Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого покликається на те, що 13.09.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Он-лайн» Здорова добавка» за №646834/2013 на початкову суму 50000,00 гривень строком на 9 місяців, а саме з 13.09.2013 року по 13.06.2014 року зі сплатою 23 процентів річних за користування коштами. В подальшому на підставі п. 1.8. Договору банківського вкладу позивачем було збільшено суму вкладу до 183000,00 гривень. Після закінчення дії договору, незважаючи на письмову заяву про повернення вкладу, йому було відмовлено з посиланням на відсутність готівки, у звязку з економічною кризою. Вважає таку відмову необґрунтованою та такою, що порушує його право на отримання вкладу з нарахованими відсотками, а тому просить стягнути з відповідача депозитний вклад, сума якого становить 183000,00 гривень та нараховані відсотки в сумі 25999,48 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оглянувши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13.09.2013 року між сторонами було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Он-лайн» Здорова добавка» за №646834/2013 строком дії вкладу 9 місяців зі сплатою 23 процентів річних за користування депозитними коштами, нарахування яких проводиться по закінченню строку дії Договору згідно п. 1.1. Договору банківського вкладу. Відповідно до п. 1.3. Договору, сума початкового вкладу становить 50000,00 гривень, які було внесено позивачем цього ж дня. В подальшому позивачем було збільшено суму вкладу на умовах встановлених п. 1.8. Договору банківського вкладу, відповідно до чого позивачем було збільшено суму вкладу до 183000,00 гривень, що підтверджується квитанцією №707116 від 16.10.2013 року на суму 45000,00 гривень, квитанцією №796573 від 19.11.2013 року на суму 25000,00 гривень, квитанцією №571974 від 12.12.2013 року на суму 20000,00 гривень, квитанцією №843224 від 17.12.2013 року на суму 25000,00 гривень, квитанцією №1389002 від 27.12.2013 року на суму 13000,00 гривень та квитанцією №295230 від 09.01.2014 року на суму 5000,00 гривень. Позивач своєю заявою від 12.06.2014 року (вхідний №30/517 від 12.06.2014 року) звернувся до відповідача про повернення депозитного вкладу в готівковому вигляді в національній валюті, однак відповідачем не було вчинено таких дій пояснюючи відсутністю готівкових коштів. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи зазначене, те, що між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу, позивач виконав його умови, а договором передбачено право позивача вимагати повернення вкладу по закінченню його строку та обовязок відповідача повернути вклад за вимогою позивача в кінці терміну дії вкладу, цим правом позивач скористався, однак відповідач свої зобовязання перед позивачем не виконав, не повернув суму внеску та не сплатив проценти за користування такими, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути 183000,00 гривень та 25999,48 гривень нарахованих процентів за користування коштами.

Outcome: approved