Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до відповідача в якій просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №661/16-302 від 23.08.2007 рокузвернути стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено належне виконання позичальником його зобов'язань за вказаним договором, шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки - домоволодіння домоволодіння, загальною площею 263,5 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0354 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на умови укладених між сторонами договорів, положення діючого законодавства та на невиконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором, в наслідок чого у нього перед банком утворилась значна заборгованість. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач - [PERSON], про час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у довідці з ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явивилася, не повідомила суд про поважні причини такої неявки. Відповідно до ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 23.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року перейменований на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на вимогу Закону України «Про акціонерні товариства» та [PERSON], укладено Договір кредиту №661/16-302 враховуючи Додаткові угоди до договору кредиту, відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 22.08.2017 року зі сплатою 13,5 процентів річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 23.08.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Папським А.Е., за реєстровим № 672, відповідно до якого в іпотеку банку було передано домоволодіння, загальною площею 263,5 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0354 та, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, які визначаються у відповідності до ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Свої зобов'язання, визначені п. 3.1. договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі: відповідачу відкрито позичковий рахунок в Іллічівському відділенні Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. Пункт 3.3.6, 3.3.7 Договору кредиту встановлює, що Відповідач зобов'язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього Договору, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими. процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього Договору. Пункт 4.1. Договору кредиту встановлює, що у разі невиконання (неналежного виконання) Відповідачем обов'язків, визначених п.п. 1.1., 2.4., 2.5, 3.3.14 цього Договору, відповідач сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань за договором кредиту. Згідно з 4.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та салати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 нього Кодексу. Згідно наданих позивачем розрахунків, в наслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з погашення кредиту за ним, станом на 01.12.2014 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 65759,16 дол. США, що еквівалентні 990097,01 грн., (за курсом валют на час проведення розрахунку 100 дол. США до 1505,64 грн.), з яких сума заборгованості за кредитом - 39114,01 дол. США (що еквівалентно 588916,69 грн.) сума заборгованості за відсотками - 20665,66 дол. США (що еквівалентно 311150,74 грн.) розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1928,44 дол. США (що еквівалентно 29035,43 грн.) розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3223,60 дол. США (що еквівалентно 48535,88 грн.), сума заборгованості за комісіями - 827.44 дол. США (що еквівалентно 12458,28 грн.). Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями за Договором не виконує. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки що передбачені договором або законом. Відповідно до п. 4.1. Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання. Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником - основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р.. з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого вимоги позову вбачаються обґрунтованими належним чином, з чого випливає необхідність їхнього задоволення. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 169, 208-209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 610, 611, 629, 1054 ЦПК України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку», суд, -

Outcome: approved