Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит № 491 від 28.08.2008 у сумі 10389,08 грн. та судовий збір 2102,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 28.08.2008 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 491. Починаючи з серпня 2014 року, відповідач почав порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 06.10.2017 утворилася заборгованість, яку було стягнуто з позичальника рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06.02.2018 у справі № 420/1849/17. В частині позовних вимог до поручителя відмовлено. Постановою апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 у справі 420/1849/17 з поручителя стягнуто 5304,13 грн., з позичальника стягнуто всю суму заборгованості 34974,04 грн. На виконання рішення суду видано виконавчі листи, однак рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, відносини між банком та відповідачами не припинилися. Станом на 03.11.2020 в результаті невжиття заходів відповідачами щодо погашення заборгованості, існує нестягнута за рішенням суду заборгованість у розмірі 10389,08 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 15.02.2021. 15.02.2021 судове засідання відкладено до 17.03.2021, 05.04.2021 у зв`язку з неявкою відповідачів. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не направили, відзив на позовну заяву не надали, зустрічний позов до суду не пред`явили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії -Краснолуцького відділення ощадного банку № 3115 (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено договір про іпотечний кредит №491 від 28.08.2008 (далі -Договір). Згідно п. 1.1. Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 33 000 (тридцять три тисячі грн. 00 коп.) гривень, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21 (двадцять один) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору кредит надавався на 119 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01 травня 2018 року на придбання житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутної послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №№ 1-3 до цього Договору, що є невід`ємною частиною. Згідно п. 1.3 Договору надання кредиту здійснюється одноразово з позичкового рахунку № [NUMBER] філії Краснолуцьке відділення ВАТ «Ощадбанк» 3115 готівкою протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього Договору. У п. 1.5 Договору вказано, що позичальник зобов`язався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 680 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 жовтня 2008 року, на відповідні позичкові рахунки Позичальника, відкриті у філії Краснолуцьке відділення ВАТ «Ощадбанк». Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 01 серпня 2018 року. При сплату останнього ануїтетного платежу банк та позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування кредитом. Пункт 1.6 Договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № [NUMBER] у філії - Краснолуцьке відділення №3115 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються Позичальником в касу Банку. Сплата нарахованих процентів здійснюється Позичальником в валюті Кредиту та в порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п.3.4 Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або майновим поручителем будь-яких зобов`язань за Іпотечним договором, а тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 (двох) календарних місяців; незгоди Позичальника та/або майнового поручителя з пропозицією банку про зміну процентної ставки за користування кредитом та/або не підписання ним відповідних додаткових угод згідно умов цього Договору; використання кредиту не за цільовим призначенням; виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов`язання по цьому договору; втрати предметом іпотеки ліквідності, позбавлення позичальника прав на отримання предмету іпотеки у власність або права власності на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки; неподання позичальником, на вимогу банку, даних, що стосуються його фінансового стану; в разі порушення позичальником умов Іпотечного договору, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена Іпотечним договором Згідно п. п. 4.6.1, 4.6.2 Договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Відповідно п. п. 4.7.1, 4.7.2, 4.7.5 Договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредит в сумі 33000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Відповідно до п. 8.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит між Позивачем та [PERSON] (Відповідачем 1, Поручителем), [PERSON] (Відповідачем 2, Позичальник) був укладений Договір поруки №491/1 від 28.08.2008. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №491 від 28.08.2008, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладеними в майбутньому. Згідно п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за визначеним кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору №491 від 28.08.2008 не пред`явить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до п. 6.3 Договору поруки даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 06.02.2018 у справі ЄУ № 420/1849/17 з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 491 від 28.08.2008 станом на 06.10.2017 у сумі 34974,04 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Згідно постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018, вищезазначене заочне рішення суду в частині стягнутої з [PERSON] суми заборгованості змінено. Суму заборгованості у розмірі 37974,04 грн., що стягнута заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області з [PERSON] зменшено до 29669,91 грн., яка складається з: боргу за кредитом - 11749,45 грн.; процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 30.04.2017 - 9818,59 грн.; інфляційних втрат Банку з серпня 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати Кредиту - 3437,84 грн.; інфляційних втрат Банку з лютого 2014 року по квітень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом - 3526,54 грн.; трьох процентів річних за прострочення сплати Кредиту з 02.03.2012 по 04.05.2017 - 576,96 грн., трьох процентів річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 02.03.2012 по 04.05.2017 року - 554,81 грн.; пені за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 03.02.2014 року по 10.04.2014 року - 5,72 грн. Апеляційний суд Луганської області в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та в частині стягнутих з [PERSON] судових витрат рішення скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №491 від 28.08.2008 року станом на 06.10.2017 року у сумі 5304,13 грн., в тому числі: борг за кредитом 3835,44 грн.; проценти за користування кредитом за період з 01.05.2017 до 05.10.2017 р. - 1416,72 грн.; інфляційні втрати Банку з травня 2017 р. по серпень 2017 року за прострочення сплати Кредиту - 15,40 грн.; інфляційні втрати Банку з травня 2017 року до серпня 2017 р. за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом - 13,12 грн.; три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 05.05.2017 р. до 05.10.2017 р. - 12,64 грн., три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 05.05.2017 р. по 05.10.2017 р. - 10,81 грн. Рішенням встановлено, що позивачем було заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № 491 від 28.08.2008. Рішення суду набрало законної сили 31.07.2018. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже позивачем стягнуто суму наданого відповідачу кредиту за договором № 491 від 28.08.2008. Таким чином, в даному випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання відповідачами заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 06.02.2018 та постанови Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018 по справі ЄУ № 420/1849/17. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивачем нараховано солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] : -процентів за користування кредитом за період з 06.10.2017 по 01.08.2018 у сумі 2681,04 грн.; -інфляційних втрат банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати кредиту в сумі 2890,51 грн. (борг по кредиту, на який нараховано інфляційні втрати було стягнуто постановою Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018); - інфляційних втрат банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 2502,12 грн., в тому числі інфляційні втрати в сумі 2136,53 грн., які нараховані на проценти, що стягнуті постановою Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018; -трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту з 06.10.2017 по 02.11.2020 в сумі 1396,18 грн. (борг по кредиту, на який нараховано три проценти річних було стягнуто постановою Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018); -трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 06.10.2017 по 02.11.2020 у сумі 919,23 грн., в тому числі три проценти річних в сумі 786,76 грн., які нараховані на проценти, що були стягнуті постановою Апеляційного суду Луганської області від 31.07.2018. Позивач у своєму розрахунку поданому разом з позовною заявою, зробив однакові нарахування для обох відповідачів. В той же час в обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання рішення суду. За правовою природою стягнуті за рішенням суду суми є грошовим зобов`язанням, невиконання якого є підставою для застосування ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке. 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, і зазначила, що закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. Вирішуючи питання обґрунтованості вимог позивача, суд виходить з наступного. Позивач у своєму розрахунку зробив однакові нарахування для обох відповідачів. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 2681,04 грн. за період з 06.10.2017 по 01.08.2018, вони підлягають задоволенню частково за період з 06.10.2017 по 01.05.2018 у сумі 1856,11 грн. У задоволенні вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом за період з 01.05.2018 по 01.08.2018 у сумі 824,93 грн. слід відмовити, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надано не пізніше 01.05.2018. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника) відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). При нарахуванні зазначених у позові трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід брати за розрахункову величину боргу до солідарних боржників, яка стягнута судом апеляційної інстанції солідарно, та окремо розрахункову величину боргу, яка стягнута лише з боржника [PERSON] . Таким чином обґрунтованим розрахунком даних нарахувань є солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] таких сум заборгованості, а саме: -відсотки за користування кредитом за період з 06.10.2017 по 01.05.2018 у сумі 1856,11 грн.; -три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 06.10.2017 по 02.11.2020, нараховані на суму боргу 3835,44 грн., що становить 354,33 грн. (3835,44 грн. х 3% х 1124 /365 х 100 = 354,33 грн.); - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 06.10.2017 по 02.11.2020, нараховані на суму процентів 1416,72 грн., що становить 130,88 грн. (1416,72 грн. х 3% х 1124/365 х 100 = 130,88 грн.); - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати кредиту, нараховані на суму 3835,44 грн., що становить 805,44 грн. (3835,44 грн. х 1,21 -3835,44 грн. = 805,44 грн.); - інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом на суму 1416,72 грн., що становить 297,65 грн. (1416,72 грн. х 1,21 -1416,72 грн. = 297,65 грн.), усього 3444,41 грн. Щодо стягнення суми заборгованості з основного боржника [PERSON] , то обґрунтованим нарахуванням сум заборгованості є такий розрахунок, а саме: -три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 06.10.2017 по 02.11.2020 у розмірі 1041,85 грн. (1396,18 грн. (сума заявлена позивачем до стягнення) - 354,33 грн. (сума, що підлягає солідарному стягненню) = 1041,85 грн.); -три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 06.10.2017 по 02.11.2020 у розмірі 788,35 грн. (919,23 грн. (сума заявлена позивачем до стягнення) - 130,88 грн. (сума, що підлягає солідарному стягненню) = 788, 35 грн.); -інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати кредиту у розмірі 2085,07 грн. (2890,51 грн. (сума заявлена позивачем до стягнення) - 805,44 грн. (сума, що підлягає солідарному стягненню) = 2085,07 грн.); -інфляційні втрати банку з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2204,47 грн. (2502,12 грн. (сума заявлена позивачем до стягнення) - 297,65 грн. (сума, що підлягає солідарному стягненню) = 2204,47 грн.), усього 6119,74 грн. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме з [PERSON] у розмірі 1586,64 грн., з [PERSON] у розмірі 348,45 грн.

Outcome: partial