Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу - Дергільовою О.Г. та зареєстровано за реєстровим №2523. У належній позивачу квартирі, крім неї, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , колишній власник квартири. Після укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно один з попередніх власників квартири разом з іншими членами своєї сім`ї виїхали з квартири та були зняті з реєстраційного обліку. Проте, відповідач фактично не проживає в квартирі біля шести років, до цього часу не знявся з реєстраційного обліку, на дзвінки не відповідає і особисто не з`являється. Реєстрація відповідача в квартирі заважає позивачу повноцінно нею користуватися. У зв`язку з викладеним, позивач просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місцем реєстрації відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2018 року, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу - Дергільовою О.Г. та зареєстровано за реєстровим №2523, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано 11.12.20118 року згідно витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №149011621 та №149012544. З інформаційних відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №16-21/555 від 19.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 25.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] починаючи з серпня 2013 року, фактично не проживає [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членами сім`ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної квартири. Отже, право користування членів сім`ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 11.12.2018 року право власності [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім`ї, та виникло у [PERSON] яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідачу. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved