Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17 липня 2012 року шлюб сторін спору розірвано. З позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку позивача щомісячно, на підставі рішення суду. З часу ухвалення рішення матеріальний стан позивача змінився, оскільки у нього зявилися ще три утриманці: його непрацююча цивільна дружина [PERSON], яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною; малолітній син [PERSON]; мати [PERSON]. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, з 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], його матеріальне становище суттєво погіршилось. Крім двох неповнолітніх доньок на його утриманні знаходиться його співмешканка, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, син [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], яка не є пенсіонеркою, однак ніде не працює. Зазначив, що він працює водієм Серебрійської спеціалізованої загальноосвітньої школи інтернат та отримує заробітну плату у розмірі 2\~880 грн. на місяць, тому при сплаті аліментів на доньок у розмірі призначеному згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27 листопада 2016 року його заробітку не вистачає на забезпечення потреб всіх його утриманців. Просив позов задоволити та змінити розмір аліментів, що стягуються з нього з 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, а в судових дебатах просив змінити розмір аліментів та стягувати з нього 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач пояснив, що мати його малолітнього сина [PERSON] отримує державну допомогу на його утримання в розмірі 800,00 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] позов не визнала, та зазначила, що на її утриманні знаходяться двоє дорослих дівчаток доньки [PERSON] та [PERSON], які потрібують відповідного утримання. Старша донька навчається на фельдшерсько-акушерському відділенні Могилів-Подільського медичного коледжу денної форми навчання, безкоштовно, але кожного дня з с. Серебрія вона їздить в м. Могилів-Подільський на навчання і оплата проїзду на день становить 16,00 грн., а ще необхідні кошти на їжу, одяг, на кишенькові витрати. [PERSON] гарно навчається, однак стипендію не отримує. Молодша донька [PERSON] учениця 6 класу, вона теж потребує відповідних коштів на своє утримання. Крім того позивач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та розвиток дітей, а також у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів згідно рішення суду, оскільки він написав заяву за місцем роботи, що просить не відраховувати із його заробітної плати аліменти, оскільки він має намір оскаржити судове рішення про їх стягнення. В судовому засіданні позивач просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, враховуючи таке. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду про стягнення аліментів від 07.02.2017 та виконавчого листа від 27.01.2017 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] 21 серпня 2006 року, щомісячно, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, (доходу), на двох дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 25.10.2016 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.8,9). В судовому засіданні позивач вказав, що на його утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], яка перебуває в декретній відпустці та мати [PERSON]. Як слідує з свідоцтва про народження серії 1-АМ № 347280, позивач та [PERSON] дійсно є батьками [PERSON], однак дитина народилась 22.09.2016 (а.с.5). Разом з тим, на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів така обставина уже існувала. Згідно наказу № 4 (розпорядження) про надання відпустки від 17.11.2016, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.10). Також, в матеріалах справи наявна довідка № 735 від 10.05.2017 виконкому Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, згідно якої на утриманні позивача знаходиться цивільна дружина [PERSON], мати непрацююча [PERSON] та дитина [PERSON] Разом з тим, вказані докази є неналежним та не підтвержують факт утримання позивачем вказаних вище осіб. Крім того, доказів, проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, доказів утримання матері та її непрацездатності суду надано не було. В матеріалах справи наявна довідка № Д1-В164/62-142 від 16.05.2017, згідно якої у [PERSON] наявна кредитна картка (а.с.4). Тобто, доказів, які підтверджують доводи позивача щодо суттєвого погіршення його майнового стану суду надано не було. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» у 2017 роцівстановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тобто, 50 % від прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 844 гривні 50 копійок. Згідно довідки № 25 від 11.05.2017 про нараховану і отриману заробітну плату та інші види доходів, [PERSON] працює водієм з 19.07.2012, отримав заробітну плату за період з січня по квітень 2017 року в розмірі 11518,78 грн. Середньомісячна заробітна плата позивача становить 2879 гривень 70 копійок (а.с.7). Як було зазначено вище, заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2017 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] 21 серпня 2006 року, щомісячно, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, (доходу), на двох дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти в середньому в розмірі 1438 гривень 84 копійки, на утримання двох дітей, щомісячно. Тобто, така сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Враховуючи положення вказаних вище норм та викладені обставини, такий розмір аліментів є меншим, ніж передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази не підтверджують погіршення матеріального, сімейного стану чи стану здоровя, що є визначальним при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, а вказані ним обставини існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей та були враховані судом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed