Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] після перенесеного інсульту помер його старший брат [PERSON], який проживав в [ADDRESS], яка належала останньому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 26.09.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за № 173. На день смерті [PERSON] в квартирі були зареєстровані позивач, його брат, син позивача - племінник померлого, [PERSON], дочка померлого - [PERSON], онука померлого - [PERSON], вони в квартирі не проживали. Дана квартира була придбана за кошти позивача і оформлена на його брата згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу, оскільки в той період, після розірвання шлюбу він залишився без житла й прописки, а позивач проживав в іншому населеному пункті та не міг оформити на себе право власності на квартиру, що була придбана, але всі розрахунки з продавцем квартири здійснював позивач. Усі родичі й друзі знали про те, що квартира була придбана на двох, з перспективою на те, що в ній проживатимуть діти позивача і його померлого брата. Позивач зазначає, що хоча розрахункові книжки були оформлені на його брата, [PERSON], однак оплату за наданні послуги здійснював він. Коли брат позивача захворів і був госпіталізований з діагнозом інсульт, його колишня дружина, [PERSON], доглядала за ним і після виписки зі стаціонару забрала його в свою квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Позивач допомагав доглядати за братом, виводив його на прогулянки, допомагав купати, переодягати і т.п., брав участь в матеріальному забезпеченні брата. Незабаром брат помер, ховали його всі родичі й друзі. Після смерті брата залишилося спадкове майно - оформлена на ім'я померлого квартира, яку позивач придбав та проживає там один з першого дня її придбання і до теперішнього часу та іншого житла не має. На сімейній нараді було вирішено, що спадкоємці першої черги - доньки брата позивача (його племінниці) відмовляються від права спадкування на ? частину квартири на користь позивача, передавши тим самим право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачу, спадкоємцю другої черги. У листопаді 2013 року позивач виїхав до м. Києва, де був учасником Євромайдану, зрідка з'являвся в м. Херсоні, але продовжував оплачувати усі витрати з утримання квартири, будучи впевненим, що питання з житлом буде вирішене відповідно до умов придбання і користування житлом. Однак відповідачі по справі, не повідомивши ані позивача, ані ще одного спадкоємця першої черги свого дідуся [PERSON], інваліда війни II групи, який проживає на дачі та не має свого житла, оформили спадщину на себе. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 01.07.2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] видані на ім'я [PERSON] та [PERSON] на право спадкування по ? частині квартири [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов по вищезазначеним обставинам. Відповідачі та їх адвокат позовні вимоги не визнали, в задоволенні позовних вимог просили відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, копії матеріалів спадкової справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.1995 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за № 173, [PERSON] належить трикімнатна квартира № 13 загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., яка знаходиться в будинку [ADDRESS] та зареєстрована в КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 05.10.1995 року за реєстровим № 29246, що також підтверджується довідкою КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 06.09.2013 року за № 7444. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.11.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1983. Із свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину по ? частині трикімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач не надав суду належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а саме, позивачем не надано жодних доказів, що саме за його кошти була придбана квартира, що розташована за адресою [ADDRESS]. Суд критично ставиться до розписки, написаної, як зазначає позивач, саме ним, оскільки з тексту розписки не вбачається ким з «Плохенко» вона була написана (не зазначено ім'я та по батькові). Також надана розписка не містить дату складання, не завірена нотаріально. Із заяви [PERSON] від 18.09.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] будь-яких претензій, в тому числі матеріальних, до відповідачів [PERSON] та [PERSON] не має, на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом не претендує. [PERSON] з 09.07.2010 року і по теперішній час проживає разом зі своєю дружиною, [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Ніякої матеріальної допомоги з боку позивача [PERSON] вони не отримують, що підтверджується заявою [PERSON], [PERSON] від 18.09.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була найнята колишньою дружиною [PERSON] для догляду за останнім. За [PERSON] вона доглядала більше трьох років кожен день, крім вихідних, коли дома були дружина чи доньки. Пояснила, що позивача вона бачила один раз, коли він прийшов до [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є рідним братом позивача, та померлого [PERSON], пояснив, що квартира була придбана його братами [PERSON] та [PERSON], однак йому невідомо за чиї кошти вона була придбана. Також пояснив, що після інсульту [PERSON] проживав в квартирі колишньої дружини, яка доглядала за ним разом з доньками до самої смерті. Свідок також зазначив, що останні півроку стосунки між їхнім батьком ([PERSON]) та позивачем погіршилися у зв'язку з тим, що останній почав висувати вимоги матеріального характеру щодо спірної квартири. Додатково пояснив суду, що його батько, [PERSON] дійсно написав нотаріально завірену заяву, про те, що ніяких претензій до відповідачів стосовно спірної квартири не має. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] після інсульту проживав в квартирі колишньої дружини, що розташована за адресою [ADDRESS], і що за ним доглядали колишня дружина та його доньки. Позивача вони бачили дуже рідко. Свідок [PERSON] суду пояснив, що квартира була придбана [PERSON] та його братом [PERSON], однак за чиї кошти йому не відомо. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. При зазначених вище обставинах, оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed