Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який подальшому вточнив і мотивує тим, що 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» було укладено Рамкову угоду №FW1602.342, відповідно до якої Банк здійснив кредитування ТОВ «Мегапрофіт-Груп» шляхом укладання окремих кредитних договорів. Зокрема, 27.12.2012р. між ними було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 (кредитний договір 1), відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 186\~667,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік строком на 27 місяців. ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 25.05.2015р. в сумі 241\~443,50грн., яка складається з заборгованості за кредитом 186\~667,00грн., заборгованості за відсотками 26257,83грн., заборгованості за відсотками за неправомірне користування кредитом 6844,46грн., пеня 21674,21грн. Крім того, 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» було укладено Договір про надання траншу №1602.43529/FW1602.342 (кредитний договір 2), відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 320\~000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,66% на рік строком на 27 місяців. ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 22.05.2015р. в сумі 195\~185,03грн., яка складається з заборгованості за кредитом 175022,56грн., заборгованості за відсотками 8302,90грн., заборгованості за відсотками за неправомірне користування кредитом 9859,57грн., пеня 2000,00грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаними кредитними договорами, укладеними в межах Рамкової угоди від 27.12.2012р., між Банком та [PERSON], 27.12.2012р. був укладений договір поруки №280527-ДП1, відповідно до якого у разі невиконання основним позичальником своїх зобовязань поручитель несе солідарну з ним відповідальність. Просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 від 27.12.2012р. в розмірі 241\~443,50грн., суму заборгованості за Договором про надання траншу №1602.43529/FW1602.342 від 27.12.2012р. в розмірі 195\~185,03грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі доказами. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, не підтвердив, що процентна ставка за кредитним договором 2 (про надання траншу) була змінена з 24% до 25,66% у передбаченому договором порядку, не підтвердив шляхом надання відповідних розрахунків факт видачі кредиту, його використання ТОВ «Мегапрофіт-Груп», прострочення платежів та виникнення заборгованості. В матеріалах справи знаходяться два різні розрахунки заборгованості із відмінними сумами, однак позивач не змінює розмір позовних вимог. Також в порушення ст.554 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість лише з відповідача, який за умовами договору поруки несе солідарну відповідальність з основним позичальником. Крім того, вважає, що позивач пропустив 6-місячний строк для звернення до суду з цим позовом до поручителя і відповідно порука є припиненою, оскільки Рамковою угодою було встановлено ліміт строку кредитування 120 місяців, тобто до 27.12.2022р. Рамкова угода передбачає дострокове погашення кредиту. 6-місячний строк предявлення вимоги до поручителя слід відраховувати з моменту виникнення обовязку позичальника достроково повернути кредитні кошти. Так, відповідно до п.8.6 Рамкової угоди у разі виникнення заборгованості позичальника тривалістю понад 30 календарних днів Позичальник зобовязаний здійснити повне дострокове погашення кредиту не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення незалежно від того, чи кредитор предявив вимогу, якщо інше не буде погоджено кредитором. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання траншу строк прострочення платежу, який повинен бути здійснений 27.06.2014р., складає 66 днів, тобто позичальник зобовязаний був достроково повернути кредитні кошти до 31.07.2014р. і саме з цієї дати у позивача виникло право протягом 6 місяців предявити вимогу до поручителя. Згідно розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії більше ніж на 30 днів був прострочений щомісячний платіж, який повинен був сплачений 01.10.2014р., тому позичальник повинен був достроково повернути усі кредитні кошти до 05.11.2014р. і саме від цієї дати у позивача виникло право протягом 6 місяців предявити вимогу до поручителя за цим кредитним договором. Однак у вказані строки таких вимог предявлено не було, у звязку з чим порука є припиненою. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених в запереченнях представника відповідача, пояснивши, що дійсно між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» була укладена Рамкова угода, що передбачала тривале кредитування підприємства на підставі окремих кредитних договорів. Такі кредитні договори (на відкриття кредитної лінії та надання траншу) дійсно було укладено 27.12.2012р. і підприємство отримало відповідні грошові кошти за цими договорами. Перший час ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином виконувало свої зобовязання за кредитними договорами, але в подальшому у звязку з фінансовою кризою та погіршенням фінансового стану стало допускати прострочення. Починаючи з червня 2014р. період прострочення щомісячних платежів за договором про надання траншу становив понад 30 календарних днів, а за договором про відкриття кредитної лінії таке порушення мало місце з жовтня 2014р. За умовами Рамкової угоди за наявності простроченої заборгованості понад 30 календарних днів у ТОВ «Мегапрофіт-Груп» виникає обовязок достроково повернути Банку кредитні кошти, незалежно від направлення Банком відповідної вимоги. Такий обовязок ТОВ «Мегапрофіт-Груп» не заперечує і в подальшому він частково здійснював повернення грошових коштів, але у звязку з тяжким фінансовим становищем повністю виконати свій обовязок підприємство не має можливості. Однак ці обставини не можуть впливати на вирішення питання щодо припинення поруки [PERSON], оскільки відповідно до вимог ст.559 ЦК України Банк має право предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців з моменту виникнення у Банку права на дострокове повернення кредитних коштів. Даний строк в даному випадку пропущений і підстав для стягнення кредитної заборгованості з поручителя [PERSON] немає. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає у задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» було укладено Рамкову угоду №FW1602.342, відповідно до якої Банк зобовязується здійснювати кредитування ТОВ «Мегапрофіт-Груп» у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та кредитними договорами, а Позичальник зобовязується виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобовязань (арк..11-13 т.1). Так, відповідно до п.2.2 Рамкової угоди ліміт суми кредитування визначено 1\~600\~000,00грн., ліміт строку кредитування 120 місяців, максимальний розмір процентів 40% За умовами п.1 Рамкової угоди кредит це кошти, які надаються чи можуть бути надані кредитором на підставі Угоди та кредитних договорів у формі траншу, овердрафту, кредитної лінії, гарантії, акредитиву чи інших кредитних продуктів на умовах платності, строковості, повернення, забезпечення та цільового використання; кредитні договори - усі договори про надання кредиту, які укладені та/або будуть укладені у майбутньому на підставі Угоди як її невідємні частини, з врахуванням усіх діючих та майбутніх змін та доповнень до них. Відповідно до п.7 Рамкової угоди погашення грошових зобовязань здійснюється у строк, порядку, черговості, валюті та розмірі, встановлені Угодою та Кредитними договорами шляхом зарахування коштів на визначений кредитором рахунок. Відповідно до п.8.2,8.3,8.4 Рамкової угоди кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, зокрема, у випадку прострочення погашення грошових зобовязань тривалістю більш, ніж 3 (три) банківські дні. Вимога кредитора про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі та на вибір кредитора вручається або передається позичальникові у порядку, встановленому п.12.2 Угоди. В випадку неможливості надати вимогу позичальникові така вимога може бути предявлена його поручителю. Позичальник зобовязаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом пяти банківських днів з дня відправлення (вручення) позичальнику або поручителю вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій вимозі. У разі виникнення заборгованості позичальника тривалістю понад 30 календарних днів позичальник зобовязаний здійснити повне дострокове погашення кредиту, виданого на підставі кредитного договору, по якому існує прострочення, не пізніш, ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення, незалежно від того, чи кредитор предявив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором (п.8.6 Рамкової угоди). Відповідно до п.11.5 Рамкової угоди зміни до Угоди та/чи Кредитних договорів вносяться за взаємною згодою Сторін. Згода позичальника на зміни вважатиметься отриманою з моменту настання, зокрема, такої події позичальник своєчасно не здійснить дострокове погашення кредиту, якщо таке дострокове погашення передбачено умовами Угоди та/чи Кредитних договорів. В межах даної Рамкової угоди 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 (кредитний договір 1), відповідно до якого Банк надав, а Позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 186\~667,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних строком на 12 місяців (арк..17-18 т.1). Відповідно до п.6 даного договору погашення кредиту в межах строку дії ліміту кожного з періодів здійснюється у строки, що визначаються Позичальником самостійно. Повне погашення кредиту повинно бути здійснено не пізніше дати закінчення дії ліміту останнього періоду, вказаного в п.2.1. цього договору. Відповідно до п.7 цього ж договору погашення процентів здійснюється у перший банківський день кожного календарного місяця користування кредитом, а у випадку повного погашення кредиту у день повного погашення. Договір діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання Сторонами своїх зобовязань (п.14) Договором №1 від 01.02.2013р. внесені зміни до Договору про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 від 27.12.2012р., відповідно до яких змінені строк дії ліміту та розмір ліміту, зокрема, з 27.12.2012р. по 03.02.2013р. 130\~000,00грн., з 04.02.2013р. по 28.10.2013р. 280\~000,00грн., з 29.10.2013р. по 26.11.2013р. 186\~667,00грн., з 27.11.2013р. по 27.12.2013р. 93\~333,00грн. (арк..19 т.1) Договором №2 від 26.11.2013р. внесені зміни до Договору про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 від 27.12.2012р., відповідно до яких змінені строк дії ліміту та розмір ліміту, зокрема, з 27.12.2012р. по 03.02.2013р. 130\~000,00грн., з 04.02.2013р. по 28.10.2013р. 280\~000,00грн., з 29.10.2013р. по 28.10.2014р. 186\~667,00грн., з 29.10.2014р. по 27.11.2014р. 124\~444,00грн., з 28.11.2014р. по 29.12.2014р. 62\~223,00грн. (арк..20 т.1) Договором №3 від 24.10.2014р. внесені зміни до Договору про відкриття кредитної лінії №1602.43515/FW1602.342 від 27.12.2012р., відповідно до яких змінені строк дії ліміту та розмір ліміту, зокрема, з 27.12.2012р. по 03.02.2013р. 130\~000,00грн., з 04.02.2013р. по 28.10.2013р. 280\~000,00грн., з 29.10.2013р. по 29.12.2015р. 186\~667,00грн. (арк.. 21 т.1) Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином не виконувало взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків за вказаним договором, у звязку з чим станом на 25.05.2015р. утворилась заборгованість в сумі в сумі 241\~443,50грн., яка складається з заборгованості за кредитом 186\~667,00грн., заборгованості за відсотками 26257,83грн., заборгованості за відсотками за неправомірне користування кредитом 6844,46грн., пеня 21674,21грн. (арк..6 т.1) Крім того, 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» було укладено Договір про надання траншу №1602.43529/FW1602.342 (кредитний договір 2), відповідно до якого Банк надав, а Позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 320\~000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік строком на 36 місяців (арк..14-16 т.1). Відповідно до п.4 даного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума та строк сплати яких визначені Графіком. Так, відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком №1 та невідємною частиною Договору про надання траншу, кредитні кошти повинні сплачуватись щомісячно, не пізніше 27-29 числа кожного місяця, рівними платежами в сумі 13\~109,00грн. (в січні та лютому 2013р. відповідно по 6826,67грн та 6400,00грн., в грудні 2015р. 13\~095,79грн.). Останній платіж повинен бути внесений не пізніше 28.12.2015р. (арк..16 т.1) Договір діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання Сторонами своїх зобовязань (п.8). Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином не виконувало взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків за вказаним договором, у звязку з чим станом на 22.05.2015р. утворилась заборгованість в сумі 195\~185,03грн., яка складається з заборгованості за кредитом 175022,56грн., заборгованості за відсотками 8302,90грн., заборгованості за процентами за неправомірне користування кредитом 9859,57грн., пеня 2000,00грн. (арк..7-10 т.1) Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, ТОВ «Мегапрофіт-Груп» станом на 02.10.2015р. заборгованість за даним кредитним договором становить 179\~952,24грн., яка складається з заборгованості за кредитом 92\~711,51грн., заборгованості за відсотками 8302,90грн., заборгованості за процентами за неправомірне користування кредитом 24\~238,07грн., пеня 54\~699,76грн. (арк..97-106 т.1) Згідно з випискою (арк.224-233 т.1) по рахунку № 26001210279918.980, який відритий в ПАТ «ПроКредитБанк» на імя ТОВ «Мегапрофіт-Груп» і за яким здійснювалось обслуговування спірних кредитних договорів, вбачається, що на даний рахунок надходили кредитні кредитні кошти, що виділялись як за Договором про відкриття кредитної лінії, так і за Договором про надання траншу, здійснювалось погашення основного боргу, поточних та прострочених відсотків, комісії, пені, нарахованих за цими договорами. Дати та суми внесення платежів узгоджуються з тими, що зазначені в наданих позивачеми розрахунках заборгованості. При цьому, фактично ці обставини не оспорюються сторонами. В забезпечення виконання зобовязань позичальника ТОВ «Мегапрофіт-Груп» за укладеною між ним та Банком Рамковою угодою, між Банком та ТОВ «Абітек-Інжиніринг», між Банком та ТОВ «Рециклінг-Лайн», між Банком та [PERSON] 27.12.2012р. були укладені договори поруки, відповідно до яких у разі невиконання основним позичальником своїх зобовязань поручителі (кожний окремо) несуть солідарну з ним відповідальність (арк..22-27 т.1). Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2015р. провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ПАТ «ПроКредитБанк» до ТОВ «Мегапрофіт-Груп», ТОВ «Абітек-Інжиніринг», ТОВ «Рециклінг-Лайн» було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України (арк..130-132 т.1). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17.12.2015р. вказана ухвала суду залишена без змін (арк..189-190 т.1). На даний час розгляд справи триває за позовними вимогами ПАТ «ПроКредитБанк» до поручителя [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2015р. позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп» залучений до участі у справі в якості третьої особи (арк..141-142 т.1). Відповідно до договору поруки № 280527-ДП1 відб 27.12.2012р. [PERSON] поручився перед кредитором ПАТ «ПроКредитБанк» за виконання усіх зобовязань позичальника ТОВ «Мегапрофіт-Груп» у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник. Порука у повному обсязі поширюється на зобовязання Позичальника із врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін/доповнень до них з моменту набрання ними чинності (арк..26-27 т.1) Відповідно до п.3.2 договору поруки Кредитор вправі вимагати від Поручителя дострокового виконання усіх зобовязань Позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами кредитних договорів. Відповідно до п.4.1 договору поруки порука діє з моменту укладання договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належного виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих кредитних договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, а також непредявлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі предявити вимогу Поручителю про погашення заборгованості Позичальника протягом трьох років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Згідно з ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст.554 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, взаємозвязку та достатності, з точки зору їх належності та допустимості, суд встановив, що позичальник за кредитним договором ТОВ «Мегапрофіт-Груп» неналежним чином виконував свої зобовязання з повернення грошових коштів, отриманих у кредит за Договором про відкриття кредитної лінії та Договором про надання траншу, які були укладені в межах Рамкової угоди на кредитування, і виконання яких було забезпечено порукою відповідача [PERSON]. У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за вказаними кредитними договорами Банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, предявивши відповідну вимогу до позичальника та поручителів, і звернувшись до суду з цим позовом. Виходячи зі змісту позовної заяви, суд враховує, що позивач предявив вимогу про стягнення заборгованості за кредитними договорами окремо до поручителя [PERSON] Ррозглядаючи справу на підставі ст.11 ЦПК України в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ПроКредитБанк» до поручителя [PERSON] в даному випадку заявлений поза межами строку дії поруки. При цьому, враховуючі правові висновки ВСУ, викладені в постановах № 6-155цс13 від 29.01.2014р., №6-20цс14 від 19.03.2014р., №6-53цс14 від 17.09.2014р., які в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для усіх судів України, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, строк її дії встановлений договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.251, 252 ЦК України). Умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що укладений між сторонами договір поруки не містить вказівки про закінчення строку дії поруки і діє до повного виконання сторонами умов кредитного договору, у звязку з чим до спірних правовідносин слід застосувати положення ч.4 ст.559 ЦК України, відповідно до яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобовязання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. Крім того, при застосуванні ч.4 ст.559 ЦК України слід врахувати, що вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання повинна бути предявлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Під час дослідження умов кредитних договорів, розрахунку заборгованості, виписки з рахунку, за яким здійснювалось обслуговування кредиту, суд встановив, що за Договором про надання траншу від 27.12.2012р. позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп», а відтак і поручитель [PERSON], первинно взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту з нарахованими відсотками до 28.12.2015р., здійснюючи щомісячне погашення кредиту та нарахованих відсотків до 27, або до 28, або до 29 числа певного місяця рівними платежами. За умовами Договору про відкриття кредитної лінії від 27.12.2012р. позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп», а відтак і поручитель [PERSON], первинно взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту з нарахованими відсотками до 29.12.2015р., здійснюючи щомісячне погашення відсотків за користування кредитними коштами, яке повинно було відбуватись першого числа кожного місяця. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі вказаних кредитних договорів. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з правилами ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. У разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як убачається з графіку погашення кредиту, розрахунку заборгованості та виписки з банківського рахунку, до червня 2014р. позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп» належним чином виконував свої зобовязання за Договором про надання траншу щодо сплати щомісячних платежів, допускаючи незначне прострочення сплати в межах одного періоду. Останній платіж за встановленим графіком він здійснив 26.06.2014р., вийшовши на графік платежів за травень 2014р. і суму заборгованості 204\~150,23грн. Починаючи з червня 2014р. позичальник почав допускати тривале порушення строку сплати чергового щомісячного платежу, зокрема, у встановлений графіком строк не сплатив щомісячні платіжі 27.06.2014р., 28.07.2014р., 27.08.2014р. і в подальшому. Період прострочки сплати чергового щомісячного платежу, починаючи з 27.06.2014р, становить понад 30 календарних днів. Останній щомісячний платіж з погашення відсотків за Договором про відкриття кредитної лінії позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп» здійснив 01.09.2014р., а починаючи з наступного місяця, тобто з 01.10.2014р., почав порушувати свої зобовязання. Період прострочки сплати щомісячного платежу за відсотками, строк внесення якого настав 01.10.2014р., становить понад 30 календарних днів. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства та обставини даної справи, суд вважає, що право позивача є порушеним з моменту невнесення позичальником ТОВ «Мегапрофіт-Груп» чергового щомісячного платежу за встановленим графіком, а саме за Договором про надання траншу, починаючи з 28.06.2014р., за Договором про відкриття кредитної лінії, починаючи з 02.10.2014р. В той же час суд враховує, що у випадку прострочення повернення чергової частини позикодавець відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати нарахованих процентів. У разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати. За умовами укладеної 27.12.2012р. між Банком та ТОВ «Мегапрофіт-Груп» Рамкової угоди та відповідних кредитних договорів передбачено право Банка вимагати дострокового повернення кредитних коштів у разі порушення Позичальником строків сплати чергових щомісячних платежів. При цьому, у випадку наявності прострочення понад 3 банківських дня, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, шляхом направлення відповідної письмової Вимоги Позичальнику та/або Поручителю (п.8.2 Рамкової угоди), а у випадку виникнення заборгованості тривалістю понад 30 календарних днів у Позичальника виникає обовязок здійснити повне дострокове погашення кредиту не пізніш, ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення, незалежно від того, чи предявив йому кредитор відповідну вимогу. За умовами договору поруки з [PERSON] Банк має права вимагати від Поручителя дострокового повернення кредитних коштів за умов, викладених в Рамковій угоді та кредитних договорах. Підписавши вказані договори позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп» та поручитель [PERSON] погодилися з усіма його умовами і прийняли на себе зобовязання по