Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.03.2021 року просив суд стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача суму реальних збитків завданих невиконанням зобов`язань за Договором виготовлення меблів на замовлення №2 від 01.02.2020 року з виготовлення та встановлення сходів у розмірі 38650,00 грн., суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів від прострочення суми в розмірі 5116,85 грн., доходи, які б могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене у розмірі 60000,00 грн., суму моральної шкоди у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 01.02.2020 року між ним та відповідачем був укладений договір про виготовлення меблів на заказ №2, предметом якого було обшивка сходів деревом. Строк виконання договору закінчився 30.04.2020 року. В цей же день, 01.02.2020 року за виконання роботи по договору позивачем передані, а відповідачем прийняті готівкові кошти у сумі 50000,00 грн. передплати згідно пункту 2.2.1 договору, який вважався укладеним з моменту підписання сторонами. Проте, станом на 30.04.2020 року на момент закінчення строку дії договору, виконавець так і не приступив до виконання зобов`язань за договором. У позивача була відсутня будь-яка інформації щодо виконання або невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, про що виконавець зобов`язаний був повідомляти та не виконував цього. 10.09.2020 року згідно п. 2.2.2 договору замовником передана, а виконавцем прийнята частина готівкових коштів у сумі 7000,00 грн. 28.09.2020 року замовником передано виконавцю решту коштів 8000,00 грн. Робота виконавцем від підготовчих робіт до монтажу виробу виконувалась нерегулярно, з великими проміжками часу та вкрай повільно, порушена обіцянка стосовно термінів завершення замовлення. Чистовий монтаж залишається не завершений на момент подання позовної заяви до суду. Ухвалою судді від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримав, з обставин викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити. Вказував на те, що відповідач приступив до виконання робіт в червні, в лютому отримав кошти на закупку матеріалів, а придбав їх у липні. Сплатив 65000,00 грн. Половина цієї суми підлягає стягненню, як кошти які мали бути витрачені на оплату праці. 01.02.2020 року підписали договір, 01.02.2020 року передав передоплату, а розписку не надав. 10.09.2020 року згідно п. 2.2.2 договору було передано частину готівкових коштів у сумі 7000,00 грн. 28.09.2020 року передано другу частину коштів у сумі 8000,00 грн. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та просив відмовити в задоволенні позову. Вказував на те, що 01.02.2020 року отримав від позивача кошти у розмірі 45000,00 грн. В серпні отримав ще 5000,00 грн. 10.09.2020 року позивач дав ще передоплату у розмірі 7000,00 грн., потім ще 8000,00 грн. на карту. Станом на момент розгляд справи позивач не доплатив суму коштів у розмірі 2500,00 грн. 18.11.2020 року позивач повідомив про відмову від договору. На об`єкті позивача залишилось робіт на 3 дні, у зв`язку з чим відповідач запропонував позивачу приїхати, але позивач відмовився. Як вбачається з договору виготовлення меблів на замовлення №2 від 01.02.2020 року, він укладений між позивачем та відповідачем. Предметом зазначеного договору є виконання відповідачем робіт по обшивці сходів деревом породи ясен. Відповідно до п.п.2.1 п.2 вказаного договору загальна сума договору складає 75000,00 грн. Згідно до п.п.2.2.1 п.2 вказаного договору замовник вносить передоплату в розмірі 52500,00 грн. від суми договору, на протязі 1-го дня з моменту укладення договору. Відповідно до п.п.2.2.2 п.2 вказаного договору друга частина грошових коштів по даному договору, яка складає 15000,00 грн. замовник вносить не пізніше дня попередньої установки. Згідно до п.п.2.2.3 п.2 вказаного договору остаточну суму, яка складає 7500,00 грн. замовник вносить по факту монтажу. Відповідно до п.п.4.1 п.4 договору строк робіт по поставці і збірці меблів замовнику складає два календарних місяці з моменту вступу договору в силу. Цивільним законодавством прямо передбачені види та форми договорів, насамперед ст. 837 ЦПК України передбачено договір підряду. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору. Відповідно до ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (стаття 631 ЦК України ). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ціна договору є істотною умовою. Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до дублікату квитанції № Р24А813835837А65387 від 28.09.2020 року, яка була долучена позивачем до матеріалів позову вбачається, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано кошти у розмірі 8000,00 грн. При цьому, позивачем у позові зазначено про те, що він передав відповідачу кошти у розмірі 65000,00 грн. для виготовлення та встановлення сходів, без виконання останнім розписки та видачі жодних фінансових документів, проте вказані твердження суд не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази передачі грошових коштів саме у розмірі 65000,00 грн., в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Також відповідно до заяви про зменшення позовних вимог та наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що відповідач виконав роботи у розмірі 50% від сплаченої ним суми замовлення, тобто у розмірі 32500,00 грн. Відповідач у свою чергу стверджував про те, що станом на 10.09.2020 року позивач сплатив лише 50000,00 грн., передоплати. 2500,00 грн. залишилось не внесеними в рахунок передплати. Позивач пояснив часткову сплату вартості послуг відсутністю коштів. При цьому суд зауважує, що згідно до п.п.2.2.1 п.2 вказаного договору замовник вносить передоплату в розмірі 52500,00 грн. від суми договору, на протязі 1-го дня з моменту укладення договору. Крім цього, відповідно до п.п.2.2.2 п.2 вказаного договору другу частину грошових коштів по даному договору, яка складає 15000,00 грн. замовник вносить не пізніше дня попередньої установки. Однак, як вбачається з наданих пояснень позивача станом на цю дату він сплатив лише 7000,00 грн. Решту коштів у розмірі 8000,00 грн. ним було сплачено 28.09.2020 року, що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А813835837А65387 від 28.09.2020 року, яка була долучена позивачем до матеріалів позову. Таким чином, оскільки відповідно до умов договору він набуває чинності з моменту внесення передоплати згідно п. 2.2.1 договору, а позивачем не було внесено всю суму передоплати у розмірі 52500,00 грн., то вказаний договір не набуває чинності, та відповідно у виконавця послуг не виникає і обов`язків передбачених договором. За таких обставин доводи позивача в частині прострочення виконання зобов`язання відповідачем є необґрунтованими. В судовому засіданні відповідач стверджував про те, що ним за вищевказаним договором було виконано роботи на 79,22%, при цьому, твердження позивача про виконання ним робіт на 39,61% чи 50% є помилковими та необґрунтованими. Долучені позивачем до матеріалів справи фотокартки, листування в програмі «Вайбер» та диск, що був досліджений в судовому засіданні, як докази того, що відповідачем виконані роботи лише на 50% суд не приймає до уваги, оскільки з вказаних доказів неможливо достеменно з`ясувати обсяг виконаної ним роботи. При цьому, суд не є експертом (судовим експертом), що має відповідну кваліфікацію і професійні знання з питань, що досліджуються та не претендує на статус судового експерта, а відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом визначеного ч.1 ст.24 основного Закону, і стосується зокрема сфери судочинства. У ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] суми реальних збитків, завданих невиконанням зобов`язань за Договором виготовлення меблів на замовлення №2 від 01.02.2020 року з виготовлення та встановлення сходів у розмірі 38650,00 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. Що стосується вимог позивач про стягнення з відповідача суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів від прострочення суми в розмірі 5116,85 грн., доходи, які б могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене у розмірі 60000,00 грн., суми моральної шкоди у розмірі 9000,00 грн., то суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дані вимоги є похідними від позовних вимог про стягнення суми реальних збитків у задоволенні яких позивачу було відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed