Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральний кредитний договір №014/05/48 відповідно до умов якого банк зобовязувався відкривати позичальнику позичкові рахунки згідно умов укладених сторонами кредитних договорів, у відповідності до загальних умов кредитування , визначених у ст. 1,2 цього Договору, в межах розмірів кредитів, визначених у кожному окремому кредитному Договорі, а позичальник зобов'язувався забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих відсотків відповідно до кредитних договорів, укладених в рамках цього Договору. Загальний розмір позичкової заборгованості за договором не повинен перевищувати 60000 доларів США. Строк дії договору до 25.08.2015 року. 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №014/05/48/1 з подальшими погодженими сторонам змінами та доповненнями, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 60000 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 14,5 % річних, а в подальшому 15 % річних з умовою повернення кредиту та відсотків за його користування на умовах встановлених договором та додатковими угодами до нього. Вказував на те, що відповідач належним чином своїх зобовязань за договором №014/05/48/1 не виконав, внаслідок чого у нього виникла значна заборгованість, яка станом на 08.09.2015 року становить 3086,53 доларів США, що на момент розрахунку згідно офіційного курсу НБУ становить 68266,55 грн. Дана заборгованості складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2 515,22 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 55 630,56 грн.; заборгованість за відсотками - 150,71 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 333,34 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками -138,14 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 055,32 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 420,60 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 9 302,65 грн. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права та умови генерального та кредитного договорів, просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати повязані з розміщенням оголошення в засобах масової інформації. У звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду, шляхом розміщення відповідного оголошення в засобах масової інформації, про причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральний кредитний договір №014/05/48 та в подальшому до нього були внесені зміни на підстав додаткової угоди від 19.04.2011 року. Відповідно до\~\~умов\~\~ вказаного договору з подальшими змінами до нього, \~банк зобов'язався надавати відповідачу кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цього Генерального кредитного договору, які є його невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даного договору кредитами не повинен перевищувати 60000 доларів США. Сторонами погоджено строк дії Генерального договору до 25.08.2015 року (а/с 19-23). 02.02.2007 року в рамках дії вказаного генерального договору між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 014/05/48 /1 відповідно до умов якого банк надав позичальник у кредит за програмою Європейського Банку Реструктуризації та Розвитку у сумі 60000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та одноразової комісії в розмірі 0,99 % від суми кредиту, терміном на 42 місяці та погашенням відповідно до Графіка погашення, що є невідємною частиною договору (а/с 25). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно частини 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~\~ У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В подальшому 27.04.2009 року сторонами було укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, відповідно до якої погодили, що погашення заборгованості за договором буде здійснюватись позичальником згідно з Графіком, який є невідємною частиною договору, та згідно якого з метою погашення кредитної заборгованості позичальник зобовязувався сплачувати щомісячні періодичні платежі у сумі визначеній в Графіку (а/с 30). Крім того, додатковою угодою від 04.03.2010 року сторони домовились внести зімни в погоджений ними раніше Графік погашення заборгованості, виклавши його в новій редакції (а/с 36). Додатковою угодою від 19.04.2011 року до вказаного кредитного договору передбачено. Що банк надав позичальнику кредит в сумі 60000 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 25.08.2015 року та з погашенням відповідно до Графіка погашення, що є невідємною частиною договору (а/с 42). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитним договором шляхом сплати щомісячних платежів у сумі та в строки встановлені Графіком, що є невідємною частиною договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 08.09.2015 року складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2 515,22 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 55 630,56 грн.; заборгованість за відсотками - 150,71 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 333,34 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 138,14 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 055,32 грн. (а/с 7). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу). У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до п. 10.2 Генерального кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів, відсотків за користування кредитами, передбачених кредитними договорами, позичальник сплачує банку пеню від суми простроченого платежу в розмірі 0,1 % від суми платежу по відсотках та 0,1 % від суми платежу по капіталу, за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості, за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором, банком було нараховано пеню, розмір якої станом на 08.09.2015 року становить 420,60 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 9 302,65 грн. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Крім того, наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Зокрема, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved