Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу в обґрунтування якого зазначив, що 18.03.2020 року [PERSON] взяла у нього в борг 18940 євро та 12240 доларів США і зобов`язалася своєчасно повернути отриманні кошти в повному обсязі частинами у порядку, передбаченому даною розпискою. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернула, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Відповідач ігнорує та ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на суму боргу в розмірі 226723,05грн., що по курсу НБУ станом на 03.09.2020р. становить 4335 євро та 3060 доларів США та стягнути судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом встановлені наступні обставини справи. Судом встановлено, що 18.03.2020 року [PERSON] взяла у [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 18940 євро та 12240 доларів США для власних потреб зобов`язалася повернути їх частинами своєчасно у наступному порядку : до 01.09.2020р. суму у розмірі 4735 євро та 3060доларів США; до 01.02.2021 року суму у розмірі 4735 євро та 3060 доларів США; до 01.07.2021 року суму у розмірі 4735 євро та 3060 доларів США; до 01.02.2022 року суму у розмірі 4735 євро та 3060 доларів США, про що було складено розписку від 18.03.2020 року. Станом на момент подачі позову відповідач [PERSON] частково погасила свої зобов`язання за розпискою в розмірі 400євро. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. На прохання про добровільне повернення боргу [PERSON] не реагує. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Отже за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів саме у борг. Отже у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України у Постанові від 18 січня 2017 року по цивільній справі №6-2789цс16 та у Постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63цс13 висловив правову позицію, у якій зазначив, що, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В контексті даної правової норми обов`язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис позичальника, його уповноваженого представника, а факультативними - дата, місце видачі, вказівка про свідків тощо. З цих підстав суд робить висновок про те, що представлена позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачем розписка позичальника, свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язався, відповідно, повернути отримані кошти готівкою. Згідно з ч. 2\~ст. 1049 ЦК України\~за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У вказаний\~в розписці\~від 18.03.2020\~року строк,\~а саме\~до 01.09.2020р.\~суму у\~розмірі 4735\~євро та\~3060доларів\~США;\~до 01.02.2021\~року суму\~у розмірі\~4735\~євро та\~3060\~доларів США;\~до 01.07.2021\~року суму\~у розмірі\~ 4735\~євро та\~3060\~доларів США;\~ до\~01.02.2022\~року суму\~у розмірі\~ 4735\~євро та\~3060\~доларів США,\~про що\~було складено\~розписку від\~18.03.2020\~року.\~ [PERSON] \~позичену суму\~коштів позивачу\~не повернула\~до 01.09.2020року.\~ \~ Вимоги позивача про повернення вказаної суми позики в розмірі 226723,05грн. залишені відповідачем без задоволення. Отже, в розписці, виданій відповідачем позивачу, містяться дані про укладення договору позики, його умови, сума отриманих коштів, а також строк їх повернення. Вимоги позивача про повернення вказаної суми позики в розмірі 226723,05грн. залишені відповідачем без задоволення. Отже, в розписці, виданій відповідачем позивачу, містяться дані про укладення договору позики, його умови, сума отриманих коштів, а також строк їх повернення. Оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання і своєчасно не повернула частину боргу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 18.03.2020 року в розмірі 226723,05грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2267,24 грн.

Outcome: approved