Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивач, будучи допитаний як свідок відповідно до ст. 184 ЦПК України, підтримав свої позовні вимоги і просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, який було зареєстровано 30 травня 1986 року відділом ЗАГС Богуславського райвиконкому Київської області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в даний час фактично проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим у них склалися неприязні стосунки один до одного, внаслідок чого між ними стали виникати сварки та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з грудня 2012 року, на примирення не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спір про поділ майна відсутній. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. просить залишити за ним, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належно оповіщена про час, день і місце судового розгляду справи, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Враховуючи позицію позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 травня 1986 року у відділі запису актів громадянського стану Богуславського райвиконкому Київської області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який в даний час фактично проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим у них склалися неприязні стосунки один до одного, внаслідок чого між ними стали виникати сварки та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Сторони з грудня 2012 року остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають, спільного господарства не ведуть та ніяких зв'язків не підтримують. На примирення позивач не згідний, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Указані обставини встановлені з показань позивача та матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки він про це просить суд.

Outcome: approved