Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 15 685 гривень 00 копійок, зазначивши, що Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період з 14 січня 2014 року по 15 січня 2014 року була здійснена перевірка фактів незаконної вирубки дерев, в ході якої встановлено, що відповідач, займаючи посаду голови правління ОСББ «Альянс», провела незаконне видалення дерев до ступеня припинення росту у кількості 11 (одинадцять) одиниць. Роботи проводились без спеціального дозволу на знесення зелених насаджень. За фактом порушення природоохоронного законодавства відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 гривень 00 копійок. Результатом такої протиправної поведінки та порушення природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди в розмірі 15 685 гривень 00 копійок. Відповідно до вимог діючого законодавство передбачено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього факсимільним зв'язком надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується її підписом від 26 липня 2014 року в рекомендованому поштовому повідомленні, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави. Так, актом про проведення позапланової перевірки дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства під час видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах від 14-15 січня 2014 року встановлено, що в ході обстеження прибудинкової території по [ADDRESS] мешканка цього будинку [PERSON], проживаюча в кв. № 57, займаючи посаду голови правління ОСББ «Альянс» провела незаконне видалення дерев до ступеня припинення росту у кількості 11 (одинадцять) одиниць. 15 січня 2014 року у відношення відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що на прибудинковій території по [ADDRESS] [PERSON] самовільно знищила 11 (одинадцять) дерев до ступеня припинення росту. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 23 січня 2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 153 КУпАП, відповідно до якої передбачена відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок незаконної вирубки [PERSON] 11 (одинадцять) дерев до ступеня припинення росту за адресою [ADDRESS] державі були заподіяні збитки в розмірі 15 685 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком розміру шкоди заподіяної зеленим насадженням, виконаним 29 січня 2014 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів». Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Таким чином,

Outcome: approved