Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 23 травня 1981 року між позивачем та відповідачем [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 168 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двоє вже дорослих дітей, неповнолітніх дітей в них немає. В квітні 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, з цього часу спільне господарство ними не ведеться та проживають окремо один від одного. Основною причиною стало те, що за тривалий час сумісного проживання їхній шлюб себе вже вичерпав та носить тільки формальний характер. Внаслідок чого позивач пішов від дружини до іншої жінки, з якою проживає та має намір створити сімю. Позивач вважає, що його примирення з відповідачем та збереження сімї неможливе. Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~ зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнала в повному обсязі та це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини та визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved