Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 28.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1232 (далі Генеральний договір) та Додаткову угоду №BL1232-KL+ до Генерального договору на загальну суму 20000 доларів США з кінцевим терміном погашення до 30.11.2008 року. 14.03.2008 року між ними було укладено додаткову угоду №BL2677-KL+ до вказаного Генерального договору про встановлення банком кредитної лінії в сумі 24000 доларів США строком повернення до 28.02.2009 року зі сплатою 14 % річних, з 26.08.2008 року - 15,25% річних. Однак, взятих на себе зобовязань відповідач не виконував, в результаті чого 22.09.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в сумі 324299,15 грн. Крім того позивач зазначає, що на даний час рішення суду не виконано, а тому згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, сума яких, відповідно до розрахунку становить 258\~634,08 грн., яка складається з: 228754,13 грн. інфляційні витрати; 29879,95 грн. 3% річних. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 258\~634,08 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1232 (далі Генеральний договір) та Додаткову угоду №BL1232-KL+ до Генерального договору на загальну суму 20000 доларів США з кінцевим терміном погашення до 30.11.2008 року. 14.03.2008 року між ними було укладено Додаткову угоду №BL2677-KL+ до вказаного Генерального договору про встановлення банком кредитної лінії в сумі 24000 доларів США строком повернення до 28.02.2009 року зі сплатою 14 % річних, з 26.08.2008 року - 15,25% річних. Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті інших платежів за користування кредитом належним чином не виконував, протягом періоду користування наданим кредитом, що минув, постійно порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за його користування, в результаті чого 22.09.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в сумі 324299,15 грн., яке 19.04.2012 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області залишено без змін. Крім того встановлено, що на даний час рішення суду не виконано, а тому згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем заборгованість становить 258\~634,08 грн., яка складається з: 228754,13 грн. інфляційні витрати; 29879,95 грн. 3% річних. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконував. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення у предявленому обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому судові витрати слід розподілити згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved