Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку у [ADDRESS] . Поруч на суміжній земельній ділянці по [ADDRESS] , який належить [PERSON] яка є фізичною особою-підприємцем. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність на території домоволодіння за адресою [ADDRESS] , а саме надає послуги по чистці килимів, килимових доріжок, прання білизни, тощо. Пральня та хімчистка носять ознаки промислового виробництва. Близьке розташування хімчистки унеможливлює проживання позивача у зв`язку з постійним шумом та забрудненням атмосферного повітря. Просив зобов`язати [PERSON] припинити здійснювати підприємницьку діяльність за Кодом КВЕД 96.01 «Прання та хімічне очищення текстильних і хутряних виробів» на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 03.02.2020 року ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні. 20.02.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначила, що підприємницьку діяльність вона здійснює на підставі дозвільних документів у відповідності до законодавства України. За заявами позивача її неодноразово перевіряли контролюючі органи, але жодних порушень не виявили. Просила відмовити у позові в зв`язку з його необґрунтованістю. 03.03.2020 року ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області задоволено клопотання позивача та залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача: Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області. Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві. Просила відмовити у позові в зв`язку з його необґрунтованістю. Представник третьої особи Скадовської міської ради Херсонської області в судовому засіданні пояснив, що міською радою неодноразово розглядались звернення позивача щодо діяльності пральні. Були проведені перевірки в тому числі і разом з представниками Держпродспоживслужби та жодних порушень виявлено не було. Просив відмовити у позові в зв`язку з його необґрунтованістю. Представник третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся належним чином. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів, [PERSON] з 30.12.2004 року є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємець [PERSON] має право здійсьнювати діяльність, в тому числі і за код КВЕД 96.01 - прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів (а.с.4). Відповідно до листа виконавчого комітету Скадовської міської ради від 10.09.2019 за №03-02-1898, адресованого [PERSON] , вказано, що його заяву було розглянуто комісією у складі головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету міської ради, радника міського голови з питань благоустрою міста відділу містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету міської ради, головного спеціаліста сектору організаційно кадрового забезпечення виконавчого комітету міської ради, головного спеціаліста юридичного сектору виконавчого комітету міської ради та провідного фахівця відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства з виїздом на місце та за участю фізичної особи-підприємця [PERSON] . На місці встановлено, що дійсно на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок та в нежитлових приміщеннях пральня. Згідно розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації від 27.06.2001 року, в нежилому приміщенні на правах власності зареєстрована пральня. Пральня функціонує згідно Правил побутового обслуговування населення, обладнана відповідним устаткуванням, знаходиться в нежилому приміщенні, відповідає екологічним і санітарно гігієнічним вимогам, не порушуючи Норми ДБН. В свою чергу зазначаємо, що фізичною особою підприємцем [PERSON] надано усі правовстановчі документи правопорушень не виявлено. (а.с.7). Згідно розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 27.06.2001 року за №313, зареєстровано пральню яку улаштовано приватним підприємцем [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) у [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до акту від 27.06.2001 року введено в експлуатацію пральню яка знаходиться у [ADDRESS] . Згідно санітарного дозволу від 31.01.2001 р. №2-1/113, [PERSON] надано дозвіл на право функціонування приватної пральні розташованої за адресою: [ADDRESS] , при умові дотримання санітарних норм та правил. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм та правил від 20.01.2017, встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності від 2014 року. Згідно документації із технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна № 1840 від 22.12.2016 року на території домоволодіння наявна будівля кухні (літ. Б) 1977 року побудови до складу якої входить приміщення пральні. Порушень вимог містобудівного законодавства не виявлено. Відповідно до виписки з амбулаторної карти хворого від 08.07.2019, [PERSON] має діагноз «цукровий діабет ІІ ступеню» та знаходиться на «Д» обліку з 1999 року (а.с.12). Відповідно до ст. 1 ЦПК України метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так судом встановлено, що пральна улаштована за адресою: [ADDRESS] та має необхідні дозвільні документи для роботи. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про рівень шуму який наявний в зв`язку з роботою пральні та наявність забруднення атмосферного повітря хімічними речовинами та суду таких даних не надано. Крім того відсутні будь-які докази щодо відстані розташування пральні від житлових будівель. При цьому, проведеною Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області позаплановою перевіркою, порушень вимог містобудівного законодавства не виявлено. Також позивачем не надано будь-яких доказів щодо причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням його стану здоров`я та функціонуванням пральні, оскільки він перебував на диспансерному обліку з приводу цукрового діабету ще з 1999 року, тобто до облаштування пральні. Також слід зазначити, що стороною позивача не заявлялось клопотань, щодо призначення відповідних експертиз, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Посилання позивача на Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, у відповідності до яких сушіння білизни, чистка речей, розміщення сміттєзбірників, з розрахунку не менше 0,3 м2/люд, повинно знаходитись на відстані не менше 20 м від житлових будівель та майданчиків для гри та відпочинку, для вигулу собак - на відстані 40 м., не може бути враховано судом, оскільки відсутні відомості, щодо відстані від улаштованої пральні до житлових будівель. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed