Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з останніх на свою користь заборгованість за кредитним договором № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 у розмірі 137814,51 грн., з яких 72286,32 грн. - заборгованість за кредитом, 65528,19 грн. - заборгованість по відсоткам. Підставою свого позову позивач зазначає невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.12.2018 провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак останні до судового засідання не з'явились, про наявність поважних причин для цього суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направили, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред'явили. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Юнекс Банк» (далі - Позивач, Банк) та [PERSON] (далі - Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір №37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 (далі - кредитний договір). За умовами вказаного кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 85629,19 грн. шляхом їх зарахування на поточний рахунок позичальника з терміном користування до 26.06.2018 зі сплатою процентів за користування кредитом щомісячно із розрахунку 15,28% річних, а відповідач зобов'язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Цільове призначенням кредиту - на придбання транспортного засобу. Згідно п. 2.2 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком не рідше ніж один раз на місяць за період з першого по останній календарний день поточного місяця включно, а за останній період користування кредитом - по день повного погашення кредиту. Проценти нараховуються за методом «факт/факт». Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, при цьому день надання кредиту включається до розрахунку процентів, а день остаточного погашення кредиту - не включається. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 2049,72 грн. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п.1.1 договору, тобто не пізніше 26.06.2018. Платіж розрахований за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) та округлений в бік збільшення числа кратного цілій одиниці валюти кредиту. Сума платежу включає в себе суму частини кредиту, яка погашається в поточному місяці та суму нарахованих за попередній календарний місяць процентів. Зазначене узгоджується з графіком погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором №37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 (додаток №1 до договору). Сторони погодили наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов'язань за кредитним договором: прострочені проценти, прострочені комісії, строкові проценти, строкові комісії, прострочена сума кредиту/частини кредиту, строкова сума кредиту/частини кредиту, штрафні санкції (штрафи, пені) за цим договором (п 2.8 договору). Пунктом 4.2.3 кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язалася погашати щомісячно платіж згідно п. 2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки. Сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього пункту, а також п.п. 4.2.7, 4.2.8, 4.2.10 цього договору, у тому числі несвоєчасної сплати страхового платежу за договорами страхування, що визначені у п. 4.2.7, розмір процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно з п.п.1.5.1 цього договору, починаючи з дати наступної за датою порушення, встановлюється у розмірі 25,47 % річних. Відповідно до п.6.4. кредитного договору строк дії встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту та процентів та інших платежів за кредитом, установлених цим договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши їй грошові кошти у розмірі 85629,19 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3220 від 26.06.2013. В якості забезпечення виконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідачем-2, Поручителем 1) був укладений договір поруки № 37.9.0613.ФО-32 від 26.06.2013 (далі - договір поруки). Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 37.9.0613 ФО-К від 26.06.2013, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Згідно п. 1.3 договору поруки поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Поручитель відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернене стягнення у відповідності з чинним законодавством України (п. 3.1 договору поруки). Поручитель засвідчив, що ознайомлений з умовами кредитного договору: сумою кредиту, процентною ставкою за його використання, строком погашення заборгованості. Відповідно до п.п. 4.1-4.3 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником та поручителем зобов'язань за кредитним договором та цим договором. У разі продовження строків повернення позичальником кредиту та сплати ним процентів за кредитним договором строк дії цього договору збільшується на строк продовження строків повернення кредиту та сплати процентів позичальником. Цей договір припиняється припиненням дії кредитного договору, а також у випадках, передбачених ЦК України та ГК України. Як вбачається з розрахунків заборгованості за кредитним договором №37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 станом на 11.09.2018, за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором, яка становить 137814,51 грн., з яких: 72286,32 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, обрахована станом на 26.06.2018, 65528,19 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, обрахована станом на 10.01.2018. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписуючи кредитний договір, відповідач [PERSON] погодилася з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписанням даного договору позичальник висловила свою обізнаність з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 у розмірі 137814,51 грн., з яких 72286,32 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 65528,19 грн. - заборгованість по відсоткам. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає наступне. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п. 1.1 кредитного договору № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 кредит надавався терміном користування до 26.06.2018. Пунктом 2.3 вказаного договору передбачено, що погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 2049,72 грн. Платіж розрахований за методом ануїтетів (щомісячних рівних платежів) та округлений в бік збільшення числа кратного цілій одиниці валюти кредиту. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору строк дії договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту та процентів та інших платежів за кредитом. Тобто, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із п. 2.3 кредитного договору спливає 10-го числа кожного місяця протягом строку дії договору. При цьому, якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п.1.1 договору, тобто не пізніше 26.06.2018 Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року за № 6-223цс16, у постанові від 19 жовтня 2016 року № 1265цс15. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число, а останній платіж - не пізніше останнього дня строку кредиту, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого договором поруки строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. АТ «Юнекс Банк» звернулося до суду з позовом 14 листопада 2018 року (згідно штампу на поштовому відправленні). Зазначене свідчить про те, що позивачем вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, яка виникла до 14 травня 2018 року пред'явлені поза межами встановленого строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. Таким чином, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання частини основного зобов'язання за тілом кредиту за кредитним договором не пред'явив вимоги до поручителя, тому порука за кредитним договором в частині щомісячних платежів за період з 10.07.2014 по 13.05.2018 припинена на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Разом з тим, правовідносини поруки за договором поруки не можна вважати припиненими в частині заборгованості за тілом кредиту, яка виникла за період з 14.05.2018 по 26.06.2018, оскільки стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником зобов'язань за вказаний вище період до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання зобов'язання за кредитним договором та вимог про стягнення строкової заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість боржника за кредитним договором № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 за період з 10.07.2014 по 26.06.2018 становить 137814,51 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 72286,32 грн., заборгованість за процентами - 65528,19 грн. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості з поручителя [PERSON], який є солідарним боржником з [PERSON], на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 37.9.0613.ФО_К від 26.06.2013 за період з 14 травня 2018 року по 26 червня 2018 року у сумі 72286,32 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 72286,32 грн. Оскільки з наданого позивачем розрахунку нарахованих процентів за користування кредитними коштами вбачається, що останнє нарахування процентів за кредитом було 10.01.2018 за період з 01.12.2017 по 31.12.2017, тобто поза межами встановленого строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. А відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких підстав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2067,22 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1524,57 грн., а з відповідача [PERSON] - 542,65 грн.

Outcome: partial