Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., спільним майном подружжя. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що сторони одружились 26 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане 26 листопада 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 1607. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Молодша дитина є неповнолітньою, знаходиться на утриманні позивача, зареєстрована та проживає разом з нею, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1307213 від 15.05.2018 року. [PERSON] також проживає разом з позивачем, що підтверджується Актом від 25 травня 2018 року, засвідченим начальником ЖЕД-313. [PERSON] навчається, є студентом денної форми навчання НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується Довідкою № 334/4020 від 14.05.2018 року. Відповідно до довідки про доходи №101 від 15.05.2018 року [PERSON] не отримує стипендії. Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків їх дитина [PERSON] доходів в період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2017 року не має. Таким чином, обидві дитини проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно з рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. В період шлюбу сторони за спільні сумісні кошти подружжя було придбане майно - квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 25 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 25 вересня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6086, зареєстрованим в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 25.09.2007 року, реєстраційний номер 20260500. Право власності на спірну квартиру було оформлено на відповідача. Спірна квартира є двокімнатною, загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. З позивачем постійно проживають їх діти, які знаходяться повністю на її утриманні, таким чином частка майна, щодо якої нею поставлено перед судом питання на визнання права власності, може бути збільшена судом до 2/3 частин. Відповідач проживає окремо, має власне житло - окрему двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу зазначеної квартири та договором дарування 1/2 частини зазначеної квартири. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Неодноразово надавав суду заяви про перенесення судових засідань, але, з метою недопущення затягування розгляду справи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, суд вважає можливим розглянути справу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 листопада 1999 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане 26 листопада 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 1607. Від шлюбу з відповідачем сторони мають двох дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. Молодша дитина є неповнолітньою, знаходиться на утриманні позивача, зареєстрована та проживає разом з нею, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1307213 від 15.05.2018 року. [PERSON] також проживає разом з позивачем, що підтверджується Актом від 25 травня 2018 року, засвідченим начальником ЖЕД-313. [PERSON] навчається, є студентом денної форми навчання НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується Довідкою № 334/4020 від 14.05.2018 року. Відповідно до довідки про доходи №101 від 15.05.2018 року [PERSON] не отримує стипендії. Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків їх дитина [PERSON] доходів в період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2017 року не має. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. В період шлюбу сторони за спільні сумісні кошти подружжя було придбане майно - квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі - продажу квартири від 25 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 25 вересня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6086, зареєстрованим в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 25.09.2007 року, реєстраційний номер 20260500. Право власності на спірну квартиру було оформлено на відповідача. Відповідач проживає окремо, має власне житло - окрему двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу зазначеної квартири та договором дарування 1/2 частини зазначеної квартири. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу». У відповідності до ч.1 ст.70 СК України «У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таким чином, оскільки після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий, підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного і

Outcome: approved