Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» про стягнення належних працівнику при звільненні сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку, вимоги вмотивовано тим, що він працювава на підприємстві з 02.06.2016 року по 29.01.2021 рік. Позивач звільнився за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, одночасно в заяві зазначив, що позов визнає з урахуванням наданої до суду довідки про розмір боргу по заробітній платі у розмірі 34130,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково за наступних підстав. Згідно зі\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що [PERSON] працював на ПрАТ «КЗЕСУ» з 02.06.2016 року по 29.01.2021 рік (а.с. 4). 29.01.2021 року позивач був звільнений за згодою сторін. За період з червня 2020 року по червень 2021 року позивачу не виплачена заробітна плата, яка по його розрахунках складає 44106,76 грн. Згідно до довідки ПрАТ «КЗЕСУ» № 18/756 від 19.07.2021 року, заборгованість по заробітній платі при звільненні становить 34130,00 грн. Статтею 94 КЗпП України, передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За ч. 1\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 2\~ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належній йому зарплати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. ст.\~116\~та\~117 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заробітку відповідачем надано розрахунок, згідно якого середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 157,00 грн. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З наданих до суду документів та розрахунку вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 08 вересня 2021 року позивачу не перерахована, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 157,00 грн. За встановлених обставин, зважаючи на те, що середньоденний заробіток [PERSON] становить 157,00 грн., за вирахуванням податків із заробітної плати передбачених законодавством України, а число робочих днів за час затримки повного розрахунку з 29.01.2021 року по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), тобто по 08.09.2021 року, включно, становить 152 робочих днів, отже ПрАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» має сплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 23864, 00 грн. З довідки ПрАТ «КЗЕСУ» № 18/756 від 19.07.2021 року, заборгованість по заробітній платі при звільненні становить 34130,00 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000, 00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial