Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до з позовом про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 01.08.2017 року відповідач звернулась до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 01.02.2018 року з метою отримання грошової допомоги на наступний шестимісячній строк надала заяву, в якій також повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. На підставі наданих документів позивачем було прийнято рішення про призначення відповідачу грошової допомоги з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року. У 2018 році було проведено перевірку правильності надання інформації, що надалась заявником. За результатами якої було встановлено, що відповідач в період з 01.08.2017 року по 31.05.2018 року мала депозитний банківський рахунок, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачену адресну допомогу [PERSON] в розмірі 13768,90 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в жодне судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на відзив не скористалась. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 09.08.2017 року № 1209-268234 [PERSON] взята на облік, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України (а.с. 18). Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. 01.08.2017 року [PERSON] звернулась з заявою до позивача про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 14). \~ \~ \~ \~01.02.2018 року [PERSON] з метою отримання допомоги на наступні шість місяців, надала заяву в якій повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (а.с. 13). Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 505\~від 01.10.2014\~року (далі Порядок), визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відтак, рішеннями Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 10.08.2017 року [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 442,00 гривні щомісячно; від 12.02.2018 року [PERSON] було призначено допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 442,00 гривні (а.с. 15, 16). З заяв [PERSON] вбачається, що остання зобов`язалася повідомляти позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (а.с. 13,14). Відповідно до\~абз.\~2\~п.\~6\~Порядку надання\~щомісячної адресної\~допомоги особам,\~які переміщуються\~з тимчасово\~окупованої території\~України та\~районів проведення\~антитерористичної операції,\~для покриття\~витрат на\~проживання,\~в тому\~числі на\~оплату житлово-комунальних\~послуг,\~грошова допомога\~не призначається\~у разі,\~коли будь-хто із членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. \~ \~ \~ \~З листа Міністерства Фінансів України від 20.08.2018 року №26040-12/2-21/22022 вбачається, що [PERSON] в період з 01.08.2017 року по 31.05.2018 року мала депозитний рахунок в ПАТ «Промінвестбанк» на суму, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 22, 23). \~ \~ \~ \~Рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради від 11.09.2018 року [PERSON] припинено виплату допомоги (а.с. 17). Внаслідок неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 13768,90 гривень, адже за наявності депозитного рахунку в ПАТ «Промінвестбанк» на суму, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, остання права на отримання щомісячної адресної допомоги не мала. Таким чином, з розрахунку надмірно сплачених коштів розмір загальної суми допомоги, отриманої [PERSON] , за період з 01.08.2017 року по 31.05.2018 року становить 13768,90 гривень (а.с. 21). Управлінням на адресу відповідача було направлено листи 17.09.2018 року, 22.12.2018 року та запропоновано добровільно внести зайво отриманні кошти щомісячної адресної допомоги в розмірі 13768,90 гривень. Однак вимога, останньою виконана не була (а.с. 19, 20). Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідност.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачем вимога УСЗН про повернення коштів залишена без виконання, добровільно кошти у повному розмірі повернуті не були, вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved