Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 13.09.2012 року між Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські теплові мережі» та відповідачем було укладено договір №050755 про постачання теплової енергії. Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» обєктів і мереж теплопостачання», акту приймання-передачі обєктів і мереж теплопостачання, КП «Теплоенерго» отримало від КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» засоби для теплопостачання приміщень відповідача. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» від 19.07.2017 №23/24, КП «Теплоенерго» було передано право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП «Дніпровські міські теплові мережі». Відповідно до договору відповідачу надавались послуги постачання теплової енергії за адресою: м.Дніпро, вул.Моніторна, буд.5, прим.78, однак оплата за надані позивачем послуги не здійснювалась. Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.08.2018 року з відповідача стягувалась заборгованість за послуги теплопостачання за опалювальний сезон 2016-2017 років. Однак, відповідач продовжує ігнорування своїх обовязків із оплати спожитої теплової енергії. В звязку з чим, продовжує існувати заборгованість за опалювальні періоди з жовтня 2015 року по квітень 2016 року та з жовтня 2017 року по квітень 2018 року. З урахуванням цього, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в сумі 15050 грн. 17 коп., три відсотки річних в сумі 671 грн. 64 коп., інфляційні витрати в сумі 2254 грн. 57 коп., пеню в сумі 1407 грн. 80 коп., а всього стягнути заборгованість в сумі 19384 грн. 18 коп. Також просив стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. \~ \~ \~ \~В наданій заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні на неодноразові виклики не зявився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.09.2012 року між Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські теплові мережі» та [PERSON] було укладено договір №050755 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов?язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Моніторна,5, в потрібних йому обсягах, а споживач зобов?язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором. Згідно п.7.4 Договору кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов?язана направити його споживачеві не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» обєктів і мереж теплопостачання», акту приймання-передачі обєктів і мереж теплопостачання, КП «Теплоенерго» отримало від КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» засоби для теплопостачання приміщень відповідача. А згідно рішення Дніпропетровської міської ради «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» від 19.07.2017 №23/24, КП «Теплоенерго» було передано право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП «Дніпровські міські теплові мережі». \~ \~ \~ \~Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року [PERSON] є власником нежитлового приміщення №78 у м.Дніпропетровську, вул.Моніторна, буд.5. \~ \~ \~ \~Факт отримання теплової енергії за адресою м.Дніпро, вул.Моніторна, буд.5, прим.78, підтверджується підписаними представниками сторін актами прийому-передачі теплової енергії. Згідно наданого до позову розрахунку, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати послуг з теплопостачання за опалювальні періоди з жовтня 2015 року по квітень 2016 року та з жовтня 2017 року по квітень 2018 року утворилась заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в сумі 15050 грн. 17 коп. Також на вказану суму позивачем нараховано три відсотки річних в сумі 671 грн. 64 коп., інфляційні витрати в сумі 2254 грн. 57 коп., а також на підставі п.8.2.3 договору - пеню в сумі 1407 грн. 80 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 19384 грн. 18 коп. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання недопустима. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання. В звязку з цим, а також враховуючи, що відповідачем не спростовано позовні вимоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved