Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 28.03.2008 року укладено кредитний договір №НЕD0АЕ000064162. Згідно договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16360,61 дол.США на термін до 27.03.2013 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 27.04.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 27065,92 дол.США, яка складається з: 4540,77 дол.США заборгованість за кредитом; 1249,36 дол.США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 684,44 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 20591,35 дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. На думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, пред`явленні позивачем з пропуском строку позовної давності, окрім того, у зв`язку із відсутністю предмету спору, провадження у справі підлягає закриттю. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості у даній справі вже були вирішені судом в іншій справі, а позивачем наразі заявлені стягнення ті ж самі суми за той же самий період прострочки, що вже були стягнуті згідно ухвалених Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська від 07.12.2012 року та Суворовським районним судом м.Херсона від 29.03.2016 року, провадження у справі підлягає закриттю. Крім того, включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2020 року закрито провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №НЕD0АЕ000064162 від 28.03.2008 року в розмірі 4540,77 дол.США. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 28.03.2008 року укладено кредитний договір №НЕD0АЕ000064162. Згідно договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16360,61 дол.США на термін до 27.03.2013 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 27.04.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 27065,92 дол.США, яка складається з: 4540,77 дол.США заборгованість за кредитом; 1249,36 дол.США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 684,44 дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 20591,35 дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ві 07.12.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №НЕD0АЕ000064162 від 28.03.2008 року в розмірі 7078,93 дол.США, що еквівалентно 56585,59 грн. та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» суму 10000,00 грн., всього заборгованість у сумі 66585,59 грн., що еквівалентно 8330,49 дол.США, яка складається з: 4540,77 дол.США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1363,09 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 642,94 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1357,21 дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,28 дол.США штраф (фіксована сума); 395,20 дол.США штраф (процентна складова). Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 29.03.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №НЕD0АЕ000064162 від 28.03.2008 року, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 188,1 дол.США та 5000 грн. неустойки. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів після 07.12.2012 року (винесення рішення судом) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати ВС, викладеній у Постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. У ст.1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення відсотків та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. За таких обставин, оскільки у позивача відсутнє право повторно стягувати відсотки, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК, банк не заявляв, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за його безпідставністю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову банку у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні заявлених позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed