Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, марки «Toyota», р/н [NUMBER]. 05 листопада 2015 року в м. Києві по проспекту Перемоги сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], та вказаного забезпеченого транспортного засобу, марки «Toyota», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль «Toyota» зазнав механічних ушкоджень. За постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року відповідача визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП. Згідно рахунку-фактури від 09 листопада 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], склала 8650 грн. Виконуючи взяті на себе зобов»язання за вказаним договором страхування, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі страхового акту від 17 листопада 2015 року виплатило за ремонт автомобіля «Toyota» страхове відшкодування у розмірі 8650 грн. Відповідач, як особа з вини якої сталася ДТП, незважаючи на направлену йому ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, у добровільному порядку такі збитки до цього часу не відшкодував. 01 жовтня 2018 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та позивачем - ФОП [PERSON] було укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, за яким страхова компанія відступила останньому своє право вимоги відшкодування збитків у порядку регресу, завданих у вигляді сплаченого страхового відшкодування, в тому числі до відповідача. Оскільки до позивача перейшло право вимоги про стягнення з відповідача суми сплаченого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування, то просив стягнути з [PERSON] на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 8650 грн. В судове засідання позивач не з'явився, його представник [PERSON] просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України; відзив не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року о 17 годині 20 хвилин відповідач [PERSON] рухався по проспекту Перемоги, зі сторони станції метро «Житомирська» в м. Києві, керуючи транспортним засобом, марки «Форд», д/н [NUMBER], який належить [PERSON], в порушення п. 13.1 ПДР України, перестроюючись з першої смуги руху у другу смугу руху, не надав дорогу автомобілю, марки «Тойота», р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів. За постановою від 15 січня 2016 року Святошинського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с. 17-19,22/. На момент вказаної ДТП автомобіль «Тойота», р/н [NUMBER], був забезпеченим транспортним засобом згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, укладеного 15 липня 2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] /а.с. 12-16/. 18 листопада 2015 року ПрАТ «УПСК» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування [PERSON], рахунку-фактури від 09 листопада 2015 року ТОВ «Автосервіс.М», страхового акта від 17 листопада 2015 року, перерахувало ТОВ «Автосервіс.М» за ремонт автомобіля «Тойота», р/н [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 8650 грн. /а.с. 20-21,23-30/. Незважаючи на направлену відповідачу претензію від 22 вересня 2017 року про відшкодування в порядку регресу завданих ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» збитків у розмірі 8650 грн., відповідач, як особа з вини якої сталася ДТП, до цього часу такі збитки останньому не відшкодував /а.с. 31/. 01 жовтня 2018 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та позивачем - ФОП [PERSON] було укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, за яким дана страхова компанія відступила позивачу право грошової вимоги до своїх боржників, в тому числі до відповідача /а.с.5-11/. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на виконання договору страхування виплатило страхувальнику страхове відшкодування, шляхом перерахування суми коштів в розмірі 8650 грн. на рахунок ТОВ «Автосервіс.М» за ремонт пошкодженого внаслідок ДТП забезпеченого автомобіля «Тойота», р/н [NUMBER], незважаючи претензію страхової компанії про відшкодування збитків в порядку регресу від 22 вересня 2017 року /а.с. 31/, відповідач до цього часу у добровільному порядку не компенсував останній понесені нею витрати, за договором про відступлення права вимоги № 01/10/2018 від 01 жовтня 2018 року право грошової вимоги ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до відповідача перейшло до ФОП [PERSON], то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] на відшкодування завданих збитків в порядку регресу 8 650 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 704,8 грн.

Outcome: approved