Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До проведення підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну заяву. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області від 23 червня 2020 року, за актовим записом № 22. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений Великополовецькою сільською радою від 16 травня 2018 року, за реєстром № 87, відповідно до якого, все своє майно, заповіла позивачу по справі. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1617 га., яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224081200:01:064:0033, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 0,2252 га., яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224081201:01:085:0048, призначена для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, площею 0,14 га., яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224081201:01:088:0005, призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за заповітом, згідно ст. 1223 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок. Окрім позивача, є ще спадкоємці за законом, це [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі), які відмовляються від своїх часток спадкового майна на користь позивача, та не заперечують проти того, щоб спадкове майно вцілому успадкував він, про що подали до суду відповідні заяви. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 4.12 п.4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 (далі порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При зверненні\~до нотаріуса\~щодо оформлення\~спадщини позивачу\~було роз`яснено\~про умови\~прийняття спадщини\~передбачені ст.\~1273\~ЦК України,\~крім того\~зазначивши про\~подачу до\~нотаріуса передбачених\~законом оригіналів\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно, та повідомлено, що оформити спадщину нотаріально він не має змоги, у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, отримати дублікати яких позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 25 та ч. 11 ст. 346 ЦК України, згідно яких право власності припиняється у разі смерті власника. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідачі (спадкоємці за законом) до підготовчого судового засідання позов визнали, про що подали до суду відповідні заяви. Суд вважає, що визнання позову відповідачами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved