Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 20\~515.47 грн. та суми сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказано, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 01/03/2018, згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 05.08.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та «Опель», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», транспортний засіб «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , який належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» на праві приватної власності. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Мітсубісі», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2487756 від 15.08.2019 року становить 20\~515.47 грн. На підставі рахунку СТО було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 20 515.47 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 588 119 від 16 серпня 2019 року. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, постановою у справі № 522/14426/19 від 23.10.2019 року Приморського районного суду міста Одеси визнано [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «Опель», д/н [NUMBER] . Крім того, в довідці по даному факту ДТП також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 20 515.47 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2020 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси, у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що територіально відноситься до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою суду від 15 червня 2020 року справу прийнято суддею Свяченою Ю.Б. до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 01 жовтня 2020 року. Від представника позивача до суду, поштою, надійшло клопотання про розгляд справи без особистої участі сторони позивача. У судове засідання 01 жовтня 2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Справа слуханням відкладена на 23 грудня 2020 року. У судове засідання 23 грудня 2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 01/03/2018, згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 05.08.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та «Опель», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», транспортний засіб «Мітсубісі», д/н [NUMBER] , який належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» на праві приватної власності. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Мітсубісі», д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2487756 від 15.08.2019 року становить 20 515.47 грн. На підставі рахунку СТО було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 20 515.47 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 588 119 від 16 серпня 2019 року. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, постановою у справі № 522/14426/19 від 23.10.2019 року Приморського районного суду міста Одеси визнано [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «Опель», д/н [NUMBER] . Крім того, в довідці по даному факту ДТП також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 20 515.47 грн. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Пунктом 56 Постанови Великої Палати Верховного Суд від 04.07.2018 року встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку відповідача у ДТП та здійснення виплати з боку позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2102.00 грн.

Outcome: approved