перед ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» по кредитному договору № 21/28 від 25.04.2007 року та іпотеку по іпотечному договору від 25.04.2007 року припиненими; зобовязати ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON]) видати довідку про погашення суми заборгованості в повному обсязі по кредитному договору № 21/28 від 25.04.2007 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про місце час та дату розгляду справи повідомлено належним чином. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, подали до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, дійшов до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», яке в подальшому було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», був укладений кредитний договір № 21/28 про надання кредиту позивачу в розмірі 40 000,00 доларів США для придбання у власність квартири. З метою забезпечення виконання кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 25.04.2007 року, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку відповідачу придбану ним квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 % відсотків річних. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник укладає з банком у зазначені в договорі строки, договір іпотеки квартири № 49, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, провулок Академічний, будинок № 3, загальною площею 73,00 метри квадратних, яка складається з 2 кімнат. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх боргових зобов»язань, банк в день укладення цього договору, укладає договір поруки з [PERSON]. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року у справі № 2-39-2012 за позовом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено; стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитом в розмірі 115 808 грн., 98 коп. та 1 820,00 грн. судових витрат. При чому, як встановлено із даного рішення, на користь банку, у відповідності до ст. 1050 ЦК України та кредитного договору, стягнуто достроково всю суму заборгованості, проценти та санкції. Також, рішенням суду розстрочено його виконання на строк три роки, визначивши сплату заборгованості щомісяця рівними частинами. Із наданих до суду позивачем квитанцій вбачається, що станом на 02.06.2015 року позивачем виконано рішення Христинівського районного суду Черкаської області та сплачено заборгованість у загальній сумі 118 644,73 грн.. На письмове звернення позивача від 18.09.2015 року до ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» з метою отримання довідки про виконання зобовязання по кредитному договору для зняття обтяження з квартири, відповіді та довідки йому надано не було. Судом, також, встановлено, що у звязку з введенням тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк», позивач 02.03.2015 року письмово звертався до відповідача щодо надання інформації про банківські реквізити для сплати заборгованості, однак, відповіді не отримав. Суд критично оцінює надані представником відповідача заперечення оскільки вони не ґрунтуються на встановлених по справі обставинах, а наданий представником відповідача розрахунок суми ніби-то наявної заборгованості позивача перед банком не відображає здійснених позивачем платежів за рішенням суду. Так, наприклад, згідно квитанції № 917348 від 13.06.2012 року [PERSON] вніс в касу банку суму з призначенням платежу - погашення заборгованості за кредитом, суму в розмірі 1998,12 грн.. Однак, розрахунок відповідача не містить відображення цієї операції. Аналогічна ситуація і з іншими квитанціями наданими позивачем, так як вони не відображені належним чином в поданому суду розрахунку заборгованості. За викладених обставин суд не може брати до уваги поданий представником відповідача розрахунок заборгованості, і тому відхиляє його в якості доказу. За положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до статті 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування нерухомого майна або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону відчуження нерухомого майна, зокрема, за повідомленням іпотекодержателя. Згідно ст. 74 Закону «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 5.1 глави 15 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, встановлено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні, зокрема, повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення договору застави (іпотеки). Досліджені судом докази та встановлені обставини справи вказують на те, що заборгованість за кредитним договором була стягнута судом і позивачем сплачена дана сума заборгованості, що підтверджується копіями квитанцій. Отже, у звязку з виконанням позивачем рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, зобовязання позивача, які виникли у нього з укладенням кредитного договору щодо сплати передбачених ним коштів, припинилися на підставі ч. 1 ст. 599 ЦК України. А тому, враховуючи припинення основного зобов'язання, в силу ст. 17 Закону України «Про іпотеку», згідно укладеного між сторонами договору іпотеки від 25.04.2007 року, іпотека є припиненою. Викладені обставини, заперечення представника відповідача не спростовують, а поданий розрахунок заборгованості [PERSON] не може братися до уваги судом, оскільки рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2012 року у справі № 2-39-2012 за позовом ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] та [PERSON] стягнуто тіло кредиту, а отже зобовязання позивача слід вважати припиненим. За викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відновлення порушеного права позивача можливе шляхом визнання його зобовязання перед ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» припиненим, та шляхом зобовязання останнього видати позивачу відповідну довідку. Враховуючи, що сторони звільняються від сплати судового збору, суд вважає за можливе компенсувати їх за рахунок Держави, що відповідає приписам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved