Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], а [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. За життя батькам позивача на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Співвласником вказаної квартири був також позивач, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.07.1993 року, але державну реєстрацію права власності на квартиру ні позивач, ні спадкодавці за життя не здійснили. Позивач з 1986 року був зареєстрований та проживав з батьками, в тому числі і на момент їх смерті. Після смерті батька - [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після матері та батька. Але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності у відповідному Державному реєстраційному органі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.07.1993 року, що суперечить п.п.4.14, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері та батька, не має наміру відмовлятись від її прийняття, але оформити прийняття спадщини не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності спадкодавців на спірну частку квартири в реєстраційному органі, тому він змушений звернутися до суду, прохав визначити частки померлих [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру у розмірі 1/3 за кожним, встановити факт належності за життя по 1/3 частки квартири померлим [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири у порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не мають. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Виходячи із положень ст.ст. 356, 372 ЦК України власність двох і більше осіб є спільною власністю, при цьому вважається, що частки є рівними, особи мають право визначити ці частки у власності, або звернутись із таким позовом до суду. Згідно ст.1 226 ЦК України частка у спільній сумісній власності успадковується на загальних підставах, тобто по закону чи заповіту. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 липня 1993 року, виданого органом приватизації в/о «Десна», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.11) Свідоцтвами про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO]. ( а.с.7,8) Як вбачається з довідки ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» від 08.09.2014 року у зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали до дня смерті: [PERSON] з 07.12.1972 року, [PERSON] з 15.05.1975 року. Позивач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі з 09.12.1986 року /а.с.14/ Свідоцтвом про народження підтверджується, що позивач - [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9) З відповіді завідувача Шосткинською міськдержнотконтори від 04.10.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини сина спадкодавця [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с. 37,38) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 216 від 04.09.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON] та після батька [PERSON] на частину квартири у зв'язку з тим, правовстановлюючий документ на спадкове майно - свідоцтво про право власності на житло, не зареєстроване у відповідному реєстраційному органі /а.с. 29/ Оскільки позивач проживав зі спадкодавцями на момент їх смерті, то є таким що прийняв спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дослідженими доказами підтверджено, що за життя [PERSON] та [PERSON] належала спірна квартира, а позивач є єдиним спадкоємцем та таким що прийняв спадщину. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved