Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом до територіальної громади с.Литвинець в особі Литвинецької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначив, що він з 23.05.1985 року був прийнятий в члени птахорадгоспу «Заповіт Леніна» села Литвинець Канівського р-ну Черкаської області та працював в ньому на посаді директора до 01 вересня 1992 року. Він, як член радгоспу «Заповіт Леніна», має право на одержання земельної частки (паю). В силу допущеної помилки він був пропущений в списках на видачу сертифіката на земельну частку (пай), тим самим були порушені його права. Він неодноразово звертався до Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області про порушення своїх порушених прав та надання права на одержання Державного акту на земельну частку (пай), помилково пропущеному члену колишнього радгоспу, але в даний час лише суд може поновити його права. Він вийшов із членів птахорадгоспу «Заповіт Леніна» села Литвинець Канівського району Черкаської області з 01.09. 1992 року. На момент звільнення позивача з роботи, законодавством не було врегульовано порядок передачі земельних ділянок (паїв) у власність. Про порушене право позивач довідався лише в травні 2015 року, коли звернувся до відповідача, де і отримав усну відмову та рекомендацію звернутися до суду. Просить суд винести рішення, яким поновити йому строк позовної давності, як такий, що пропущений з поважних причин, визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в розмірі 1,89 га із земель резервного фонду Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області, зобовязати Литвинецьку сільську раду Канівського району Черкаської області виділити йому земельну частку (пай) у розмірі 1,89 га із земель резервного фонду Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про уточнення позову, згідно якої просять суд виділити в натурі позивачу земельну частку (пай) у розмірі 1,89 га із земель резервного фонду або земель запасу Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, розгляд справи просять проводити за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с.Литвинець в особі Литвинецької сільської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду телефонограму про розгляд справи за відсутності представника відповідача, уточнені позовні вимоги визнала, не заперечу проти їх задоволення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем регулюються Земельним кодексом України та Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05 червня 2003 року № 899-ІV. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Абзацом 2 ч. 7 ст. 25 Земельного кодексу України встановлено, що розміри земельних ділянок, що виділяються для працівників державних та комунальних закладів, підприємств і організацій культури, освіти та охорони здоровя та пенсіонерів з їх числа, які проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, не можуть перевищувати норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, встановлених законом для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного підприємства, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з роз'ясненням Державного Комітету України по земельних ресурсах від 22.10.2001 року за №14-17 - 23819/5121 (УК № 216 від 21.11.2001 року) право на земельну частку (пай), може бути надано тим громадянам, які були безпідставно (помилково) невключені в список додаток до державного акта на право власності і на час видачі були членом зазначеного підприємства. Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача [PERSON] виданої 10.04.1971 року (а.с.9,10), останній прийнятий 23.05.1985 року на посаду директора радгоспу «Заповіт Леніна» м. Канів та звільнений по переводу відповідно до наказу №109 з 01.09.1992 року, що підтверджується архівним витягом завідувача трудового архіву Канівського р-ну (а.с.12). Згідно архівної довідки №210/04-03 від 06.06.2016 року (а.с.11) птахорадгосп «Заповіт Леніна» м. Канів згідно рішення загальних зборів трудового колективу (Протокол №1 від 30.04.1996р.) реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) Заповіт Леніна. Згідно рішення загальних зборів працівників КСП «Заповіт Леніна» КСП реформоване в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Литвинецьке» м. Канів і як фондоутворювач припинило свою діяльність. Відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Канівському р-ні Черкаській області (а.с.13) вартість земельної частки (паю) по Литвинецькій сільській раді Канівського р-ну становить 72955,51 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 2016 року 4,7964. Середній розмір земельної ділянки (паю) становить 2,68 га. Згідно довідки Литвинецької сільської ради Канівського р-ну Черкаської області №910/02-37 від 16.08.2016 року (а.с.14) середній розмір земельної частки (паю) по Литвинецькій сільські раді становить 1,89 га. У відповідності зі статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. У відповідності до приписів статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права; припинення дії, яка порушує право. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач та його представник довели належними і допустимими доказами право на земельну ділянку (пай), позов визнаний представником відповідача Враховуючи викладене вище, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить чинному законодавству, не порушує права інших осіб, позивач має право на земельну ділянку (пай), тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved