Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 27.03.2007 року до ВАТ «[PERSON] Аваль» звернувся [PERSON] з заявою-анкетою позичальника на отримання кредиту в сумі 42000 доларів США по програмі кредитування «Кредит на споживчі цілі». 10.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №014/4104/74/288 (далі Договір), відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 33000 доларів США строком на 120 місяців по 09.04.2017 року зі сплатою 13,75% річних за користування кредитними коштами. 18.03.2009 року до кредитного договору укладено Додаткову угоду №014/4104/74/288/1, якою сторони внесли зміни та доповнення до Кредитного Договору, а саме змінили строк користування кредитом та суми погашення (встановлено кредитні канікули). Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути кредитні кошти частинами та сплатити нараховані відсотки шляхом здійснення щомісячних платежів у відповідності до встановленого графіку. Позивач умови договору виконав. Однак, відповідач в порушення умов вказаного договору, зобовязання за ним своєчасно не виконував, в звязку з чим станом на 05.01.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 23051,15 доларів США, з яких 10092,66 доларів США заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість 4714,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить113148 грн. 26 коп., 1965,67 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, в тому числі 1885,87 доларів США прострочена заборгованість по процентах, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 45262 грн. 14 коп., 10992,82 доларів США нарахована пеня, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 263835 грн. 01 коп. У звязку з наявністю простроченої заборгованості по кредиту [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою здійснити виконання боргових зобовязань достроково в повному обсязі. Але, відповідач на законні вимоги позивача не відреагував, прострочену заборгованість не погасив, а тому з метою захисту своїх порушених прав, позивач просить суд стягнути достроково з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №014/4104/74/288 від 10.04.2007 року в розмірі 12058,33 доларів США та 263835 грн. 01 коп. пені за порушення термінів погашення кредиту і судові витрати по справі в сумі 8298 грн. 65 коп.\~\~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення за наслідками такого розгляду на підставі наявних доказів заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.525,526,530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 27 березня 2007 року [PERSON] звернувся до ВАТ «[PERSON] Аваль» з заявою-анкетою позичальника, у якій просив надати йому кредит в розмірі 42000 доларів США по програмі кредитування «Кредит на споживчі цілі». 10 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір №014/4104/74/288, згідно п.п.1.1, 3.1 якого [PERSON] надав [PERSON] кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 33000 доларів США, а [PERSON] зобовязався належним чином використати та повернути [PERSON] суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та [PERSON]. Згідно п.1.2. Договору кредит надавався на строк по 09 квітня 2017 року згідно Графіку наданого кредиту (Додаток № 1 до Договору). Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. 1.7. погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту, процентна ставка за користування кредитом складає 13,75 % річних, крім того, позичальник зобовязався одноразово, при наданні кредиту, сплатити [PERSON] комісію за оформлення кредиту в розмірі 1%. Згідно п. 2.1. кредит надавався на споживчі цілі. 18 березня 2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду №014/4104/74/288/1 до Кредитного договору №014/4104/74/288 від 10.04.2007 року, за умовами якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, тимчасово на період з 15 квітня 2009 року до 15 березня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру процентів (встановлено кредитні канікули), встановлено порядок погашення процентів за рахунок власних коштів позичальника протягом строку кредитних канікул. Крім того, відповідно до п. 4 Додаткової угоди збільшено розмір кредиту шляхом видачі додаткового траншу за кредитом в розмірі та в наступні строки: 18 березня 2009 року 1980,42 доларів США. Також, згідно п.5 додаткової угоди викладено в новій редакції графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в новій редакції в Додатках №1,2 до цієї Додаткової угоди. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором виконав та відповідно до п.4.1. Договору надав відповідачу кредитні кошти шляхом переказу суми кредиту на відкритий позичковий рахунок № [NUMBER], однак відповідач [PERSON] в порушення умов п.п. 1.3, 5.1 Договору щомісячно у відповідності до встановленого графіку кредит та відсотки за користування кредитом вчасно не сплачував. В порушення умов кредитного договору, в тому числі п.5.1. Договору відповідач [PERSON] прострочив виконання зобовязань. У звязку з чим 13 січня 2016 року [PERSON] згідно п.п. 5.5., 6.5. Договору на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повне погашення заборгованості за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції протягом 30 банківських днів з моменту отримання цієї вимоги. Однак, вказану письмову вимогу [PERSON] відповідачем проігноровано та кошти не повернуто. Згідно розрахунку [PERSON] прострочена сума заборгованості станом на 05 січня 2016 року складає 23051,15 доларів США, з яких: 10092,66 доларів США заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість 4714,38 доларів США, 1965,67 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, в тому числі 1885,87 доларів США прострочена заборгованість по процентах. Також, відповідно до п.10.1 Кредитного договору [PERSON] нарахована пеня за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу в сумі\~10992,82 доларів США, що в еквівалентно по курсу НБУ 263835 грн. 01 коп. Оскільки відповідачем наданий [PERSON] розрахунок не оспорений та не надано власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, розрахунок [PERSON] є належним доказом заборгованості. Відповідно ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях\~47\~та\~49\~цього\~Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями\~\~допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено\~Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого\~1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2\~статті 5 цього Декрету. Як вбачається з копії банківської ліцензії № 10 від 11.10.2006 року, дозволу № 10-4 від 11.10.2006 року та додатку до дозволу № 10-4 від 11.10.2006 року, виданих НБУ для ВАТ «[PERSON] Аваль», що діяли на час виникнення спірних правовідносин, позивач мав право здійснювати операції з валютними цінностями, а тому правомірно надав кредит відповідачу у іноземній валюті. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» також правомірно заявило вимогу про повернення кредиту та процентів у іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10092,66 доларів США заборгованості за кредитом, в тому числі 4714,38 доларів США простроченої заборгованості, 1965,67 доларів США заборгованості по процентах за користування кредитом, в тому числі 1885,87 доларів США простроченої заборгованості по процентах. а всього 12058,33 доларів США. Частиною 1\~ст. 546 ЦК України\~передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України\~встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Що і передбачено п.10.1. Договору, відповідно до якого за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим Договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. А тому, суд вважає, що позовна вимога ПАТ «[PERSON] Аваль» про стягнення із відповідача [PERSON] пені також підлягає до задоволення, оскільки це передбачено умовами укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, з урахуванням положень умов Договору та вимог чинного законодавства із відповідача [PERSON] слід стягнути 263835 грн. 01 коп. пені за порушення термінів погашення кредиту. Суд вважає доведеним отримання [PERSON] кредиту за кредитним договором та доведеним порушення ним термінів повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у звязку з чим він повинен нести відповідальність передбачену договором та законом. Судом не встановлено доказів, які б заперечували кредитний договір за його безгрошовістю відповідно до\~ст. 1051 ЦК України. Разом з тим, відповідно до абз. 2 п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, відповідач [PERSON] допустив порушення зобовязань за кредитним договором, а тому із відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 12058 доларів 33 центи США, що еквівалентно 319755 грн. 98 коп. (12058,33 дол. США х 2651,7435 грн. за 100 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 15.03.2016 року : 100 = 319755 грн. 98 коп.) та 263835 грн. 01 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів. Судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачем, суд вважає за необхідне\~відповідно до\~вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved