Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 19 березня 2016 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в кімнатах №,№ 314-315 гуртожитку державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» за адресою: м. Черкаси, вул. Я. Галана, 15. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно. Він, як спадкоємець четвертої черги спадкування, згідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 року, у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав її син [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач умисно позбавив спадкодавця життя, що підтверджується ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року, яка набрала законної сили, через що не має права на спадкування, позивач прохав усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що позивач проживав з [PERSON] однією сімєю до дня її смерті. Факт їхнього спільного проживання встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 року. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки із заявою про прийняття спадщини звернувся також син померлої, який навмисно позбавив свою матір життя, що підтверджується ухвалою Чигиринського районного суду від 14.06.2016 року, яка набрала законної сили. У зв`язку з цим просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заперечення проти позову, вказавши про розгляд справи без його та його представника участі, зазначивши, що він з позовом не згідний, оскільки позивач не має права на спадкування, так як не являється родичем його матері. Він же заявив бажання прийняти спадщину, яка залишилася після смерті матері, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, і єдиним спадкоємцем її майна. Твердження позивача, що він не має права на спадкування є помилковим, оскільки він не є суб`єктом злочину, а нанесення матері тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть, не було умисним, так як він при цьому знаходився в хворобливому стані, тому що страдає психічним захворюванням, у зв`язку з чим являється інвалідом, і яке позбавляло його можливості під час скоєного усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. А тому просить в задоволенні позову відмовити. При посвідченні лікарем підпису відповідача на даному запереченні зазначено, що за період перебування останнього в лікарні питання його дієздатності судом не розглядалося. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом та підтверджується свідоцтвом про смерть № 181288, 19 березня 2016 року померла [PERSON] (а.с.4). Після смерті відкрилася спадщина у вигляді майна, що належало їй на праві власності. Згідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 року, яке вступило в законну силу, встановлено факт проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] з 25 грудня 2005 року до дня її смерті 19 березня 2016 року, тобто більше пяти років. Виходячи з цього, позивач у відповідності до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] Також судом встановлено та підтверджується даними приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] № 316/02-14 від 05.11.2016 року і заявами про вступ у спадщину від 30.08.2016 року та від 26.05.2016 року (а.с.15-17), що сторони в установленому законом порядку подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона умисно позбавила життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинила замах на їхнє життя. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Таким чином, необхідною умовою для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту умисного позбавленняи життя спадкодавця. Згідно до ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року, [PERSON] 19 березня 2016 року близько 19 години, перебуваючи в домоволодінні за адресою: м. Чигирин, вул. Горького, 73, де проживав разом зі своєю матірю [PERSON], дочекавшись доки вона засне, умисно з метою вбивства, вчиненого з особливою жорстокістю, протиправно шляхом підпалу ковдри, якою була вкрита остання, заподіяв [PERSON] смерть. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано по п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство вчинене з особливою жорстокістю (а.с.5). Викладеними в даній ухвалі суду від 14.06.2016 року, яка набрала законної сили, спростовуються покази відповідача про відсутність в його діях умислу на позбавлення спадкодавця життя. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач своїми умисними діями заподіяв [PERSON] смерть. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що представником позивача доведено в судовому засіданні факт того, що відповідач умисно позбавив життя спадкодавця, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved