Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивовано тим, що на обліку в управлінні перебувала [PERSON] як одержувач тимчасової допомоги на дитину: доньку [PERSON], [INFO], батько якої [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. [PERSON] не отримувала на свою користь аліменти, що мають стягуватися з [PERSON] на утримання дочки, згідно виконавчого листа №2-4185/09 від 18.11.2009 р., виданого Ленінським районним судом м. Харкова. Всього було сплачено допомоги на суму 23502.90 гр. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. На обліку в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського (Ленінського) району Харківської міської ради перебувала [PERSON], як одержувач тимчасової допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], батько якої [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Дана допомога призначалася відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 р. №189, у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів, або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено ( п.2 Порядку). Згідно норм Порядку, на підставі наданих [PERSON] довідок Ленінського ВДВС ХМУЮ про те, що вона, дійсно, не отримувала на свою користь аліменти, що мають стягуватися з [PERSON] на утримання дочки, згідно виконавчого листа №2-4185/09 від 18.11.2009 р., виданого Ленінським районним судом м. Харкова, у розмірі ? частини всіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2009 р. до повноліття дитини, їй було призначено допомогу на період з 01.06.2010 р. по 31.12.2015 р.. Всього було сплачено допомоги на суму 23502.90 грн... Після останнього строку призначення допомоги за продовженням виплати допомоги [PERSON] до відділу соціальних допомог управління не зверталася. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, визначений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме , затвердженим постановою Кабінету Міністрів україни від 22.02.2006 року № 189. Згідно п. 7 Порядку, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.8, 9 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Частиною 10 ст.181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щопідлягають стягненню 23502.90 грн. виплаченої [PERSON] тимчасової державної допомоги на дитину [PERSON], [INFO] Згідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 1378.00 грн. судового збору, сплаченого позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved