Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимогизазначив, що після померлого [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, однак позивач у позасудовому порядку позбавлений можливості оформи свої спадкові права на нерухоме майно. В судове засідання представник позивача та позивач не зявились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та і інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 13 листопада 2010 року помер [PERSON] - батько позивача [PERSON]. Після померлого [PERSON], залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 4,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала померлому, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 204373, виданого на підставі Розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 21 05.2003 року за № 303 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0104546000596 від 04.03.2004 року. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження ІІІ-КЕ № 416748, виданим Рунівщинською сільською радою Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого за № 10 від 14.07.1993 року, в якому померлий [PERSON] записаний батьком позивача. Позивач не проживав разом з батьком, а тому не знав про існування вищезазначеної земельної ділянки. Позивач 7 квітня 2015 року отримав відповідь на своє звернення з Першої полтавської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, якою Позивачу було відмовлено у звязку з тим, що він пропустив строк на прийняття спадщини. Відповідно до довідки №02-14/943 від 10 червня 2016 року виданої Полтавською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, і іншим шляхом, окрім судового порядку на даний час не може отримати належну йому за законом спадщину. За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved