Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «ДАНІЕЛЬ» в особі заступника Голови правління Богданової О.В. було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42666, за яким вклад розміщено з 16.01.2014 р. по 15.02.2014 р. в сумі 193 500,00 грн. 16.01.2014 р., Постановою Правління НБУ від 16.01.2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних, після чого було розпочато процедуру тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» строком до 01.04.2017 року. В результаті проведення перевірки договорів, було встановлено, що договір швидкого прибутку, укладений між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] має ознаки недійсності, а саме укладений без наміру створення правових наслідків, що зумовлюються цим правочином. Свої вимоги позивач мотивує також тим, що на момент укладення договору повноважень на підписання договору не мала особа яка його підписувала від імені банку, оскільки 16.01.2014 р. було введено тимчасову адміністрацію і згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з моменту введення тимчасової адміністрації до банку повноваження посадових осіб припиняються. Таким чином оспорюваний правочин спрямований на заволодіння державними коштами і порушує публічний порядок. Позивач просив визнати недійсним договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42666 від 16.01.2014 р., укладений між ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника Голови правління Богданової О.В. та [PERSON]. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «ДАНІЕЛЬ» в особі заступника Голови правління Богданової О.В. було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42666, за яким вклад розміщено з 16.01.2014 р. по 15.02.2014 р. в сумі 193 500,00 грн., (а.с. 6). 16.01.2014 р., Постановою Правління НБУ від 16.01.2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. Встановленим також є те, що Виконавча дирекція фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесенням рішення №1 від 16.01.2014 р., розпочала процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Даніель» (а.с. 4), а 30.03.2017 року прийнято рішення № 1258 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» 13.04.2018 р. (а.с. 5). В результаті проведення перевірки договорів, які були укладені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, на предмет виявлення договорів, виконання яких спричинило, або може спричинити погіршення фінансового стану банку, було встановлено, що оспорюваний договір, укладений між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] має ознаки недійсності, а саме укладений без наміру створення правових наслідків, що зумовлюються цим правочином. Наведене підтверджується Витягом з програмного засобу програмного засобу Операційний день банку «Б2» (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 2, 3 ст.215 ЦК нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 234 ЦК України визначено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним. Суд вбачає в укладенні вказаного договору ознаки недійсності, укладення його без наміру створення правових наслідків, що зумовлюються цим правочином. Так, правочин був вчинений в день початку процедури здійснення тимчасової адміністрації, тобто у момент, коли повноваження посадових осіб банку припинилися, тим більш у післяопераційний час, тому його слід визнати недійсним. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved