overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2012 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою поступово стало погіршуватися і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин в грудні 2013 року і, незважаючи на те, що в 2014 році в них народився син, шлюбні відносини вони відновити так і не змогли, позивач прохав розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та, вказавши, що він підтримує свої позовні вимоги і просить розірвати шлюб. Відповідачка також в судове засідання не зявилася, надавши суду письмове пояснення, в якому просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що з 25.12.2013 року вони з позивачем проживають окремо, а тому позов вона визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 080389, між сторонами було укладено шлюб 22 травня 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Заїченко», оскільки заяви про повернення їй дошлюбного прізвища від відповідачки не надходило. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки дружина не проявляла належної уваги та поваги до нього, не цікавилася інтересами сімї, не бажала їхати з ним до Росії, де він працює, що вони мають різні погляди на життя, втратили взаємне почуття поваги один до одного, у зв`язку з чим подружні відносини між ними фактично припинилися в квітні 2015 року, позивач прохав розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог, які прохав задовольнити. Відповідачка позов спочатку не визнала, прохаючи надати строк для примирення, та пояснивши суду, що вони з відповідачем проживають в одній квартирі до цих пір як одна сімя і ніяких розмов про розлучення не було. Однак в даному судовому засіданні відповідачка позов визнала та пояснила суду, що вони з позивачем не помирилися, у зв`язку з чим вона теж згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 054709, між сторонами було укладено шлюб 25 липня 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх позивач не бажає, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Також суд бере до уваги, що за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Щодо вирішення питання, згідно до ст.113 СК України, про вибір відповідачці прізвища, то в цьому немає необхідності, оскільки її дошлюбне прізвище і прізвище після реєстрації даного шлюбу є «Литвиненко». На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1996 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вона не проявляла належної уваги та поваги до нього, постійно безпідставно ревнувала його до інших жінок, хоча сама вчиняла подружні зради, у результаті чого у сімї постійно виникали непорозуміння та сварки та призвело до втрати взаємного почуття поваги та любові один до одного, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що рік тому він пішов від дружини, оскільки вона його постійно ревнувала, а потім вони помирилися. Однак згодом він дізнався, що відповідачка йому зраджує, через що знову залишив сімю, але вона пообіцяла, що більше такого не буде і вони в черговий раз помирилися та стали проживати разом допоки відповідачка не нагадала йому про свою зраду, що призвело до сварок та припинення сімейних відносин. За наданий судом строк вони не помирилися і він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов спочатку не визнавала, прохаючи надати строк для примирення, пояснивши суду, що сімя розпалася через те, що чоловік їй не довіряє, хоча сам їй зраджує, але вона хоче зберегти сімю. Однак в даному судовому засіданні відповідачка позов визнала та пояснила суду, що вони з позивачем не помирилися, у зв`язку з чим вона теж згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу № 254740, між сторонами було укладено шлюб 26 жовтня 1996 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, до того ж постійні сварки між подружжям можуть негативно вплинути на стан здоров`я та на виховання їх неповнолітньої дочки. Також суд бере до уваги, що за наданий судом строк вони не помирилися і обоє наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Гончаренко», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2005 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, кожен з них має діаметральні погляди на шлюб та сімю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що вони не зійшлися характерами і мають різні погляди на сімейне життя. Вже близько року вони разом не проживають і він має намір створити нову сім`ю. У зв`язку з цим на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що на протязі року вони не підтримують подружніх відносин через те, що в них немає спільних інтересів. Вона також планує створити нову сім`ю, а тому на примирення не згідна і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 007093, між сторонами було укладено шлюб 26 жовтня 2005 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж мають намір створити інші сімї, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Завялова», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2011 року. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки відповідачка не цікавилася життям сім'ї, уникала спілкування з ним та фактично почала проживати окремо. В серпні 2014 року нами було подано спільну заяву до відділу державної реєстрації актів громадського стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області про розлучення, але відповідачка в назначений час не з'явилася. Посилаючись на те, що подружні відносини між ними припинені з серпня 2014 року, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що вона не цікавилася життям сім'ї, проживали вони разом, але як чужі люди. А тому на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 27 грудня 2011 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини позивач не бажає, як, мабуть, і відповідачка, оскільки на виклики суду не з`являлася та заходів для примирення не вживала, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. З врахуванням того, що відповідачка не повідомила суд про те, яке прізвище їй залишити, суд не може вирішити дане питання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки дружина не проявляла належної уваги та поваги до нього, не цікавилася інтересами сім'ї, а він не влаштовував її батьків як зять і вони постійно налаштовували її проти нього, в результаті чого в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки, що вони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, втратили взаємне почуття поваги та любові один до одного, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинилися наприкінці серпня 2015 року і на даний час він проживає з іншою жінкою, яку кохає та має намір зареєструвати шлюб, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що спільне життя з відповідачкою не склалося через те, що він не подобався її батькам і вони постійно їй казали, що він нічого не вміє робити, після чого і дружина стала говорити, що їм потрібно розлучитися. З 26 серпня 2015 року вони разом не проживають і він має іншу сім'ю. У зв`язку з цим на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що причиною розпаду сім`ї стало те, що чоловік зраджував їй. Йому постійно телефонувала інша жінка і він залишив сім'ю. А тому вона теж згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 27 жовтня 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж позивач створив нову сім`ю і має намір узаконити ці відносини, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1971 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки в сімї постійно виникали сварки через те, що кожен з них мав різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим подружні відносини між ними припинилися з грудня 1999 року, позивач прохав розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачка позов спочатку не визнала, а потім погодилася на розірвання шлюбу, пояснивши суду, що вони не проживають разом дев`ять років, оскільки позивач став часто вживати алкогольні напої. На даний час він проживає з іншою жінкою. Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про одруження № 279765, між сторонами було укладено шлюб 28 серпня 1971 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин, що підтверджується, як наданими ним письмовими доказами, так і показами відповідачки в судовому засіданні, при цьому позивач не бажає їх відновлювати, до того ж має іншу сім`ю, з чого слідує, що збереження даної сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. З врахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку про недоцільність продовження строку, наданого сторонам для примирення. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб давно існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Макій», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що на протязі двох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося через його постійні відрядження в зону АТО, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю і це призводило до частих сварок, свідком яких була дитина, що негативно впливає на її психічний стан, у зв`язку з чим з грудня минулого року вони разом не проживають, позивач прохав розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідачка позов спочатку не визнала та пояснила суду, що чоловік вживав спиртні напої і вчиняв сварки, але вона його розуміє, оскільки він вже четвертий рік перебуває на військовій службі, що відобразилося на його психічному стані. Однак вона все рівно хоче зберегти сімю, а тому просить надати строк для примирення в три місяці. В даному ж судовому засіданні відповідачка пояснила, що вони з позивачем не помирилися. У зв`язку з цим вона згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № 136356, між сторонами було укладено шлюб 29 квітня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на даний час проживають окремо і відновлювати подружні відносини позивач не бажає, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, до того ж за наданий судом строк вони не помирилися і відповідачка також не заперечує проти розірвання шлюбу. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто «Слинько», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим і останнім часом дружина не проявляла належної уваги та поваги до нього, не цікавилася інтересами сім'ї, що на грунті неприязних відносин у сім'ї постійно виникали непорозуміння, які переходили в сварки, а також, що вони мають різні погляди на життя, втратили взаємне почуття поваги та любові один до одного і на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинилися, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що фактично вони не проживали однією сім`єю, оскільки через тиждень після весілля припинили подружні відносини. В них немає ніяких почуттів один до одного, а тому на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала та пояснила суду, що в них з відповідачем не співпали погляди на сімейне життя і вони не проживають разом зразу після весілля. У зв`язку з цим теж згідна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб № [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 02.08.2014 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, до того ж після реєстрації шлюбу однією сім`єю майже не проживали, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим повернути позивачці прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу, тобто «[PERSON]», за її проханням. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2015 року. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим, що останнім часом дружина не проявляла належної уваги та поваги до нього, не цікавилась інтересами сім'ї, що постійно виникали непорозуміння, які переходили в сварки, що вони мають різні погляди на життя, втратили взаємне почуття поваги та любові один до одного, що дружина допустила подружню зраду, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 22 грудня 2015 року та на даний час вони з відповідачкою проживають окремо, позивач прохав розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідачка поїхала до своєї матері і залишилася там, а згодом він дізнався, що вона йому зрадила. З 22 грудня 2015 року вони разом не проживають, дітей в них немає. Він прохав дружину, щоб приїхала для розірвання шлюбу через ЗАГС, але вона відмовилася. У зв`язку з цим на примирення він не згідний і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи про, що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причину своєї неявки. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER], між сторонами було укладено шлюб 30 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони на протязі тривалого часу не підтримують подружніх відносин та відновлювати їх не бажають, оскільки відповідачка ніяким чином не відреагувала на вказаний позов та не вжила заходів для збереження сім`ї, з чого слідує, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Виходячи з цього, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. З врахуванням того, що відповідачка не повідомила суд про те, яке прізвище їй залишити, суд не може вирішити дане питання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved