overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2019 року, що був зареєстрований Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 268. Вказав, що від шлюбу дітей не мають. З січня 2021 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує, та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги не визнає, заперечувала проти їх задоволення, вважає, що їх шлюб можливо зберегти. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 листопада 2019 року, що був зареєстрований Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 268. Від наведеного шлюбу сторони дітей не мають. З січня 2021 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2021 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення, однак сторони не примирилися, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року, що був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 389. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, та просив їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена і яка не подала відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2013 року, що був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 389. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про визначення місця проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 484. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З початку 2017 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2004 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 484. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З початку 2017 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 1981 року, що був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 843. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З початку березня 2008 року фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, проте останній надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена і яка не подала відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 березня 1981 року, що був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 843. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З початку березня 2008 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2014 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 148. Вказав, що від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року фактичні шлюбні відносини припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 2014 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 148. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року фактичні шлюбні відносини припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння, проживають окремо. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2015 року, що був зареєстрований у міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 75. Від даного шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем зіпсувалися два роки тому назад через відсутність взаєморозуміння, подальше спільне життя стало неможливим внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства і між ними немає взаємного порозуміння, тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 24 лютого 2015 року, що був зареєстрований у міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 75. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 510. Вказав, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду була повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2007 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 510. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року фактичні шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 65. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач та його представник - адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі ордера серія АА № 110832303 від 18.08.2020 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 лютого 2011 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 65. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року фактичні шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем немає. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved