Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24.05.2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та\~ [PERSON] уклали кредитний договір № BLaЖГА00036805, відповідно до якого банк\~ надав\~ відповідачу кредитні кошти в сумі 4000,00 грн.,\~з відсотковою ставкою 15% річних, строком повернення до 24.05.2014 року. Позивач взяті на себе обовязки за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач станом на 14.08.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість\~ на загальну суму 4414,05 грн., яку складають:\~ прострочена до повернення сума кредиту 171,04 грн., прострочені проценти за користування кредитом 57,01 грн., прострочена комісія за управління кредитом 840,00грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3346,00грн. У звязку із цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] за договором\~ заборгованість на загальну суму 4414,05 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. У поданій до суду заяві, просив суд розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала клопотання у якому просила справу розглядати без її участі, позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Просила застосувати спеціальну позовну давність до вимог щодо пені. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2011 р.\~ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та\~ [PERSON] уклали кредитний договір № BLaЖГА00036805\~, відповідно до якого банк\~ надав позичальнику кредит в сумі 4000,00 грн., з відсотковою ставкою 15% річних, строком повернення 24.05.2014 року. Відповідно до кредитного договору №BLaЖГА00036805 від 24.05.2011 року\~ позичальник зобовязаний щомісяця\~ виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку та в порядку встановленому договором( п. 2.5 договору). Умовами зазначеної кредитної угоди сторони узгодили термін повернення відповідачем отриманих коштів - 24.05.2014 р. та також порядок виконання ним боргових зобовязань (п.2.5) шляхом щомісячної сплати відповідної частини кредиту, процентів, відповідно до графіка, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Всі умови кредитного договору та додатку до нього погоджені особистим підписом [PERSON] Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (надалі за текстом - «Графік»). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту (п. 4 Спеціальної частини Договору). Згідно із п. 2.5.2. Договору Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки встановлюється договором (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Відповідно до п. 4.2 Договору у випадку невиконання Позичальником обовязку, передбаченого п 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини - 25,00 % (двадцять пять відсотків) від суми Кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором № BLaЖГА00036805 від 24.05.2011 року, вбачається, що станом на 14.08.2015 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 4414,05 грн., яку складають:\~ прострочена до повернення сума кредиту 171,04 грн., прострочені проценти за користування кредитом 57,01 грн., прострочена комісія за управління кредитом 840,00грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3346,00грн.. Враховуючи, що до теперішнього часу кредитні кошти не повернуті, суд приходить до висновку про правомірність заявлених в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача по тілу кредиту, яка зазначена у розрахунку наданому та перевіреному судом у розмірі 171,04 грн. станом на 24.05.2014 року, тобто на дату закінчення строку дії договору. Вирішуючи питання про правомірність заявленої позивачем до стягнення суми процентів, комісії та пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, виходячи зі змісту зазначеної норми закону нарахування процентів за користування кредитом, комісії та пені після закінчення строку дії договору не передбачено. Строк кредитного договору сторонами визначено до 24.05.2014\~року, а тому нарахування процентів, комісії та пені повинно бути здійснено до 24.05.2014 року включно. В матеріалах справи відсутні докази про зміну умов укладеного між сторонами договору в частині збільшення строку його дії. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів та комісії встановив, що позивач здійснив нарахування відсотків з 24.05.2011 року по 14.08.2015 року у сумі 57,01 грн., у той час як відповідно до вимог закону та положень укладеного договору між банком та позичальником сума процентів до стягнення повинна бути нарахована строком до 24.05.2014 року включно. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахована сума до сплати по процентам у строк з 24.05.2011 року по 24.05.2014 року включно, становить 23,41 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Перевіривши розрахунок заборгованості за комісією, судом встановлено, що станом на 24.05.2014 року за відповідачем заборгованості за комісією обліковується у розмірі 700,00 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги банку правомірні і підлягають задоволенню в частині стягнення загальної заборгованості у розмірі 894,45 грн., яка складається із - заборгованості по кредиту у розмірі 171,04 грн., по відсоткам за кредитом у розмірі 23,41 грн., та заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 700,00 грн., які заявлені за період часу з 24.05.2011 року в межах строку дії договору, тобто до 24.05.2014 року включно. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею, задоволенню не підлягають, оскільки строк дії договору погоджений сторонами та закінчився 24.05.2014 року, а банк звернувся до суду із даним позовом у серпні 2015 року, тобто з порушенням спеціальної позовної давності, передбаченої ч. 2 ст. 258 ЦК України один рік. Нарахування неустойки після закінчення строку дії договору не передбачено, оскільки строк позовної давності відносно нарахування суми неустойки є спеціальним і збільшенню не підлягає. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Прийшовши до висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, на час розгляду справи позовних вимог про стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, не заявляв, тож судом розглянуто справу та вирішено спір в межах заявлених вимог позивачем. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивача на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial