Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з забезпечення збереження тимчасово затриманого належного позивачу автомобіля, його було захоплено невстановленими особами, про що Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.05.2014 року до ЄРДР внесене відомості №12014100010004104, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Ставить питання про стягнення з відповідача у відшкодування вартості втраченого автомобіля - 544200 грн., 5000,00 грн. - у відшкодування витрат на правову допомогу, та 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник Державного підприємства «Розвиток» Міністерства внутрішніх справ України не заперечував проти задоволення позову, подав письмові пояснення, що долучені до матеріалів справи. Представники відповідача, третьої особи - Управління державної автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явились. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. У володінні Позивача перебуває транспортний засіб марки BMW 530 д.н.з. [NUMBER] ідентифікаційний номер кузова [NUMBER]. 14.10.2013 року при перевірці документів співробітниками ДПС ДАІ ГУ МВС України у м. Києві було виявлено підозру на підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказаний автомобіль затримано та передано на майданчик тимчасового зберігання, що по вул. Новій 1 у м. Києві. 15.10.2013 року Печерським РУ ГУ МВС України м. Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 358 КК України, №12013110060007914, яке постановою старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] від 24.06.2014 року було закрито на підставі ч. 1. п. 2 ст. 284 КПК України. Також цією постановою вилучений автомобіль зобов'язано повернути володільцю. З метою отримання автомобіля, Позивач звернувся до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів, що по вул. Новій 1 у м. Києві, на якому автомобіль не було виявлено. При цьому, співробітниками майданчику Позивача було повідомлено, що 22.05.2014 року невідомими особами було скоєно захоплення транспортних засобів, серед яких був й належний позивачу автомобіль, про що Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві 23.05.2014 року до ЄРДР внесене відомості №12014100010004104, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1102 «Про затвердження порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках. Пунктом 2 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України в редакції від 25.01.2012 р. підрозділам Державної автомобільної інспекції для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів дозволено укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг. 30.03.2012р. між Управлінням державної автомобільної інспекції ГУМВС України в м. Києві та ДП «Розвиток» (Підприємство) укладено договір зберігання №5-к, відповідно до якого УДАІ в м. Києві передає, а ДП «Розвиток» приймає на зберігання транспортні засоби за актами приймання - передачі транспортних засобів на спеціальні майданчики, шо розташовані за адресами: м. Київ, вул. Озерна, 1; м. Київ, вул. Пухівська, 3. Згідно п. 1.3, 1.4 вказаного договору передані на зберігання транспортні засоби Підприємство зобов'язується повернути володільцю з дозволу УДАІ в м. Києві у такому стані, в якому вони були прийняті на зберігання (з урахуванням зміни природних властивостей), за вимогу володільця. Право власності на транспортні засоби до підприємства не переходить. Згідно положень п.п. 2.1.1, 2.1.2 Підприємство взяло на себе зобов'язання здійснити належне зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів та нести відповідальність за втрату або пошкодження переданих на зберігання транспортних засобів. Також умовами п. 2.2.2. даного договору визначено право Підприємства залучати на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів передбачених даним Договором послуг. Також судовим розглядом встановлено, що 13.05.2013 року між ДП «Розвиток» та ТОВ «Оллин Плюс» було укладено договір № 11-к про забезпечення організації зберігання майна. За умовами даного договору та Додатку 1 до нього, ДП «Розвиток» надає послуги із забезпечення направлення на тимчасове зберігання автотранспортних засобів на територію (майданчики, стоянки, об'єкти): м. Київ, вул. Нова 1; м. Київ, вул. Бальзака, 16; м. Київ, вул. Зодчих. Згідно умов п. 2.1.2 вказаного договору ТОВ «Оллин Плюс» взяло на себе зобов'язання забезпечити повне збереження АТЗ, які направляються ДП «Розвиток» на тимчасове зберігання, в тому технічному та зовнішньому стані, в якому АТЗ перебували на момент прийняття останніх від органів Державтоінспекції м. Києва. Пунктом 4.4. договору встановлено, що ТОВ «Оллин Плюс» несе повну фінансову відповідальність у випадку втрати, знищення, псування АТЗ під час його зберігання, в розмірі що встановлюється незалежним експертним дослідженням. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15.08,2016 р. № 75/16, складеного ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» середня ринкова вартість автомобіля BMW 530 станом на травень 2014 р. становить 38770,00 дол. США. Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних и юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В позовній заяві позивач просить стягнути на його користь у відшкодування вартості втраченого відповідачем автомобіля 25000 доларів США, що по курсу НБУ на 23.06.2015 року становить 544200 грн. 00 коп., що була сплачена позивачем під час придбання автомобіля у квітні 2013 р. Оскільки судовим розглядом встановлено, що внаслідок належного виконання Відповідачем обов'язку з забезпечення повного збереження переданого йому на тимчасове зберігання на території майданчика за адресо: м. Київ, вул. Нова 1, автомобіля позивача, мало місце заволодіння вказаного автомобіля невставленими особами, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню сума грошових коштів в розмірі 544200 грн. 00 коп., що становить вартість автомобіля. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір стягнення, суд виходить з положень пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, згідно якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Також враховується тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Компенсацію завданої позивачеві моральної шкоди, виходячи з розумності, виваженості та справедливості суд задовольняє у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Крім того, ч.2. ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В матеріалах наявний контракт про надання юридичних послуг № 15062015-01, укладений між Позивачем та ПП «Юридична компанія «Стронгер» та квитанція про оплату послуг у розмірі 5 000 грн., разом з тим, позивачем не наданий акт виконаних робіт, що є не від'ємною частиною контракту. У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial