Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судове засідання позивач та представники третіх осіб не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив їх задовольнити і позбавити відповідачку батьківських прав та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди представника позивача та третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники служби у справах дітей Дніпропетровської райдержадміністрації надали відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] знаходились в шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER], актовий запис №08). Від даного шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження видане виконавчим комітетом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за [NUMBER], актовий запис за №09) та донька [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане виконавчим комітетом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області за актовим записом №11). Як встановлено у судовому засіданні, сторони припинили шлюбні відносини з тих причин, що вона зловживала спиртними напоями, ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя, а також ображала та застосовувала фізичну розправу до дітей. Після чого, 04 грудня 2014 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано і з того часу діти проживають разом зі своїм батьком по [ADDRESS], і відповідачка жодного не спілкувалася з дітьми, не утримувала і не виховувала їх, тобто злісно порушувала вимоги ст.ст. 152 та 155 Сімейного Кодексу України. Так, статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за вих.№1-39-1682/0/290-16 від 26.10.2016 року, з метою захисту прав та інтересів дитини, Дніпропетровська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином судом встановлено, що відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дітей, не спілкується з ними в достатньому обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу і не створює умов для отримання ними подальшої освіти. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дітей підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по їх вихованню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь особи або закладу де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання дітей в розмірі 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved