Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 11.11.2016 року [PERSON] отримала кредит у сумі 21 593 гривні 93 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у встановленому в договорі розмірі. Однак [PERSON] свої зобовязання порушила, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами внаслідок чого станом на 20.09.2017 року в неї виникла заборгованість в сумі 23 204 гривні 49 копійок, в тому числі: 16 439 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом; 1 420 грн. 34 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 287 грн. 85 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 2 056 грн. 88 коп. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. На підставі наведеного позивач в поданій позовній заяві просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.11.2016 року в розмірі 23 204 гривні 49 копійок та судовий збір в розмірі 1600 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити та стягнути судові витрати по справі. У разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON]М.у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, за наявними матеріалами справи, та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в поданій ним заяві не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 11.11.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який складається з Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у Генеральній угоді. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] отримала кредит у сумі 21 593 гривні 93 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.2, 2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.11.2016 року, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день за зобовязаннями, строк яких настав, сторони домовилися, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою і позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2056,88 грн. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує пеню, розмір якої зазначений в Умовах і правилах за кожен день прострочки. Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідачка [PERSON] порушила умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.11.2016 року, станом на 20.09.2017 року заборгованість [PERSON] становить 23 204 гривні 49 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 16 439 гривень 42 копійки; - заборгованість за процентам за користування кредитом 1420 гривень 34 копійки; - заборгованість за пенею та комісією 3 287 гривень 85 копійок; - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 2 056 гривень 88 копійок. Згідно ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачкою такий розрахунок не оспорений, хоча остання мала таку можливість. Враховуючи те, що відповідачкою допущено порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм законодавства, на час розгляду справи заборгованість не погашена, суд вважає за необхідне позов задоволити та провести стягнення вказаної заборгованості зі стягнення судового збору в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 265, 280-289 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved