Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування право власності на ? квартири [ADDRESS] житловою площею 28,1 кв.м, загальною площею 46,4 кв.м. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що спадкодавець не зареєструвала право власності на відповідний обєкт нерухомості, а відтак позивач не може успадкувати відповідне право. Третя особа в судове засідання не зявилась, проте звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне. Як встановлено судом, [PERSON] померла 07.02.2014р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~1035 (а.с. 14). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2011р. (а.с.11) [PERSON] була спадкоємцем [PERSON], який помер 25.08.2010р., а до складу успадкованого нею майна входила 1/2 частина квартири №62, що знаходиться в м.\~Дніпропетровську по вул.\~Метробудівській у буд.\~12 та належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів м.\~Дніпропетровська 26.12.1996р., розпорядження №6/2012-96, зареєстрованого в Дніпропетровському МБТІ та записаного в реєстрову книгу за №303п-73 (а.с. 26). Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру №62, що знаходиться в м.\~Дніпропетровську по вул.\~Метробудівській у буд.\~12 (а.с.\~8-10), вказана квартира складається з коридора площею 4,7 кв.м, житлової кімнати площею 17,5 кв.м, житлової кімнати площею 10,6 кв.м, кухні площею 7,8 кв.м, туалету площею 1,2 кв.м, ванної площею 2 кв.м, комори площею 0,3 кв.м, лоджії площею 2,3 кв.м. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, 1/2 частина квартири №62, що знаходиться в м.\~Дніпропетровську по вул.\~Метробудівській у буд.\~12. Позивач прийняв спадщину після померлої [PERSON], оскільки постійно проживає та зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується відповідною відміткою у його паспорті (а.с. 12). Крім того, 04.03.2014р. позивач у передбачені ЦК України строки звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 45). Відповідно до заяви від 04.03.2014р. [PERSON], який теж є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON], відмовився від спадщини на користь позивача (а.с. 49). Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с. 7). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Згідно з роз'ясненнями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що смерть [PERSON] унеможливила реєстрацію за нею права власності на ? частину квартири №62, що знаходиться в м.Дніпроптеровську по вул.\~Метробудівській у буд.\~12, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2011р., питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а також враховуючи, що позивач в інший спосіб, крім як звернутись з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, не може захистити своє порушене право, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на відсутність реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за спадкодавцем як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки сам по собі факт неналежного оформлення своїх прав спадкодавцем не може розглядатись як достатня підстава для позбавлення спадкоємця права на спадкування.

Outcome: approved