Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 12 лютого 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір дарування. За даною угодою [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла як обдарована особа житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Вищевказаний житловий будинок та господарські споруди належать [PERSON] на підставі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Виконуючою обов»язки державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Кірюшко М.Т. від 09 квітня 1987 року за реєстровим № 471. Позивач повністю виконала умови договору дарування і прийняв в дар будинок, але не може в повній мірі у відповідності до ст.ст. 319, ё321 ЦК України розпоряджатися цим майном, позивач не зареєстрував його в Запорізькому МБТІ та не виготовив технічний паспорт на будинок. Позивач прохає: визнати дійсним договір дарування житлового будинку разом з надвірними та господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений 12.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на майно, а саме: житловий будинок, літера-Б, прибудову, літера - б, козирок, сходи до літ. б, Фундамент житлового будинку, літера- А, Гараж, літера -Ж, оглядова яма в Ж, літера - о.я., сарай, літера -В, погріб під В, літера пг, сарай, літера -З, душ, літера -Д, вбиральня, літера -Е, паркан -№ 3, водопровід -№ 2, Замощення -1, паркан -№5, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують його права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності нерухоме майно, яке набуте на підставі договору дарування. В судовому засіданні представник позивача наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 12 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування. За даною угодою [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла як обдарована особа житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Вищевказаний житловий будинок та господарські споруди належать [PERSON] на підставі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Виконуючою обов»язки державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Кірюшко М.Т. від 09 квітня 1987 року за реєстровим № 471. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування. Вищевказаний житловий будинок та господарські споруди належать [PERSON] на підставі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Виконуючою обов»язки державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Кірюшко М.Т. від 09 квітня 1987 року за реєстровим № 471. За даною угодою [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла як обдарована особа житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору дарування не дотримані. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору дарування. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved