Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення депозиту. Позивач свої вимоги мотивує тим, що між ним та акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір №300131/123544/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті. Строк розміщення вкладу до 27.01.2015 року та сума вкладу становила 10 000 доларів США 00 центів. У визначений договором строк позивач звернувся з до відповідача, але йому було видано 7 800 доларів США 00 центів, а решту вкладу позивач не отримав, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму неповернутого вчасно вкладу згідно договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №300131/123544/3-14 від 27.10.2014 року на три місяці в іноземній валюті в розмірі 2 587 доларів США 00 центів. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задоволити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надіслав письмові заперечення щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що розпочата процедура ліквідації акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та строк подання вимог кредиторів до Уповноваженої особи Фонду 21 січня 2016 року, але позивач не звернувся з вимогою про повернення депозиту. Судом установлені такі правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 27 жовтня 2014 року укладено договір-заяву №300131/123544/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит». За умовами даного договору-заяви відповідач приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок №2630.2.202831.004 у розмірі 10 000 доларів США 00 центів та процентна ставка становила 11,60 % річних. Строк дії вкладу з 27 жовтня 2014 року до 27 січня 2015 року. З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі позову до суду строк дії договору закінчився, але відповідач не повернув внесок у повному обсязі, зокрема, з 10 000 доларів США 00 центів залишок неповернених коштів складає 2 587 доларів США 00 центів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як вбачається з матеріалів справи Постановою Національного [PERSON] України №898 від 17.12.2015 року відкликано банківську ліцензію та розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Дана інформація опублікована у газеті «Голос України» №242 (6242) від 23.12.2015 року, де повідомлено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення. Таким чином, останній день звернення з вимогою про повернення кредиту 21 січня 2016 року, але позивач не скористався своїм правом та не звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] з кредитною вимогою про включення до кредиторських вимог та Реєстру акцептованих вимог кредиторів. 07 квітня 2016 року, виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів [PERSON]. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №6-350цс17. У звязку з тим, що 18 вересня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з ринку, тому інтереси позивача підлягають захисту відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вкладеного та

Outcome: dismissed