Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що на первинному обліку сектора-служба у справах дітей Магдалинівської селищної ради перебувають малолітні діти: [PERSON] 2015 року народження та [PERSON] 2016 року народження, які мають статус дітей позбавлених батьківського піклування. Матір дітей [PERSON] , [INFO] , рішенням Магдалинівського районного суду від 15.05.2018 року позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей. Батько дітей [PERSON] [INFO] , безробітній, живе за рахунок тимчасових заробітків, зловживає спиртними напоями. З 2017 року сім?я [PERSON] неодноразово перебувала на обліку Магдалинівського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, як сім?я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. 20.08.2020 року фахівцем з соціальної роботи проведено оцінку потреб сім?ї [PERSON] за місцем мешкання, в ході візиту встановлено, що Батько [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вів себе неконтрольовано, проявляв агресію до соціальних працівників. В помешканні було брудно, дитячі речі та постільна білизна були занедбані, запас продуктів відсутній. З 02.09.2019 року діти відвідували дошкільне відділення в КЗ «Магдалинівська спеціальна школа» Дніпропетровської обласної ради» та з інформації наданої вищевказаним закладом батько дітей у заклад не завжди вчасно приходив забирати дітей. Часто приходив в стані алкогольного сп`яніння, вихователі закладу неодноразово проводили з ним бесіду, одяг у дітей був не завжди охайний, діти ходили в одному одязі на протязі декількох днів, з січня 2021 року в закладі не з?являвся, навчанням та станом здоров?я дітей не цікавився. 26.01.2021 року [PERSON] та [PERSON] знайшли на території селища Магдалинівка, без законного представника, дітей доставлено до КУ «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради, про що було складено відповідні акти. Відповідно до листа закладу КУ «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради за час перебування дітей в лікарні батько дітей не відвідував доньок, ліками, предметами догляду та гігієни, одягом, взуттям не забезпечував. 09.02.2021 року складено акт про дітей, яких батько відмовився забирати з закладу охорони здоров?я. Дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. 30.03.2021 року на засідання комісії з захисту прав дитини Магдалинівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] був повідомлений належним чином, однак на засідання не з?явився. Тому просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 22.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечуює. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою проживання. Причини неявки суду відповідач не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 16.03.2021 року, актовий запис № 13 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 16.03.2021 року, актовий запис № 87 (а.с. 4,5). З довідки виданої виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради14.04.2021 року за № 612 в тім, що гр.. [PERSON] має склад сім?ї: [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., які зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії заочного рішення від 15.05.2018 року винесеного Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). Висновком органу опіки та піклування Магдалинівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 14.04.2021 року за № 763, визнано можливим та доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-12). Як зазначено в позові відповідач життям дітей не цікавиться та з ними не спілкується, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, діти навчаються в комунальному закладі «Магдалинівська спеціальна школа» Дніпропетровської обласної ради», до навчального закладу не являється з січня 2021 року, навчанням дітей не цікавиться, що підтверджується інформацією наданої директором школи 09.04.2021 року № 132 (а.с. 15), 26.01.2021 року [PERSON] та [PERSON] знайшли на території селища Магдалинівка, без законного представника, дітей доставлено до КУ «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради. Відповідно до листа закладу КУ «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради за час перебування дітей в лікарні батько дітей не відвідував доньок, ліками, предметами догляду та гігієни, одягом, взуттям не забезпечував (а.с. 13, 14). 09.02.2021 року КП «Магдалинівська ЦЛ`МСР» було складено Акти охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я про те, що батько, інші родичі відмовились забрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-30). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи, як доказ винної поведінки відповідача по відношенню до неповнолітніх дітей, який проявився в небажанні відповідача виконувати свій батьківський обов?язок щодо утримання та виховання доньки - [PERSON] , 2004 р.н., та сина - [PERSON] , 2007 р.н., свідчать акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, довідка-характеристика та інформаційна довідка про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньок - [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, матеріально дітям не допомагає, тобто жодного контакту з ними не підтримує. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вкзав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на спілкування не робив, а навпаки свідомо не небажає їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно доньок, яка проявляється занедбаному будинку, відсутністю у дітей одягу, їжі, та Актами охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я про те, що батько, інші родичі відмовились забрати дітей з лікарні. Враховуючи вище зазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати доньок, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно дост.141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved