Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 05.05.2015 року між ним та ПАТ «Київенерго» було укладено Договір №1640260011201 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню в [ADDRESS] . Не зважаючи на обов`язки взяті на себе відповідачем щодо надання послуг відповідної якості, станом на сьогоднішній день одна з кімнат квартири опалюється неналежним чином. Таке грубе порушення умов Договору триває з початку опалювального сезону 2016 року, у зв`язку з чим він неодноразово звертався із відповідними заявами до відповідача. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд зобов`язати ПАТ «Київенерго» відновити надання якісних послуг з централізованого опалення за Договором № 1640260011201 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі за адресою: [ADDRESS] , шляхом усунення несанкціонованого втручання в систему опалення власника квартири за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати ПАТ «Київенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення, у зв`язку з наданням даної послуги неналежної якості, яка не відповідає санітарним нормам, в квартиру за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2016 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2017 року відкрито провадження в справі. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до витягу з протоколу судового засіданні від 04.06.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго». Крім того, ухвалою суду від 07.08.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - адвокат Лелюх В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову та додатково підтримала направлений до суду відзив на позовну заяву. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес» що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України та статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Судом встановлено, що 26.04.2014 року набув чинності Закон України від 10.04.2014 року № 1198-VІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в тому числі ст. 19 вказаного Закону було доповнено частиною четвертою такого змісту: «4.Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії». Отже, оскільки ПАТ «Київенерго» має ліцензію на постачання теплової енергії, то може бути виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Так, між ПАТ «Київенерго» та підприємством по утриманню житлового будинку КП «КК з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» було укладено договір про співпрацю Виконавця послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності. Пунктом 6.1. Договору про співпрацю передбачено, цей Договір набирає чинності з 01.07.2014 року. Відтак, з 01.07.2014 року ПАТ «Київенерго» було виконавцем послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . ПАТ «Київенерго» з 01.07.2014 року виставляло рахунки мешканцям вказаного будинку за надані комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. З позивачем, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню у письмовій формі було укладено 05.05.2015 року. З 01.07.2014 року до укладення письмового договору, надання послуг позивачу проводилося за договором приєднання. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: [ADDRESS] , станом на 22.08.2019 року зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні слуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішьобудинкових систем), що укладається виконавцем споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ «Київенерго» було розроблено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню з урахуванням норм чинного законодавства та відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Вказаний Договір опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511), тобто ПАТ «Київенерго» зроблено пропозицію мешканцям житлових будинків комунальної форми власності районів м. Києва укласти відповідний Договір. 24.04.2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року. Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди 30.04.2018 року, закріплено на правах господарського відання за Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації. З 01.05.2018 року котельні, теплові мережі та пункти, будинкові прилади обліку та інше допоміжне майно перейшли в експлуатацію «Київтеплоенерго». На підставі зазначеного вище, з 01.05.2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання та повідомило споживачів на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» клієнтів та у газеті «Хрещатик» від 04.05.2018 року №48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків м. Києва відносно укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої воли населенню, текст якого опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511) та від 12.06.2015 року №83 (4679). Отже, між сторонами виникли правовідносини з надання комунальних послуг з теплопостачання до жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодноїи та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою КМ України за № 151 від 17.02.2010 року. В контексті ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала позицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пунктом 12 Правил зазначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі квартири. Відповідно до п. 6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Так, пунктами 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року встановлено порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. Зокрема у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця її установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необгрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Як вбачається з матеріалів справи 07.11.2016 року позивачем було направлено письмове повідомлення на адресу ПАТ «Київенерго» про те, що з початку опалювального сезону в одній з кімнат його квартири відсутнє опалення належної якості. 20.12.2016 року, позивач направив повторне повідомлення на адресу ПАТ «Київенерго» про надання послуг неналежної якості, так як попереднє повідомлення від 07.11.2016 року було проігнороване. 30.12.2016 року, не отримавши відповідь на попередні звернення, позивач втретє звернувся до ПАТ «Київенерго» з запереченням щодо вартості не отриманої послуги з централізованого опалення та актом претензією. В запереченні щодо вартості не отриманої послуги з централізованого опалення, позивачем було зазначено, що з початку опалювального сезону 2016 року, він не отримує якісної послуги через технічну несправність системи опалення, а саме стояків розташованих в житлових кімнатах. Циркуляція теплоносія в яких сильно уповільнена, в наслідок чого температура в квартирі нижче норми. Актом-претензією від 19.12.2016 року було зафіксовано, що в ході обстеження квартири встановлено несправність в системі опалення в житлових кімнатах квартири, внаслідок чого температура значно нижча від встановленої норми. Оскільки Виконавець надання послуг проігнорував повідомлення щодо технічної несправності системи централізованого опалення та відновлення її роботи, а також засвідчення самого факту надання неякісної послуги, складений Акт, посвідчили сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. 08.02.2017 року позивачем було направлено чергове повідомлення про факт отримання послуг неналежної якості, за які ПАТ «Київенерго» на той період часу було нараховано суму 1993 грн. 96 коп. за 1.4072 Гкал. нібито спожитого опалення, тоді як за грудень 2015 року обсяг отриманої послуги складав лише 0.76955 Ґкал . Також в даному повідомленні, позивач попросив надати письмові роз`яснення щодо попередніх звернень та попередив, що у разі подальшого порушення його законних прав, він буде вимушений звернутись за їх захистом до суду. ПАТ «Київенерго» надало позивачу відповідь 29.05.2017 року, на чергове звернення від 25.05.2017 року, в якому зазначило, що житловий будинок [ADDRESS] обладнаний вузлом обліку теплової енергії, який враховує всі періоди ненадання або надання не в повному обсязі послуги з теплопостачання, а тому підстав для здійснення перерахунку вартості споживання комунальної послуги з централізованого опалення не має. В листі відповідач також зауважив, що надходження теплоносія до одних стояків квартир та відсутність у інших свідчить про розбалансованість внутрішньобудинкової системи централізованого опалення. Для вирішення питання щодо нормалізації централізованого опалення у даному житловому будинку необхідно перевірити роботу внутрішньобудинкової системи централізованого опалення, яке працівники відповідача не мають можливості провести. Також ПАТ «Київенерго» зазначило, що у рамках підготовки до опалювального сезону балансоутримувачу будинку буде надано обов`язковий обсяг робіт, після виконання якого ПАТ «Київенерго» буде проведено перевірку роботи. 14.02.2017 року «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» надіслала на адресу позивача лист № 46-35/2а з доданими до неї актами обстеження комісії в яких встановлено, що температура повітря в квартирі становить +16 °С та не відповідає санітарним нормам. Листом № 44 від 30.03.2017 року «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» повідомила, що з метою встановлення причини недогріву по стояку була створена робоча комісія. Яка в результаті квартирного обходу та обстеження стояків системи централізованого опалення встановила несанкціоноване втручання в систему опалення на 16 поверсі в квартирі [ADDRESS] . Несанкціоноване втручання полягає в завужені проектного діаметру трубопроводу та виведення батареї на лоджію. При вимірюванні стояка опалення по кімнаті, температура стояка складала 30 °С, в той час як температура стояка на 16 поверсі в квартирі [ADDRESS] складала 51 С . Відповідно до п.48 вищенаведених Правил, проведення перерахунків розміру плати за послугу з централізованого опалення в разі ненадання її або надання не в повному обсязі, зниження якості, крім випадків, коли надання послуги з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк, здійснюється відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 (офіційний вісник України, 2010 р., № 12, ст.574), після проведення нарахувань згідно з вимогами пунктів 40-47 цих Правил. Згідно Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою КМ України за № 151 від 17.02.2010 року, визначається механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі споживачі), яким надаються послуги. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог,наведених у додатку. Відповідно до вищезазначеного додатку температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилам - 18° C (у наріжних кімнатах - 20° C). Відхилення показників це фактична температура в приміщеннях нижча ніж нормативна. Допустимий строк відхилення від показників 12 годин на добу (один раз на місяць). Зменшення плати за надані послуги у разі перевищення допустимого строку відхилення від їх показників проводиться на 5 відсотків плати за період відхилення (протягом усього строку відхилення) за кожний градус відхилення від 18° C до 12° C у житлових приміщеннях (у наріжних кімнатах - від 20° C до 14° C). У разі якщо температура в житлових приміщеннях нижче ніж 12° C (у наріжних кімнатах - нижче ніж 14° C) плата за централізоване опалення не справляється. Згідно п. 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року №151, перерахунок за надання послуг з централізованого опалення проводиться за умови невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній та за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені права споживача, який має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні беззаперечно встановлено недоотримання позивачем від відповідача належних послуг з опалення його квартири як то передбачено договором, у звязку з чим право позивача на отримання послуг належної якості підлягає захисту. При цьому суд враховує, що укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з опалення квартири саме відповідач взяв на себе обовязок надання послуг належної якості, отже посилання представника відповідача на те, що відповідальність за недоотримання опалення квартири позивача мають нести треті особи по справі є безпідставними. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання вчинити дії та здійснити перерахунок заборгованості є доведеними в процесі розгляду справи, належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати по справі - судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved