Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. 26.04.2018 року він домився зі [PERSON] про ціну та всі ніші істотні умови договору купівлі - продажу гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Він в повному обсязі сплатив відповідачу вартість гаражу в сумі 12000 гривень. На підтвердження правочину [PERSON] видала йому розписку про отримання грошей. В день підписання договору та передачі грошей [PERSON] передала йому гараж та ключі від нього. З того дня він, позивач, безперервно користується гаражем. Коли він запропонував відповідачці оформити договір купівлі- продажу гаражу нотаріально, то з'ясувалося, що дозволи на будівництва гаражу були видані на ім'я покійного чоловіка відповідачки [PERSON], який помер [INFO]. За життя чоловіка подружжя право власності на гараж не оформило та не зареєструвало, у зв'язку з чим вони позбавленні можливості посвідчити договір купівлі - продажу гаражу в нотаріальному порядку. Враховуючи, що договір купівлі-продажу є укладеним та відбулося повне його виконання, але нотаріальне посвідчення договору на теперішній час неможливе, на підставі ст. ст. 220, 334, 638 ЦК України просив визнати дійсним договір купівлі - продажу гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі в судовому засіданні. Відповідач в судове засіданні не з'явилась, до суду надала заяву в який просить справу розглянути без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.15). Суд, з'ясувавши міркування відповідача щодо заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, відповідач [PERSON] з 11.02.1967 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). Згідно рішення Волноваської міської ради № 14 від 11.07.1973 року [PERSON] надано право на будівництво індивідуального гаражу на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно дозволу № 11/14, виданому Волноваською міською радою депутатів трудящих 15.07.1973 року, [PERSON] надано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва гаражу для стоянки та будівництва легкового автомобілю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно копії технічного паспорту на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], споруда побудована в 1973 році, площа гаражу становить 22,00 кв.м., дійсна вартість станом на 14.05.2018 року становить 29076 гривень (а.с.16-20). На підставі зазначених доказів суд приходить до висновку, що вказаний гараж є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та її покійного чоловіка [PERSON], оскільки споруда побудована в 1973 році, тобто під час перебування останніх в зареєстрованому шлюбі. Судом також встановлено, що 26.04.2018 року між позивачами [PERSON] та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір купівлі - продажу гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача, оскільки, як було встановлено судом, між сторонами відбулося повне виконання умов договору купівлі - продажу гаражу, відповідач передала майно позивачу, а позивач прийняв його, сплативши за нього гроші, що підтверджено вищевказаними письмовими доказами та визнано сторонами. Також суд враховує, що посвідчити договір купівлі- продажу гаражу в нотаріальному порядку на теперішній час сторони позбавленні можливості з підстав відсутності у відповідача правовстановлюючого документу на спірне майно, тому договір купівлі- продажу гаражу, розташованого по [ADDRESS], укладений 26.04.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] може бути визнаний судом дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved