Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 06 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2506/0607/95-003, за умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 65\~175 грн. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», укладено Договір факторингу. В подальшому, 28 листопада 2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступив ТзОВ «Кредитні ініціативи» своє право вимоги заборгованості по кредитних договорах з боржниками, в томі числі і за кредитним договором №2506/0607/95-003. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідачки [PERSON] станом на 19.06.2014 року виникла заборгованість у розмірі 152 416 грн. 72 коп. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 152 416 грн. 72 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1524 грн. 17 коп. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Через канцелярію суду 03.11.2014 року від [PERSON] надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких вона просила провадження у справі закрити, у звязку із тим, що на її думку, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 06 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2506/0607/95-003 (а.с.4-9). Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 65\~175 грн. зі сплатою 19% річних, на строк користування кредитом по 05 червня 2010 року включно. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу, виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п.2.1,2.2 Договору, Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії,надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів (а.с.25-31). 28.11.2012 року між ТОВ «ФК [PERSON]» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Як зазначено в п.п. 2.1, 2.2 Договору, Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, грошові вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів (а.с.32-36). Згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, внаслідок укладання вказаних договорів, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №2506/0607/95-003 від 06 червня 2007 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Позивачем 15 липня 2014 року направлено [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, якою також повідомлено про укладення договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора, на яку відповідачка жодним чином не відреагувала (а.с.59-60). Згідно із положеннями ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~ Якщо у зобов'язанні\~\~встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)). \~Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. \~Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобовязання, які банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачці у користування кредитні кошти, однак [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала, у визначений в договорі строк кошти не повернула, чим порушила умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочила виконання взятих на себе зобовязань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 19 червня 2014 року складає 152 416 грн. 72 коп., з яких 43455 грн. заборгованість за кредитом; 49984 грн. 11 коп. заборгованість по відсотках; 58\~977 грн. 61 коп. - пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12). Поряд з цим, суд не приймає до уваги посилання відповідачки у запереченні на позовну заяву про те, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки нею не надано належних та допустимих доказів з приводу того, що вона має статус субєкта підприємницької діяльності повязаного з господарською діяльністю. Враховуючи наведені вище вимоги закону та фактичні обставини справи, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача у повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved