Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Хрустальнинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 30 січня 1993 року, актовий запис №78. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 30.01.1993 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вже більше чотирьох років вони проживають окремо, стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. У зв`язку зі збройним конфліктом та окупацією частини території України він переїхав до м. Черкаси, де його було взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Відповідач залишилася проживати на тимчасово окупованій території України, де створила нову сім`ю з іншим чоловіком. Позивач вказує, що шлюб носить лише формальний характер, тому він вважає за доцільне його розірвати. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.10.2019. 16.10.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2019. 18.11.2019 судове засідання відкладено до 18.12.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак остання до судового засідання повторно не з`явилася, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзив на позовну заяву не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 30 січня 1993 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Хрустальнинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис за №78. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 03.08.2019. Згідно позовної заяви, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя понад чотири роки проживає окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримує, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзиву на позов не надала, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ним при зверненні до суду, у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved