overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, прізвище просила залишити «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №452, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сім'ю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Відповідно до статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Мостіцька». Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №103, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сімю виявились марними, примирення між сторонами не відбулося, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримав, відповідачка в телефонному режимі повідомила, що на розлучення згодна, справу просила розглянути в її відсутність, прізвище залишити «[PERSON]». Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1993 року у Борівській селищній Раді Фастівського району Київській області, про що зроблено актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.2). Від даного шлюбу сторони дітей мають повнолітню доньку [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сім'ю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. Відповідно до частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримав, відповідачка позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Вовчук». Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 січня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, про що зроблено актовий запис №124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку Владиславу, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сімю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримав, відповідачка, також, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, вимоги позову визнала, згодна на розірвання шлюбу, прізвище просила залишити шлюбне «Сивопляс». Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №292, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сімю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В підготовче судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, через канцелярію суду надали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії І-ОК №319780 від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] В»ячеславовича, [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала прізвище просила не змінювати. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2006 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №55, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила прізвище залишити без змін «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. З 2013 року відповідачка забрала свої особисті речі і переїхала проживати за іншою адресою, залишивши позивача та дитину. Матеріальної допомоги відповідачка на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій уточнив позовні вимоги, просив розірвати шлюб, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на його користь на утримання дитини, та визначення місця проживання дитини за місцем його проживання просив залишити без розгляду. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року сторони зареєстрували шлюб виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Близько двох років сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення вважають не можливим.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судове засідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовну заяву підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, на розлучення згодна. Прізвище просить залишити «[PERSON]», а також, дитину залишити проживати з нею. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, про що зроблено актовий запис №360, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З червня 2012 року шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просилв шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №472, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дітей. Спору про проживання та про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивач вимоги викладені в заяві підтримує, відповідачка позов визнала, прізвище просила залишити «[PERSON]». Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, про що зроблено актовий запис №69, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, відповідачка в телефонному режимі позов визнала, також, просила справу розглянути в її відсутність. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом п»яти місяців, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved