Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 13.09.2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що останнім часом сімейне життя між ними погіршилось, що призвело до припинення шлюбних відносин, спільного проживання та ведення господарства, неможливість збереження шлюбу, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. \~ \~ \~ \~В наданому клопотанні позивач просив провести розгляд справи за його відсутності та задовольнити позов. Відповідачкою до суду подано заяву про визнання позову, згідно якої остання не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила провести розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви та визнання позову відповідачкою, відповідно до положень ч.3 ст.200, ст.206, ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2003 року Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції. актовий запис №146. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи той факт, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, примирення між ними протягом тривалого часу не відбулось та позивач згідно поданої заяви наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала проти цього, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Згідно положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачкою та положення ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп., а також повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved