Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 07.04.2008р. №97, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 07.04.2008р. №1262, припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 23,6870га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 108 осіб, загальною площею 23,6870га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; передано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків загальною площею 23,6870га, з них: ділянку площею 22,2362га у власність, ділянку площею 0,4508га під дороги загального користування за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; зобов'язано власників земельних ділянок провести відшкодування збитків лісогосподарського виробництва згідно розрахунків СКП «Райліс» в місячний термін після прийняття розпорядження; зобов'язано ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» заповнити бланки державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА №97 від 07.04.2008р. 108 громадян отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Проведеною перевіркою органами прокуратури Черкаської області встановлено, що прийняття розпорядження щодо припинення користування СКП «Райліс» земельною ділянкою загальною площею 23,6870га та передачі земельних ділянок у власність 108 громадянам, в тому числі і [PERSON], проведено незаконно, оскільки спірна земельна ділянка відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства. На підставі вказаного розпорядження голови Черкаської РДА було видано [PERSON]. державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1915га серії ЯЖ №025476 від 15.04.2008 року з грубим порушенням чинного законодавства, тому виданий акт повинен бути визнаним судом недійсними зі скасуванням його державної реєстрації. В судовому засіданні прокурор Грачов А.С. підтримав вимоги позовної заяви, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача Черкаської районної державної адміністрації у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечення суду не надали, надіслали до суду заяву в якій просили слухати справу без участі їхнього представника. Представники відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, з підстав зазначених в їхньому запереченні. Представник третьої особи СКП «Райліс» у судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 07.04.2008р. №97, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що розроблений ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 07.04.2008р. №1262, припинено право користування земельною ділянкою загальною площею 23,6870га СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам відповідно до доданого додатку у кількості 108 осіб, загальною площею 23,6870га для будівництва та обслуговування жилих будинків за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; передано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків загальною площею 23,6870га, з них: ділянку площею 22,2362га у власність, ділянку площею 0,4508га під дороги загального користування за рахунок земель СКП «Райліс» в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради; зобов'язано власників земельних ділянок провести відшкодування збитків лісогосподарського виробництва згідно розрахунків СКП «Райліс» в місячний термін після прийняття розпорядження; зобов'язано ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» заповнити бланки державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі розпорядження голови Черкаської РДА №97 від 07.04.2008р. 108 громадян, в т.ч. [PERSON] отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Згідно ч.9 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні та зайняті лісами площею понад 1 гектар для не лісогосподарських потреб можливе лише за рішенням Кабінету Міністрів України. Підтвердженням незаконності вказаного розпорядження є лист Головного управління Держкомзему у Черкаській області від 10.02.2012р. №64/01-01-08 та інформація Державної інспекції сільського господарства України від 13.09.2012р. №33-6-12/4730, що наявні в матеріалах справи. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно ч.1 ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ч.2 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що передбачено частинами 7, 8, 9 ст.118 ЗК України. Внаслідок прийняття розпорядження Черкаської РДА №97 від 07.04.2008р. було припинено право користування СКП «Райліс» земельною ділянкою державної власності загальною площею 23,6870га, що відносилась до лісів 1 групи, в адміністративних межах Тубільцівської сільської ради та передано безоплатно у власність громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків. З викладеного вбачається, що Розпорядження голови Черкаської РДА від 07.04.2008р. №97 прийнято з порушенням вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 22, 57, 84, 116, 118, 122, 149 ЗК України, ст.ст. 10, 27, 32, 57 ЛК України, ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки багаторічні насадження та ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів України, повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок у межах населених пунктах та надання їх у власність громадянам районні державні адміністрації мають право лише за наявності висновку відповідної районної ради, а також у зв'язку з необґрунтованою зміною цільового призначення земельної ділянки, яка не може передаватись у приватну власність. Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Суд вважає доведеною ту обставину, що відчужена земельна ділянка загальною площею 23,6870га відноситься до земель лісогосподарського призначення, оскільки даний факт підтверджений доказами по справі та про це вказано і в оспорюваному розпорядженні РДА (щодо посилання на ст.32 Лісового кодексу України та встановлення обов'язку власникам земельних ділянок провести відшкодування збитків лісогосподарського виробництва згідно розрахунків СКП «Райліс» в місячний термін після прийняття розпорядження). Тому суд вважає, що розпорядження Черкаської РДА №97 від 07.04.2008р. «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків» в частині припинення права постійного користування земельною ділянкою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1915га - є таким, що прийнято з порушенням діючого законодавства, порушує інтереси держави, тому його необхідно визнати протиправним і скасувати. Дана позовна вимога є доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №025476 від 15.04.2008р. площею 0, 1915 га був виданий [PERSON] на підставі вказаного розпорядження голови Черкаської РДА, яке прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, тому вказаний акт необхідно визнати недійсним. Такого способу захисту порушеного права на землю як скасування державного акту на право власності на земельну ділянку закон не встановлює. Скасуванню підлягає запис про його державну реєстрацію, тому на думку суду позовні вимоги в частині скасування державного акту до задоволення не підлягають. Що стосується позовної вимоги прокурора про зобов'язання відповідачки повернути земельну ділянку, то дана вимога підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. З постанови Верховного Суду України від 26 вересня 2011 року встановлено, що визнавши недійсними державні акти на право власності на спірні земельні ділянки та встановивши, що вони відносяться до земель державної власності й незаконно вибули з її володіння, суди першої та апеляційної інстанцій, з висновками яких погодився суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який ухвалою від 18 квітня 2011 року відмовив у відкритті касаційного провадження за заявою заступника Генерального прокурора України, усупереч установленим обставинам і положенням ст. ст. 125, 153, 155 ЗК України та ст. ст. 387, 388 ЦК України, неоднаково застосовуючи одні й ті самі норми матеріального права в подібних правовідносинах, що наведені в заяві заступника Генерального прокурора України, ухвалили різні за змістом судові рішення в подібних правовідносинах, а саме безпідставно відмовили у поверненні земельних ділянок їх власникові, від якого вони незаконно вибули. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка надана відповідачці, незаконно вибула із власності держави, отже, повернення власнику чи землекористувачу протиправно наданих земельних ділянок є одним із належних способів захисту та відновлення порушеного права. При розгляді даного спору суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущені, оскільки з матеріалів справи та пояснень позивача встановлено, що за наслідками проведення прокурором перевірки в 2012 році виявлено порушення інтересів держави та порушення діючого законодавства, тому саме з вказаного часу розпочався відлік трирічного строку позовної давності.

Outcome: partial