Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, збільшивши розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача проценти та пеню за договором позики в розмірі 97276грн. 77коп. та судові витрати в розмірі 973грн.. Вимоги обґрунтував тим, що 20.12.2011р. позичив відповідачу 24240грн., що на момент позики становило 3000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 20.01.2012р.. Проте, кошти не повернуті до цього часу. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 20.06.2013р. з боржника стягнуто за вказаною розпискою заборгованість в розмірі 57933грн. 60коп.. Відповідно до укладеного договору позивач просить стягнути суму позики з розрахунку еквіваленту 3000 доларів США за середнім курсом продажу комерційними банками, зокрема: 3% від суми позики на місяць в розмірі 6863,78 доларів США та 5% пені від простроченої суми за кожен місяць прострочення в розмірі 6289,64 доларів США, що становить еквівалент 155210,37грн. станом на 22.04.2014р., за мінусом суми, стягнутої за рішенням суду від 20.06.2013р. в розмірі 57933,60грн., а саме - 97276,77грн.. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що грошей не позичав, мав борг, який утворився в зв'язку з недостачею, проте з позивачем згоди щодо його погашення досягти не можуть. Заслухавши доводи сторін. дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2011р. сторони підписали договір позики грошових коштів, згідно якого позичальник [PERSON] отримав від позикодавця [PERSON] гроші в сумі 24240грн., що на день передачі відповідало еквіваленту 3000 доларів США за середнім курсом їх продажу комерційними банками м.Білої Церкви. Відповідно до ч.2 п.А договору, сторони домовились про те, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 3 відсотки від суми позики на місяць, як пояснив позивач, за користування сумою позики. Відповідно п.Б, повернення грошей ( суми, що буде становити еквівалент 3000 доларів США) має бути здійснене не пізніше 20.01.2012р.. Відповідно до п.4 договору, при неповерненні суми позики своєчасно, позикодавець вправі вимагати повернення частини позики, що залишилась несплаченою, з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати 5 відсотків від простроченої суми за кожен місяць прострочення. 20.06.2013р. Білоцерківським міськрайонним судом ухвалене рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 57933грн. 60коп. з нарахованими відсотками та сумою пені, відповідно до договору позики від 20.12.2011р.. Рішення набрало законної сили 1.07.2013р.. Проте, до цього часу заборгованість відповідачем не сплачувалася, що визнали сторони. Відповідно до ст.526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Згідно умов договору позики, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 3 відсотки від суми позики на місяць. Враховуючи, що сума позики становить 24240грн., три відсотки від суми позики на місяць за період з 21.06.2013р. по 22.04.2014р. становлять 7272грн.. Суд виходив з того, що 3% становлять 727,20грн., а з моменту винесення рішення суду про стягнення загальної суми боргу, в тому числі відсотків та пені, минуло 10 місяців (7272 х 10). Ч.2 ст.625 ЦК України встановлена відповідальність за невиконання грошового зобов'язання: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Згідно умов договору, позикодавець вправі вимагати повернення частини позики, що залишилась несплаченою, з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати 5 відсотків від простроченої суми за кожен місяць прострочення. Враховуючи, що розмір простроченої суми встановлений рішенням суду від 20.06.2013р. в розмірі 57933,60грн., з моменту ухвалення якого боржник прострочив виконання зобов'язання на 10 місяців, то 5% за кожен місяць прострочення становить 28966,80грн., ((579333,60грн. х 5% / 100%) х 10 міс.). Розрахунку індексу інфляції позивач не надав, тому суд не може її стягнути. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 549 ЦК України: «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.» Розрахунку пені, передбаченої вищевказаною нормою законодавства, позивач теж не надав суду, тому вона не може бути стягнута. Загальний розмір заборгованості за відсотками, згідно умов договору, становить 36238,80грн. (7272грн. + 28966,80грн.). При проведенні розрахунку суд не враховував еквівалент позики в сумі 3000 доларів США, оскільки він визначений за середнім курсом їх продажу комерційними банками м.Білої Церкви, що не передбачено діючим законодавством. Позика здійснювалася в гривнях. Крім того, у договорі зазначено здійснення розрахунків за відсотками з врахуванням індексу інфляції, що є несумісним із застосуванням гривневого еквіваленту. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 549, 625, 626, 629, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial