Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд:зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу виданого Шевченківським районним судом м.Києва від 26.09.2018 у справі № 761/34175/18, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , з 1/4 до 1/8 частини всіх доходів [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з квітня 2014 року працює у Національному банку України на посаді директора Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України. Розмір доходів позивача становить (заробітна плата, надбавки,премії) за останні шість місяців до подачі позову (09.2018-02.2019) становить в середньому 108 398,94 грн на місяць. Роботодавець позивача перераховує на користь відповідача 1/4 частку доходу позивача, що в середньому складає більше ніж 20 000 грн на місяць, що, в свою чергу, навіть перевищує максимальний розмір аліментів на дитину відповідного віку (від 6 до 18 років) за законом. На думку позивача, при видачі судового наказу судом було допущено порушення ст.ст. 181-183 СК України та не було взято до уваги максимальний розмір аліментів, наявність у позивача інших дітей, його матеріальне становище, добровільне виконання позивачем свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та дитини. Позивач вважає, що відповідачем, при поданні заяви про видачу судового наказу, не були вказані всі обставини, які мали б бути враховані судом. А саме, той факт, що позивач весь час з моменту розірвання шлюбу бере участь в утриманні їх спільної з відповідачем дитини, її вихованні, фізичному, культурному та психологічному розвитку в міру своїх фізичних та матеріальних можливостей. Крім того, з 06.06.2014 позивач перебуває у шлюбі, в якому було народжено ще одну доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі, на утриманні позивача перебуває дружина [PERSON] , що не має основного місця роботи, її неповнолітній син від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та їх спільна донька. Позивач звертає увагу суду, що з моменту розірвання шлюбу з відповідачем до отримання судового наказу він щомісячно сплачував аліменти на картковий рахунок відповідача, а також купував речі та іграшки, що підтверджується квитанціями. Відповідач же не завжди надавав змогу позивачу вільно спілкуватися з донькою. Крім того, представником позивача було здійснено запит до місця роботи відповідача, у відповіді на який вказано, що середньомісячна заробітна плата відповідача у 2018 році становить 16 335,15 грн. Як відомо позивачу, відповідач не має інших осіб на утриманні, тому, на думку позивача, відповідач також має змогу виконувати свій обов`язок щодо утримання спільної доньки та витрачати 1/2 частини свого заробітку, що складає приблизно 8 000 грн. Ухвалою суду від 17.09.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви. Лист було повернуто суду з поміткою про наявність причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив. 26.09.2018 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано Судовий наказ про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах судової справи № 761/34175/18. Відповідно до такого судового наказу суд наказав стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.09.2018 до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Судовий наказ набрав законної сили. 20.12.2018 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Борисюком Романом Анатолійовичем було відкрите виконавче провадження № 57893961на виконання судового наказу № 761/34175/18 від 26.09.2018. З квітня 2014 року позивач працює у Національному банку України на посаді директора Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України. Розмір доходів позивача становить (заробітна плата, надбавки,премії) за останні шість місяців до подачі позову (09.2018-02.2019) становить в середньому 108 398,94 грн на місяць Крім малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у позивача наявна друга дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки ј частина заробітку є мінімальною часткою відрахувань з доходів одного з батьків на утримання неповнолітньої дитини, підтверджень того, що дружина позивача є непрацездатною, а також того, що на утриманні позивача знаходяться інші особи окрім двох рідних дітей суду не надано,

Outcome: dismissed