Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з дійсною позовною заявою до відповідача, в якій в обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 08.06.1981р. по 18.03.2013р. працював на підприємствах вугільної промисловості, і за час роботи йому було встановлено стійку втрату працездатності за висновками МСЕК від 18.12.1996р. у розмірі 25% по антрокосилікозу з повторним оглядом 17.10.1998р., який він не пройшов і страхові виплати було припинено. Згідно з висновками МСЕК від 10.04.2013р. у позивача була встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 0% по антрокосилікозу (повторно) та 15% по хронічному бронхіту (первинно). Після звернення до відповідача для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат 08.05.2013р. позивачу було призначено одноразову грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності в розмірі 0,00 грн. Із зазначеним рішенням позивач не згодний, оскільки отримав інше професійне захворювання та має право на одноразову допомогу, тому просить зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Свердловську Луганської області призначити позивачу одноразову допомогу у зв'язку із частковою втратою професійної працездатності через професійне захворювання хронічний бронхіт. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення проти позову, в яких посилається на норми ст.34 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якими передбачено одноразові виплати потерпілому лише в разі встановлення при подальших обстеженнях МСЕК вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності, а у позивача загальний відсоток втрати працездатності при повторному огляді МСЕК зменшився, тому підстави для виплати відділенням Фонду одноразової страхової суми відсутні. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із трудової книжки, заповненої на ім'я позивача, вбачається, що у період з 08.06.1981р. по 28.12.2011р. він працював на шахтах виробничого об'єднання «Свердловантрацит», звідки він був 28.12.2011р. звільнений за переводом та з 30.12.2011р. прийнятий по переводу гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Довжанська-Капітальна» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», звідки був звільнений 18.03.2013р. за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Згідно висновку МСЕК від 18.12.1996р. б/н [PERSON] встановлено 25% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню пневмоконіозу з повторним оглядом 17.10.1998 року. Під час повторного переогляду за висновком МСЕК від 10.04.2013р. серії 10 ААА №223212 позивачу встановлено 15% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню хронічному бронхіту(первинно), відсоток антракосилікозу від 20.09.1994р. не визначено (повторно). Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Свердловську Луганської області від 08.05.2013 року №1209/12083/12083.1/12 потерпілому [PERSON] призначено одноразову допомогу у разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійнох працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого професійного каліцтва, в сумі 00,00 грн. Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечувались в суді. Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, виплатити потерпілому, зокрема одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого. Відповідно до ст.34 ч.2 зазначеного Закону у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду. У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Таким чином, право на одноразову допомогу пов'язане не з виявленням іншого професійного захворювання, як помилково вважає позивач, а зі збільшенням внаслідок цього захворювання відсотка втрати працездатності. Оскільки при повторному переогляді 10.04.2013р. позивачу не збільшено ступінь втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК 18.12.1996р., відсоток втрати працездатності під час обстежень зменшився з 25% до 15%, немає підстав для призначення відповідачем одноразової допомоги. На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,

Outcome: dismissed