Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 17 квітня 2008 року з відповідачем зареєстрував шлюб у Вільшинківській сільській раді Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу у них народилося двоє доньок, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя. Крім цього, відповідач зловживає алкоголем, не займається вихованням дітей, часто вчиняє сварки, скандали та застосовує до доньок насильство. Вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Оскільки фактичні стосунки між ними припинилися більше шести місяців назад, примирення вважає неможливим, тому просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дудурич І.В. не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Крім цього, просили строк для примирення сторонам не надавати, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони разом не проживають вже тривалий час, а відповідач вживає алкоголь, що у разі збереження сім`ї негативно відобразиться на їх дітях. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 квітня 2008 року у Вільшинківській сільській раді Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02 (а. с. 4, 5). Від даного шлюбу у них народилося дві доньки, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 7). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved