Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якій на теперішній час проживає відповідач - її мати. Маючи намір проживати в зазначеній квартирі особисто, позивач пропонувала відповідачу звільнити квартиру добровільно, однак остання лише змінила замки на вхідній двері. З даного приводу [PERSON] зверталася до відділу поліції, однак її запропонували звернутися до суду. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає звільнити належну позивачу квартиру, чим порушує її право вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю, позивач просила суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши думку учасників справи, повно та всебічно дослідивши докази, які маються в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією паспорту громадянина України та свідоцтвом про народження від 12.07.1995 року, Серія [NUMBER] , відповідний запис № 252 (а.с.5, 49). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянки України (а.с.50-51). Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується договором дарування квартири від 10.12.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1127, дарувальник - [PERSON] , та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2018 року № 148727613 (а.с.8, 9). 05.01.1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 01.07.1998 року, відповідний запис № 2, Серія [NUMBER] (а.с.12). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні станом на 07.04.2017 року та станом на 04.04.2019 року, що підтверджується довідками про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданими Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 04.04.2019 року № 31429 (а.с.17, 18). Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з квітня 2017 року по теперішній час проживає [PERSON] , [INFO] (а.с.7). 18.03.2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням звільнити належну їй квартиру [ADDRESS] добровільно (а.с.19). Свідок [PERSON] суду пояснив, що дійсно подарував позивачу, яка є його донькою, квартиру [ADDRESS] , а ще раніше в квітні 2017 року дозволив колишній дружині - [PERSON] пожити у даній квартирі. В ст. 41 Конституції України зазначено, що Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, суд беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також той факт, що відповідач проживаючи в зазначеній квартирі без законних підстав чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: approved