Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті діда [PERSON], померлого 08.10.2016. У позовній заяві позивач\~ зазначив, що 08.10.2016 помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки та права на земельну частку (пай). За життя він склав заповіт від 17.08.2005, посвідчений секретарем виконавчого комітету Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно якого все своє майно він заповідав позивачу своєму онуку [PERSON] В установлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як він не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, а про наявність заповіту на його імя йому взагалі не було відомо. Лише 20.05.2017 під час прибирання в будинку діда, випадково було знайдено зазначений заповіт. А так як строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися,\~надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що ні йому, ні його сину не було відомо про існування заповіту та лише 20.05.2017 в ході прибирання в житловому будинку за місцем проживання померлого [PERSON] в с. Макартетине серед документів було знайдено зазначений заповіт. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, спадкову справу, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що дід позивача [PERSON], [INFO], помер 08 жовтня 2016 року в с.Макартетине Новопсковського району Луганської області, на підтвердження чого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було видане свідоцтво про смерть серії І-ЕД №488674 від 11.10.2016, актовий запис №193 (а.с 5). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,5700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, кадастровий номер 4423384700:06:002:0025, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №051151, виданого 23.06.2003 Новопсковською РДА (а.с.6), а також права на земельну частку (пай) розміром 7,65 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває в колективній власності КСП імені Димитрова, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0081402, виданого на підставі рішення Новопсковської РДА від 13.12.1996 №637/6, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 06.03.1997 за №72 (а.с.7). Відповідач, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер 08.10.2016, та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №093605, виданим 17.09.1963 Осинівським сільським ЗАГС Новопсковського району Луганської області (а.с.9). У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті батька він до нотаріальної контори не звертався. Як вбачається з довідки №949, виданої 23.05.2017 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], з 1968 року по 08.10.2016 і вибув у звязку зі смертю. Проживав один (а.с.11). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47831140 від 24.05.2017 спадкова справа після [PERSON], [INFO], який помер 08.10.2016, заведена лише 24.05.2017 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] за №105/2017 (у Спадковому реєстрі №60690295 (а.с. 12). За життя [PERSON] склав заповіт від 17.08.2005, посвідчений секретарем виконавчого комітету Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області [PERSON] (реєстровий номер 338), яким заповів все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, у тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Димитрова, 113, с.Макартетине Новопсковського району Луганської області, а також зазначену вище земельну ділянку розміром 5,5700 га на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, та майновий пай на суму 23509 грн., що знаходиться в пайовому фонді КСП імені Димитрова, своєму онуку [PERSON] (а.с.8). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як зазначено у позовній заяві та підтверджено поясненнями відповідача, [PERSON] не знав про існування заповіту, йому стало відомо про нього лише 20.05.2017. Згідно матеріалів спадкової справи №105/2017 щодо майна померлого 08.10.2016 [PERSON], заведеної 24.05.2017, позивач звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] 24.05.2017. Нотаріусом перевірено відсутність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, про що свідчить напис на вищезазначеній заяві. Звернувшись до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.10.2016, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №623/02-14 від 24.05.2017 (а.с. 13). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачу. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що спадкодавець помер 08.10.2016, отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України сплинув 08.04.2017. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у звязку з чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Щодо поважності причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини суд зазначає таке. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що позивачу не було відомо про існування заповіту, який він знайшов випадково лише 20.05.2017. Статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved