Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач \~звернувся до\~суду з\~вказаним вище\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що йому\~на праві\~власності належить\~квартира [ADDRESS] . У вказаній вище квартирі значиться зареєстрованим колишній власник квартири [PERSON] , який після продажу квартири забрав всі свої речі та виїхав із спірної квартири. Відповідач не являється позивачу ні родичем, ні членом сім`ї, а з 2003 року у спірній квартирі не проживає. У зв`язку з викладеним просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача відзив до суду не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2018 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №1729, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Відповідного до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143143901 від 29.10.2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , Відповідно до довідки №20 від 12.12.2018 року виданої Головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку в квартирі [ADDRESS] , значиться зареєстрованим, але не проживає [PERSON] . Конституцією України\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до\~Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст.\~379,\~382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.\~383ЦК\~України та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.\~383ЦК\~України та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Однією з підстав припинення права власності, відповідно до\~ст. 346 Цивільного кодексу України\~є відчуження власником свого майна. Попередній власника та члени його сім`ї втрачають право користування квартирою із переходом права власності на квартиру до нового власника, оскільки право користування є похідним від прав власника, (така правова позиція Верховного Суду України у постанові від 05.11.2014 по справі № 6-158цс 14 та Верховного Суду у постанові від 22.05.2019 по справі № 180/1388/17). З огляду на вищезазначене, відповідач -\~\~ [PERSON] , будучи попереднім власником нерухомого майна , із переходом права власності до нового власника, позивача -\~\~ [PERSON] , втратив право користування вищезазначеним нерухомим майном. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає йому у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому майном, оскільки він вимушений нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 346,383, 386, 391, ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved