Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № бн від 28 листопада 2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідачки [PERSON] станом на 28 лютого 2014 року виникла заборгованість у розмірі 18 151 грн. 77 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 151 грн. 77 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надала заяву, у якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідачки не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просила стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик її до суду у розмірі 150 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через публікацію в пресі оголошення. Причину своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с.11-17). Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на «ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19,22,23). Згідно із положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч. 1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існували договірні зобов'язання, які банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитні кошти, однак відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, у визначений в договорі строк кошти не повернула, чим порушила умови укладеного між сторонами договору та відповідно прострочила виконання взятих на себе зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті кредиту, яка згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 28 лютого 2014 року складає 18 151 грн. 77 коп., з яких 4 942 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом; 9 150 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 717 грн. 51 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 840 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.7-10). Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки до суду.

Outcome: approved