його виконанню. З обставин справи вбачається, що прострочення позичальником ТОВ «Мегапрофіт-Груп» строків внесення чергових щомісячних платежів за обома кредитними договорами понад 30 календарних днів призвело згідно з умовами кредитного договору до автоматичного виникнення у останнього, а відповідно і у поручителя [PERSON], обовязку здійснити дострокове повернення кредиту протягом 3 банківських днів, що свідчить про зміну строку виконання основного зобовязання. Таким чином, суд вважає, що предявлення вимоги до поручителя [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості повинно бути здійснено протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України. Як вже зазначалось судом, позичальник ТОВ «Мегапрофіт-Груп» за Договором про надання траншу не здійснив погашення чергового щомісячного платежу за 27.06.2014р., за Договором про відкриття кредитної лінії за 01.10.2014р., допустивши прострочення більше ніж на 30 календарних днів. За вказаних обставин відповідно до п.8.6 Рамкової угоди у ТОВ «Мегапрофіт-Груп» та [PERSON] виник обовязок здійснити повне дострокове погашення кредиту за Договором про відкриття кредитної лінії та Договором про надання траншу протягом 3 банківських днів з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення. Так, 30 календарний день прострочення сплати чергового щомісячного платежу за Договором про надання траншу за 27.06.2014р. сплив 27.07.2014р., а 3 банківські дні для дострокового повернення кредиту 30.07.2014р. включно. За Договором про відкриття кредитної лінії 30 календарний день прострочення сплати чергового щомісячного платежу за 01.10.2014р. сплив 31.10.2014р., а а 3 банківські дні (03.11., 04.11., 05.11.) для дострокового повернення кредиту 05.11.2014р. включно. В зазначені строки ТОВ «Мегапрофіт-Груп» свого обовязку щодо дострокового повернення кредитних коштів не виконав. У звязку з невиконанням такого зобовязання позичальником Банк відповідно до вимог договору поруки та ч.4 ст.559 ЦК України повинен був предявити вимогу до поручителя [PERSON] про дострокове повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків за Договором про надання траншу протягом 6 місяців, починаючи з 31.07.2014р., за Договором про відкриття кредитної лінії починаючи з 06.11.2014р. Однак з даним позовом позивач звернувся до суду 03.06.2015р., тобто поза межами встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, у звязку з чим порука [PERSON] відносно його відповідальності за Договором про відкриття кредитної лінії та Договором про надання траншу є припиненою і підстав для стягнення з нього заборгованості за даними кредитними договорами суд не знаходить. При постановленні рішення суд не бере до уваги посилання в договорі поруки на те, що непредявлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки і Кредитор вправі предявити вимогу Поручителю про погашення заборгованості Позичальника протягом трьох років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника (п.4.1). Суд вважає, що таке посилання суперечить вимогам діючого законодавства, а саме ст.559 ЦК України, норма якої є імперативною і обовязковою. Незважаючи на те, що в Україні гарантується принцип свободи договору, укладений між сторонами договір не може суперечати вимогам цивільного законодавства, які є обовязковими для сторін (ч.3 ст. 6 ЦК України). Той факт, що в подальшому позичальник частково здійснював погашення кредиту за Договором про надання траншу і станом на 02.10.2015р. вона становить меншу суму, ніж заявлено позивачем до стягнення за даним позовом, не впливає на висновку суду щодо припинення чинності поруки [PERSON] Ці обставини, на думку суду, впливають на визначення розміру кредитної заборгованості і є суттєвими для вирішення спору між Банком та позичальником ТОВ «Мегапрофіт-Груп» з приводу стягнення заборгованості за цим же кредитним договором. Також суд не приймає до уваги ту обставину, що 01.12.2014р. (в даному випадку в межах шестимісячного строку) Банк направив на адресу позичальника ТОВ «Мегапрофіт-Груп» та поручителя [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, оскільки, по-перше, за умовами укладеної Рамкової угоди обовязок позичальника достроково повернути кредитні кошти виникає у випадку прострочення сплати чергового платежу понад 30 календарних днів незалежно від направлення Банком відповідної вимоги. По-друге, виходячи з правової позиції ВСУ, яка вкладена в постанові від 17.09.2014р. №6-53цс14, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним в задоволенні даного позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed